РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"11" серпня 2017 р. Справа № 1/65-Б

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта-Банк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 18.07.2017 року у справі № 1/65-Б (суддя Шум М.С.)

за заявою Закритого акціонерного товариства "Агросвіт"

до Приватного підприємства "Макаронна компанія"

про визнання банкрутом

за участю представників:

ініціюючого кредитора - не з'явився, боржника - Мартинчук О.В., за довіреністю, скаржника - Терещук Ю.О., за довіреністю, арбітражний керуючий - не з'явився, інші учасники провадження - не з'явились

В судовому засіданні від 11.08.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області суду від 18.03.2010 року порушено провадження у справі про банкрутство ПП "Макаронна компанія", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Драгун І.І.

29.01.2014 року судом винесено постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором призначено Михайловського С.В.

ПАТ "Дельта-Банк" звернулось до суду першої інстанції із заявою про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, що відбувся 16.08.2016 року, оскільки в порушення п. 3 ч. 1 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) продаж майна на аукціоні відбувся не за найвищою ціною, а за нижчою реальної ринкової вартості, оскільки згідно висновку оцінювача станом на 23.10.2015 року ринкова вартість будівель, споруд, які належать боржнику, яка визначена як початкова ціна з метою подальшого відчуження на відкритих торгах складає 3554084 грн., земельної ділянки 2627200 грн., а реально відчуження відбулося за 1068125,88 грн.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16.11.2016 року у задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 16.08.2016 року з реалізації майна ПП "Макаронна компанія" - відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 року вказану ухвалу залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2017 року ухвалу господарського суду Волинської області від 16.11.2016 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 року у справі № 1/65-Б скасовано, справу № 1/65-Б в частині розгляду заяви ПАТ "Дельта-Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 16.08.2016 року передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області в іншому складі суду.

За результатами нового розгляду заяви ПАТ "Дельта-Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 16.08.2016 року ухвалою господарського суду Волинської області від 18.07.2017 року в задоволені вказаної заяви ПАТ "Дельта-Банк" відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Дельта-Банк" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення, яким визнати недійсними результати аукціону з продажу майна боржника - банкрута ПП "Макаронна компанія", який відбувся 16.08.2016 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі. Вважає ухвалу господарського суду Волинської області від 18.07.2017 року у даній справі незаконною, винесеною із порушеннями норм матеріального права. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати недійсними результати аукціону з продажу майна боржника - банкрута ПП "Макаронна компанія".

Представник боржника заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та безпідставною, оскаржувану ухвалу просив залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Інші учасники провадження у справі про банкрутство в судове засідання про причини неявки суд не повідомили, про час та дату судового засідання були належним чином повідомлені.

Від ліквідатора банкрута на адресу апеляційного суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого, Михайловський С.В. просив залишити без змін оскаржувану ухвалу, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від Товарної біржі "Захід" на адресу суду також надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідно до якого, остання просила залишити без змін оскаржувану ухвалу, а апеляційну скаргу без задоволення.

Пункт 3.9.2 пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки відповідно до ст. 22 ГПК України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст.2 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, апеляційний суд встановив наступне.

19.01.2013 року набрав чинності Закон України № 4212-VI від 22.12.2011 року "Про внесення змін до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким Закон про банкрутство викладено в новій редакції.

Згідно п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону від 22.12.2011 №4212- VІ)" положення Закону застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013 року. Положення Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Відтак, в даному випадку, застосовуються норми Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року.

В силу ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: - приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; - виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; - проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; - аналізує фінансове становище банкрута; - виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; - очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; - подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; - вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; - продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; - здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 6 ст. 49 Закону про банкрутство організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону.

Судами встановлено, що з метою пошуку організатора аукціону з продажу майна банкрутів по найбільш вигідним умовам, арбітражним керуючим Михайловським С.В. в газету "Об'ява" № 6 (210) від 19.02.2014 року було подано оголошення про проведення конкурсу торгуючих організацій для реалізації майна банкрутів, після опублікування якого до арбітражного керуючого надійшла заява від Товарної біржі "Захід" про участь в конкурсі.

Згідно п. 3.2 визначеного арбітражним керуючим Порядку проведення конкурсу з визначення організатора аукціонів з продажу майна боржника в провадженні у справі про банкрутство від 08.01.2014 року (далі - Порядку), конкурс з визначення організатора аукціонів банкрута проводиться за умови надходження принаймні однієї заяви на участь у конкурсі, а згідно п.3.5 цього Порядку, рішення про визначення переможця приймається арбітражним керуючим за результатами розгляду отриманих документів та на підставі рішення комітету кредиторів боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2014 року на засіданні комітету кредиторів боржника членами комітету кредиторів вирішено погодити визначення Товарної біржі "Захід" в якості організатора аукціонів з продажу майна банкрута із встановленою винагородою 10% від суми реалізованого на аукціоні майна.

Ухвалою суду першої інстанції від 03.04.2014 року Товарну біржу "Захід" залучено учасником провадження у справі про банкрутство ПП "Макаронна компанія".

12.05.2014 року між ліквідатором боржника та ТБ "Захід" укладено договір про проведення аукціону № 1/12-05-14/МК який затверджений протоколом засідання комітету кредиторів боржника від 21.05.2014 року.

21.05.2014 року на засіданні комітету кредиторів боржника було визначено порядок продажу майна боржника, а саме вирішено доручити ліквідатору здійснити продаж матеріальних цінностей боржника як цілісного майнового комплексу (далі - ЦМК), початкова ціна якого згідно Закону про банкрутство становить 66724869,80 грн.; також вирішено, що у разі якщо на аукціоні з продажу ЦМК продати майно боржника у вигляді ЦМК не вдасться, повторні аукціони з продажу цілісного майнового комплексу не проводити та доручити ліквідатору здійснити продаж майна боржника частинами шляхом проведення аукціону за початковою ціною, визначеною у висновку незалежного оцінювача як ліквідаційна вартість та відповідно до умов проведення аукціону передбачених договором про проведення аукціонів з продажу майна боржника №1/12-05-14/МК від 12.05.2014 року, що укладений між ліквідатором боржника та ТБ "Захід".

Як вбачається із виписки з ЄДРПОУ, ТБ "Захід" як юридична особа взята на облік 05.11.2008 року, що є підтвердженням наявності трьохрічного досвіду проведення аукціонів, відтак, суд першої інстанції дійшов підставного висновку про те, що ТБ "Захід" визнана організатором аукціонів з продажу майна боржника у даній справі з дотриманням положень чинного законодавства.

Як встановлено п. 1 ст. 57 Закону про банкрутство початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку КЕФ "Експертиза-тоутал", ринкова вартість будівель, споруд, за адресою Луцький р-н., с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2А, які належать ПП "Макаронна компанія" складає 3554084 грн., а згідно висновку ТОВ "Ірта Консалтинг" про вартість земельної ділянки ПП "Макаронна компанія" загальною площею 2,2815 га за адресою Луцький р-н., с. Тарасове ринкова вартість вказаної земельної ділянки становить 2627200 грн.

На виконання ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство, було розміщено оголошення про проведення відкритих торгів (аукціону) щодо реалізації майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу, який був призначений на 26.09.2014 року, однак, згідно листа ТБ "Захід" вих. № 125-1/14 від 22.09.2014 року аукціон з продажу цілісного майнового комплексу банкрута, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Тарасове, вул. Жовтнева, 2а, не відбувся у зв'язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Зважаючи на це, ліквідатор банкрута листом № 02-19/827 від 04.12.2015 року звернувся до ПАТ "Дельта-Банк" із проханням погодити початкову вартість заставного майна у розмірі 6181284 грн., у відповідь на що ПАТ "Дельта-Банк" надало свою згоду на реалізацію заставного майна банкрута за початковою вартістю 6181284 грн. без можливості її пониження. У випадку якщо перший аукціон з реалізації заставного майна банкрута не відбудеться, скаржник вказав про необхідність окремого письмового погодження подальшої реалізації заставного мана за забезпеченим кредитором ПАТ "Дельта-Банк".

Враховуючи те, що перший аукціон з продажу заставного майна боржника за початковою вартістю, що дорівнює 6181284 грн. без можливості пониження початкової вартості не відбувся, у зв'язку із відсутністю згоди заставного кредитора щодо подальшого продажу майна банкрута, ліквідатор звернувся до суду із клопотанням про надання згоди на продаж майна ПП "Макаронна компанія", що перебуває в заставі, яке ухвалою від 16.03.2016 року судом було задоволено. Зазначена ухвала залишена в силі постановою Рівненського апеляційного господарського суду України від 26.04.2016 року.

Як було встановлено п. 4.1.7 договору про проведення аукціону від 12.05.2014 року №1/12-05-14/МК, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 1% відсоток від початкової вартості другого повторного аукціону.

В силу п.4 ст.42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Відповідно до ст. 66 Закону про банкрутство, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості. Повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50 відсотків початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону. Якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону, другий повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості. Під час проведення аукціону з можливістю зниження початкової вартості, за відсутності бажаючих укласти договір ліцитатор знижує початкову вартість на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Якщо після зниження початкової вартості виявиться бажаючий (бажаючі) укласти договір, аукціон проводиться у загальному порядку. У інформаційному листі Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 зазначено, що вперше аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця проводиться повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, - 50 відсотків початкової вартості (наприклад, майно має початкову вартість 100 грн.; відповідно на першому повторному аукціоні вартість майна становить 80 грн., але може бути знижена до 40 грн.). При цьому про наведене зазначається у відповідному оголошенні. Другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір (відповідно на другому повторному аукціоні вартість майна становить 60 грн., але може бути знижена до 1 грн.). Можливості проведення третього повторного аукціону Законом не передбачено.

З матеріалів справи вбачається, що ТБ "Захід" було розміщено оголошення про проведення повторних відкритих торгів (повторного аукціону) з можливістю зниження початкової вартості щодо реалізації майна банкрута, який був призначений на 31.05.2016 року об 11.30 год., що також підтверджується повідомленням на сайті Міністерства юстиції України за номером публікації 30950 від 27.04.2016 року. Загальна початкова вартість нерухомого майна банкрута на повторному аукціоні визначена була згідно положень закону, а саме встановлена шляхом зменшення на 20 відсотків початкової вартості попереднього аукціону та склала 4945027,20 грн.

Однак, як вбачається з інформаційного повідомлення ТБ "Захід" №48/16 від 24.05.2016 року, повторний аукціон за лотом № 5 31.05.2016 року не відбувся у зв'язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

Згідно повідомлення ТБ "Захід" №55/16 від 08.06.2016 року та публікації на сайті Міністерства юстиції України №33561 від 18.07.2016 року другий повторний аукціон з можливістю зниження початкової вартості призначений на 16.08.2016 року, а загальною початковою вартістю нерухомого майна боржника на другому повторному аукціоні визначено шляхом зменшення на 20 відсотків початкової вартості попереднього аукціону та встановлено 3956021,76 грн.

Згідно інформаційного повідомлення ТБ "Захід" та публікації на сайті Міністерства юстиції України №34604 від 19.08.2016 року опубліковано наступні результати других повторних аукціонів: Другий повторний аукціон за лотом №5 вважати таким, що відбувся, ціна запропонована переможцем аукціону: 1068125,88 грн.

В протоколі проведення другого повторного аукціону по реалізації майна банкрута № 05- 08/16/МК від 16.08.2016 року (Лот №5) вказано, що: - ціна, запропонована переможцем аукціону/остаточна ціна продажу 1068125,88 грн. - переможець аукціону - ПП "РОМ-БУД-СЕРВІС", - ціна або частина ціни, сплачена переможцем: на момент підписання даного протоколу покупцем сплачений гарантійний внесок, а саме 395602,18 грн., який зараховується до ціни, що підлягає до сплати, відтак, залишок грошових коштів, що підлягав оплаті за Лот №5 становив 672523,70 грн.

Як встановлено частиною 3 ст.71 Закону про банкрутство, протягом п'яти днів з дати підписання протоколу замовник аукціону надсилає переможцеві торгів пропозицію щодо укладення договору купівлі-продажу майна разом з проектом цього договору відповідно до поданої переможцем торгів пропозиції щодо встановлення ціни цього майна.

На виконання вказаної норми закону, 20.08.2016 року на адресу переможця аукціону ПП "РОМ-БУД-СЕРВІС" ліквідатором було надіслано пропозицію №02-19/912 від 18.08.2016 року із проектом договору.

Відповідно до п. 3.2 договору купівлі-продажу від 29.08.2016 року, укладеного між сторонами та посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Фоменко В.І. за Р.№441, за цим договором оплаті підлягають грошові кошти у сумі 672523,70 грн., водночас, у пункті 3.4 вказаного договору зазначено, що до нотаріального посвідчення цього договору покупець сплатив продавцю суму 672523,70 грн.

Як вбачається із банківської виписки 29.08.2016 року ПП "РОМ-БУД-СЕРВІС" оплатило грошові кошти в розмірі 672 523,70 грн. на рахунок ПП "Макаронна компанія", а 29.08.2016 року між банкрутом в особі ліквідатора Михайловського С.В. та ПП "РОМ-БУД-СЕРВІС" підписано акт про передання права власності на майно.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Визнання аукціону недійсним саме по собі не поновлює права заявника. Водночас визнання такого аукціону недійсним може порушити інтерес добросовісного покупця.

Аукціон може бути визнаний недійсним за умови, що порушення встановленого законом порядку підготовки або його проведення перешкодило або могло перешкодити продажу майна на умовах, найбільш вигідних для продавця. Цей підхід відповідає меті аукціону, якою є продаж майна за найвищою ціною.

Пониження вартості майна по відношенню до початкової вартості не є порушенням закону, як стверджує скаржник у своїй апеляційній скарзі. Саме застосування процедури аукціону дозволяє реалізувати майно за максимальною ціною, яку визначає ринок за умови вільної конкуренції двох та більше учасників, які безпосередньо змагаються в придбанні майна пропонуючи найвищу ціну за об'єкт продажу, відтак, твердження скаржника про продаж майна не за найвищою ціною є безпідставними та необґрунтованими та викладеними при довільному трактуванні норм Закону про банкрутство.

Судом першої інстанції вірно зроблено висновок про те, що права потенційних покупців, кредиторів не порушені у даному випадку. Ринкова ціна на майно банкрута формується в результаті об'єктивного торгу між двома чи більше учасниками, у зв'язку з чим може збільшуватися, що в свою чергу виключить порушення прав кредиторів.

Надання кредитором згоди на продаж заставного майна боржника не пов'язане з наданням заставному кредитору права обирати порядок та умови реалізації заставного майна, оскільки такий порядок та умови визначені Законом.

На виконання вимог постанови Вищого господарського суду України від 19.04.2017 року суд першої інстанції детально дослідив матеріали справи, наявні в ній докази та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що при організації аукціону проведеного 16.08.2016 року з реалізації майна ПП "Макаронна компанія" було дотримано порядок його проведення згідно Закону про банкрутство на кожному з етапів, а тому, суд першої інстанції підставно відмовив у задоволенні клопотання ПАТ "Дельта-Банк" про визнання результатів останнього недійсними.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги скаржника є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта-Банк" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Волинської області від 18.07.2017 року у справі № 1/65-Б - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Мамченко Ю.А.