ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.08.2017 Справа № 904/7841/17

Суддя Рудь І.А. , розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Індустріальної районної у місті Дніпро ради, м. Дніпро

про стягнення 28 029 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Статтею 38 Кодексу визначено обов'язок суду витребувати документи і матеріали, які є необхідними для вирішення спору.

Позовна заява № б/н від 09.08.2017р. підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Позивачем при зверненні до господарського суду з позовною заявою порушено вимоги п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу, відповідно до якого позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за їх наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб).

Всупереч зазначеним вимогам у позовній заяві не вказані місце проживання та індивідуальний ідентифікаційний номер позивача.

Крім того, позивачем у позовні заяві зазначене невірне найменування відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів позовної заяви, спірні договори укладені між позивачем та відділом освіти Індустріальної районної у місті ради, в той час як позивач звертається із даним позовом до Індустріальної районної у місті Дніпрі ради. До того ж, за вказаним позивачем кодом ЄДРПОУ та адресою зареєстрований саме відділ освіти Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.08.2017р. № , наданим за електронним запитом суду.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов тощо.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.03р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають із слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч зазначеним вимогам, позивачем надано до позовної заяви копії документів, що не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, оскільки не засвідчені належним чином відповідно до викладених вище вимог (не містять ініціалів та прізвища особи, що засвідчила копії, дати засвідчення копії тощо).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як встановлено з поданої позовної заяви, позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за трьома договорами поставки, а саме: договором № 387 від 03.11.2016р., договором № 5 від 02.11.2016р., договором № 12 від 04.11.2016р., які складені у різні періоди часу та мають різні предмети.

Таким чином, за поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремі спори між тими ж сторонами. Під час розгляду справи підлягають встановленню обставини щодо належного/неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за зазначеними вище договорами, а також з'ясування чи підтверджуються відповідними доказами вимоги, що виникли з кожного договору.

Господарський суд зазначає, що заявлені позивачем вимоги не пов'язані підставою їх виникнення (виникли з різних договорів, які складені у різні періоди часу, мають різні предмети) та не пов'язані поданими доказами, оскільки документи, що підтверджують виконання договорів є різними, а відтак ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку не може бути застосована.

Отже, об'єднаний розгляд наведених договорів в одному позовному провадженні в даному випадку є не допустимим, оскільки сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Як зазначено в п. 3.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18, якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Відповідно до п.п. 2, 3, 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Виходячи з викладеного позовна заява з доданими матеріалами підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись п. п. 2, 3, 5 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток на 62 арк., в тому числі квитанція № від 09.08.2017р. про сплату судового збору.

Суддя І.А. Рудь