ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа № 914/586/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, м. Городок, вх.№ 01-05/3212/17 від 06.07.2017 року

на рішення господарського суду Львівської області від 23.05.2017 року

у справі №914/586/17

за позовом: Яворівського районного центру зайнятості, м. Яворів

до відповідача: ОСОБА_2 ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, м. Городок

про: стягнення 7412,58 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3-представник на підставі довіреності № 1304 від 31.07.2017 року;

від відповідача: ОСОБА_4-представник на підставі довіреності № 34 від 04.05.2017 року;

В судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Львіської області від 23.05.2017 року у справі №914/586/17 (суддя Петрашко М.М.) позовні вимоги Яворівського районного центру зайнятості, до відповідача ОСОБА_2 ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, про стягнення 7412,58 грн. задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Львівської області від 23.05.2017 р. у справі №914/586/17, відповідач ОСОБА_2 ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається на те, що відповідно до п.2 ст.36 Закону України ,, Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття №1533-111 застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 23.05.2017 р. у справі № 914/586/17 та відмовити у позові.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2017р. справу №914/586/17 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 р., поновлено пропущений строк на оскарження рішення в апеляційному порядку, подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 01.08.2017 р..

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 01.08.2016 року представник апелянта зявився, подану ним апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив, рішення господарського суду Львівської області від 23.05.2017 року у справі №914/586/17 вважає законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, ОСОБА_6, будучи звільнений з посади державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб за наказом ОСОБА_2 ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 04.04.2016 р. №17-0, подав до Яворівського районного центру зайнятості заяви від 27.05.2016 р. про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Відповідно до наказів Яворівського районного центру зайнятості ОСОБА_6 надано статус безробітного (наказ від 27.05.2016р. №НТ160527); призначено допомогу по безробіттю (наказ від 03.06.2016 р. №НТ160603); розпочато виплату допомоги з 03.06.2016 р. (наказ від 03.06.2016 р. №160603); визнано недійсним прийняті рішення (наказ від 21.06.2016 р. №160621); призначено допомогу з безробіття (наказ від 21.06.2016 р. №НТ160621); розпочато виплату допомоги з 03.06.2016 р. (наказ від 03.06.2016 р. №160621); припинено виплату допомоги по безробіттю (наказ від 03.10.2016 р. №161003); припинено реєстрацію безробітної з 27.05.2016 р. (наказ від 03.10.2016 р. №НТ161003).

Наказом ОСОБА_2 обєднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 21.09.2016 р. №55-о поновлено на роботі ОСОБА_6 з 05.04.2016 р. на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. №813/1220/16 (постанова суду залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17.01.2017 р. №876/7821/16.

Згідно із випискою банку про надходження допомоги з безробіття на рахунок ОСОБА_6, останній отримав 7412,58 грн. допомоги.

В порядку досудового врегулювання спору, Яворівським районним центром зайнятості 05.10.2016р. скеровано ОСОБА_2 обєднаній ДПІ ГУ ДФС у Львівській області претензію (за вих.№2399) з вимогою про перерахунок коштів у сумі 7412,58 грн. витрачених, як допомогу по безробіттю. Проте, відповідач у відповіді від 17.10.2016 р. №7403/10/10 вказав на передчасність даної претензії до вирішення справи адміністративним судом. Наступну претензію Яворівського районного центру зайнятості 01.02.2017р. №203, ОСОБА_2 обєднана ДПІ ГУ ДФС у Львівській області залишила без задоволення.

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України "Про зайнятість населення" та інших нормативно- правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п.8 ст. 1 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 працював в ОСОБА_2 обєднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору податків і зборів з фізичних осіб. Розмір фактично виплаченої допомоги сторонами не оспорюється. Незаконність звільнення з посади вищевказаної особи відповідачем встановлена постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 р. №813/1220/16, яким і було поновлено ОСОБА_6. на роботі.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. Згідно п.2 ч.1 ст.31 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", виплата допомоги по безробіттю припиняється з дня поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до норм ч.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Львівським окружним адміністративним судом визнано наказ про звільнення гр. ОСОБА_6 незаконним та скасовано його, при цьому цей наказ став підставою для втрати гр. ОСОБА_6 заробітної плати, а в подальшому ця подія стала підставою для призначення та виплати йому допомоги по безробіттю. Тому позивач має право на відшкодування відповідачем суми виплаченого ОСОБА_6 забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у відповідності до ст.ст.34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

У п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. ОСОБА_2 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області 21.09.2016р. видано наказ про поновлення ОСОБА_6 на роботі з 05.04.2016 р. Таким чином, у звязку із поновленням ОСОБА_2 обєднаною ДПІ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_6 на роботі з 05.04.2016 року, відповідно до норм п.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", суд першої інстанції підставно задовольнив позов.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 23.05.2017 року у справі № 914/586/17 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Львівської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області, м. Городок, вх.№ 01-05/3212/17 від 06.07.2017 року- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 23.05.2017 року у справі № 914/586/17 без змін.

2.Стягнути з ОСОБА_2 ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області в дохід Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, вул. Липська,18/5, м.Київ, 01601, , реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку 820019, рахунок 0001, код класифікації 22030106)-1760,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Львівської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 07.08.2017 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.