ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Справа № 909/476/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого,
Алєєвої І.В., Мачульського Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 24.04.2017
у справі№909/476/16 Господарського суду Івано-Франківської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6
прозобов'язання провести перебудову будинку АДРЕСА_1, привівши його у відповідність до вимог Державних будівельних норм,
У судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача: ОСОБА_4

від відповідача-1: Булавець М.М. (адвокат, за договором від 01.07.15);

від відповідача-2: Булавець М.М. (адвокат, за договором від 01.07.15);

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі - позивач) звернулась до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 (далі - відповідачі) про зобов'язання відповідачів провести перебудову будинку АДРЕСА_1, привівши його у відповідність до вимог Державних будівельних норм.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.02.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить рішення і постанову у справі скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заявник касаційної скарги звертає увагу на порушення своїх прав та інтересів внаслідок здійснення будівництва будинку по АДРЕСА_2. Так на думку скаржника, відповідачі допустили істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, порушує права позивача.

Крім того, заявник вказує, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судами норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним відмовити у задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є зобов'язання відповідачів провести перебудову будинку АДРЕСА_1, привівши його у відповідність до вимог Державних будівельних норм.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі, здійснивши самочинне будівництво будинку АДРЕСА_2, порушили будівельні норми та правила, а саме: дах будівлі відповідачів впирається в стіну будинку, через що на стіну затікає вода; двері будинку відповідачів відкриваються на територію позивачки; газопровід будинку 44 спроектовано без врахування запланованої суцільної забудови, що в свою чергу призвело до обмеження та порушення права власності на належний позивачці об'єкт нерухомості.

Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судами під час розгляду даної справи встановлено, що у вересні 2008 року відповідачі завершили будівництво об'єкта - магазину з влаштуванням житлових приміщень в об'ємі другого та третього поверхів будівлі та сауни в цокольному поверсі за адресою: АДРЕСА_2, здали його в експлуатацію, як такий, що відповідає будівельним нормам, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №611 від 22.12.2004р. про затвердження акта Державної технічної комісії від 15.12.2004р. з прийняття в експлуатацію магазину (першої черги - перший поверх) загальною площею 110,1 кв.м на АДРЕСА_2 підприємцем ОСОБА_6 та рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради за № 478 від 12.09.2008р. про затвердження акта Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта підприємців ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_5.

Отже, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, спірний об'єкт будівництва не носить характеру самочинного будівництва

Також судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на момент введення відповідачами в експлуатацію об'єкта будівництва за адресою АДРЕСА_2, позивач тільки розпочав будівельні роботи по реконструкції павільйону АДРЕСА_3 під магазин та заклад громадського харчування.

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради №499 від 12.09.2008р. зобов'язано підприємця ОСОБА_4 скоригувати проектно-кошторисну документацію, погодити з інспектуючими службами та зареєструвати у відділі у справах архітектури та містобудівного кадастру міської ради. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України про виконання позивачем рішення виконавчого комітету Калуської міської ради №499 від 12.09.2008р.

Крім того, згідно припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Івано-Франківській області від 06.11.2009р. встановлено порушення позивачем при виконанні будівельних робіт з реконструкції павільйону АДРЕСА_3 в м. Калуші, а саме відхилення від проектної документації.

У березні 2016 року позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого п. 6 ч.2 ст. 1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", а рішенням Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області №11 від 03.03.2016р. скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 03.02.2012 року №ІФ7, подану ОСОБА_4

За таких обставин, враховуючи наведені норми права та встановлені обставини справи, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги, які фактично зводяться до необхідності переоцінки наявних у справі доказів, яким вже було надано оцінку господарськими судами першої та апеляційної інстанцій, не спростовують висновків господарських судів про відсутність підстав для задоволення позову.

Крім цього, посилання заявника касаційної скарги про порушення судами норм процесуального права у зв'язку з відмовою в задоволенні клопотання про призначення судової експертизи не можуть бути підставою для скасування рішення та постанови у справі, з огляду на те, що призначення експертизи є правом, а не обов'язком суду (ст.ст. 41, 42 ГПК України), адже господарський суд призначає судову експертизу лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Отже, оскільки скаржником правомірних висновків судів попередніх інстанцій не спростовано, а судом касаційної інстанції порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, котрі встановлюють правила доказування, розподілу обов'язків доказування, належності й припустимості доказів, порядку збирання і дослідження доказів, не виявлено, то колегія суддів визнає судові рішення такими, що відповідають чинному законодавству України та обставинам справи, підстави для скасування яких відсутні.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 у справі №909/476/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді: І.В. Алєєва

Г.М. Мачульський