ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р.Справа № 5017/2711/2012
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Колоколов С.І., Разюк Г.П.

секретар судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від Фермерського господарства Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області не зявився;

від Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль ОСОБА_2 за довіреністю від 22.12.2015 року №799/15;

від ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Українська аграрна лізингова компанія", м. Київ не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства Кулевча, с.Кулевча Саратського району Одеської області

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року (про відмову в задоволенні заяви Фермерського господарства Кулевча про заміну боржника в зобовязанні)

у справі № 5017/2711/2012

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль

до Фермерського господарства Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Українська аграрна лізингова компанія", м. Київ

про стягнення 3 576 498 грн. 48 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 року у справі №5017/2711/2012 (головуючий суддя Дяченко Т.Г., судді Желєзна С.П., Зайцев Ю.О.), яке було залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 року, позов задоволено повністю та стягнуто з Фермерського господарства Кулевча, с.Кулевча Саратського району Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль заборгованість за кредитним договором від 02.11.2010 року № 010/3-2/437 та кредитним договором від 14.05.2010 року № 010/3-2/155 в сумі 3 576 498 грн. 48 коп., що складається: з заборгованості за кредитним договором від 02.11.2010 року №010/3-2/437: заборгованості за кредитом у розмірі 1 980 383 грн. 52 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 646 446 грн. 31 коп., пеня у розмірі 199 552 грн. 04 коп.; заборгованості за кредитним договором від 14.05.2010 року №010/3-2/155: заборгованість за кредитом у розмірі 717 420 грн. 87 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 24 026 грн. 16 коп., пеня у розмірі 8 669 грн. 58 коп. та 68 820 грн. 00 коп. судового збору.

06.06.2017 року Фермерське господарство Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про заміну боржника в зобовязанні в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України, в якій просило суд замінити Фермерське господарство Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області у справі №5017/2711/2012 його правонаступником ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укртрансвагонсервіс», м. Одеса.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року у справі №5017/2711/2012 (суддя Волков Р.В.) відмовлено у задоволенні заяви Фермерського господарства Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області про заміну боржника у зобовязанні по справі №5017/2711/2012.

Фермерське господарство Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року у справі №5017/2711/2012 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги Фермерського господарства Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області щодо заміни боржника в зобовязанні, в повному обсязі, а саме: замінити Фермерське господарство Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області у справі №5017/2711/2012 його правонаступником ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укртрансвагонсервіс», м. Одеса.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним зясуванням місцевим господарським судом всіх обставин справи.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року у справі №5017/2711/2012 апеляційна скарга прийнята до провадження і призначена до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Лисенко В.А., Разюк Г.П.

У звязку з відпусткою судді-учасника колегії ОСОБА_4, було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду справи сформовано судову колегію у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Колоколова С.І., Разюк Г.П.

На електронну адресу суду 16.08.2017 року від Фермерського господарства Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи і відкладення, яке мотивовано перебуванням у щорічній відпустці єдиного представника відповідача. Судова колегія розглянула і відхилила дане клопотання виходячи з наступного.

Участь у судовому засіданні є правом сторони згідно з вимогами статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року явка сторін не визнавалась обовязковою.

Судова колегія зазначає, що неможливість прибуття в судове засідання представника сторони не є обґрунтованою підставою для відкладення розгляду справи, оскільки підприємство не обмежене у виборі осіб, які можуть представляти його інтереси у суді у випадку потреби обовязково приймати участь в судових засіданнях.

Крім того, інтереси Фермерського господарства Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області в судовому засіданні міг представляти безпосередньо керівник.

Апеляційний розгляд ухвал місцевого господарського суду обмежений скороченим терміном, а підстав для продовження обмеженого процесуального строку судова колегія не вбачає, оскільки для розгляду скарги достатньо наявних в матеріалах оскарження ухвали матеріалів.

Судова колегія вважає за необхідне відхилите зазначені клопотання, оскільки відкладення розгляду справи в даному випадку матиме наслідком порушення принципу розгляду справи впродовж розумного строку, як того вимагає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, причини, викладені в клопотанні, не визнані судом поважними, тому що сторонами у справі є не фізичні, а юридичні особи, які не обмежені у виборі представника, при тому, що явка представників сторін ухвалою суду апеляційної інстанції не була визнана обовязковою, і було попереджено, що скарга буде розглянута за наявними у справі матеріалами, враховуючи, що розглядається питання правильності застосування норм тільки процесуального права.

В судове засідання зявився представник позивача, який надав відзив на апеляційну скаргу та підтримав заперечення щодо апеляційної скарги з мотивів, викладених у відзиві. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, направленого за адресою, яка вказана в матеріалах оскарження ухвали, а також копія реєстру вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду. Про причину неявки суд не повідомив, своїми процесуальними правами, передбаченими статтями 22, 27 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін не тягне за собою відкладення розгляду справи на інші строки, а також, враховуючи скорочений 15-денний термін розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, справу розглянуто за наявними матеріалами та наданими присутнім представником відповідача пояснень, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

Згідно з частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення присутнього представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року відповідає нормам процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У розумінні статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу, яка спрямована на примусове виконання судових рішень, тому заміна сторони на цій стадії відбувається як на підставі та в порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України, так і згідно з приписами Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з частинами 1 та 5 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Частиною 1 статті 25 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Отже, наведеними процесуальними нормами передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні відповідно до приписів статей 512 і 520 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

За змістом наведених норм заміна боржника є можливою в двох випадках: в разі загального правонаступництва (спадкування, реорганізації юридичної особи); в разі окремого правонаступництва - на підставі договору.

При цьому, за договором переведення боргу, яким передбачається заміна боржника у зобов'язанні, старий боржник передає свої обов'язки у зобов'язанні новому боржнику, який вступає у зобов'язання та має виконати обов'язок перед кредитором.

У відповідності до статті 521 Цивільного кодексу України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Виходячи із змісту статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло основне зобов'язання, у якому здійснюється заміна боржника.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали, рішенням Господарського суду Одеської області від 27.05.2016 року у справі №5017/2711/2012 було стягнуто заборгованість з Фермерського господарства Кулевча, с.Кулевча Саратського району Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль в особі Одеської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 Аваль за кредитними договорами від 14.05.2010 року № 010/3-2/155 і від 02.11.2010 року № 010/3-2/437.

Між Фермерським господарством Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області (Первісний боржник) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Укртрансвагонсервіс», м. Одеса (Новий боржник) було укладено договори про переведення заборгованості від 12.05.2017 року, відповідно до умов яких Первісним боржником було переведено заборгованість за кредитними договорами від 14.05.2010 року № 010/3-2/155 і від 02.11.2010 року № 010/3-2/437 Новому боржнику.

У пункті 1.3 договорів про переведення заборгованості визначено, що сторони підписанням даного договору підтверджують, що Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» належним чином повідомлено про відступлення вимоги за кредитними договорами.

У статті 520 Цивільного кодексу України закріплено положення про заміну боржника у зобовязанні винятково за згодою кредитора, але не визначено форми, в якій має бути надано таку згоду.

Законом не передбачено форми, в якій надається згода кредитора на заміну боржника та не визначено згоду кредитора як частину правочину щодо зміни боржника.

Згода кредитора може бути надана у будь-якій формі.

Наведене дає підстави для висновку про те, що для заміни боржника у зобов'язанні істотне значення має не форма виразу волі кредитора, а наявність відповідної волі, що і вимагається згідно з приписами статті 520 Цивільного кодексу України.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі №3-300гс17.

У даному випадку Фермерським господарством Кулевча, с. Кулевча Саратського району Одеської області не доведено ані місцевому суду, ані апеляційному господарському суду належними і допустимими доказами у розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України отримання згоди від кредитора на заміну боржника у зобовязанні.

Враховуючи викладене, та з урахуванням того, що Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» у письмових поясненнях по даній справі вказало на те, що згоди на заміну боржника у зобовязаннях не надавало, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про заміну боржника у зобовязанні.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки є необґрунтованими та не впливають на правомірність винесеної господарським судом ухвали. Зокрема, скаржником не доведено даних отримання згоди переведення боргу, що є обовязковою умовою для можливості застосування статті 25 Господарського процесуального кодексу України в цій частині.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року у справі №5017/2711/2012 відповідає нормам процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірного висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства Кулевча, с.Кулевча Саратського району Одеської області на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року у справі №5017/2711/2012 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.07.2017 року у справі №5017/2711/2012 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_5
Судді ОСОБА_6
ОСОБА_7