ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" лютого 2017 р.Справа № 922/4315/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохем Україна", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гракивські комбікорма" (), смт. Чкаловське
про стягнення коштів в сумі 138573,65 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1, довіреність №б/н від 20.11.2016р.;

відповідача:Прокоп'єва К.Є., довіреність №1/2017 від 25.01.2017р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Біохем Україна - звернувся з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Гракивські комбікорма - про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу №1450316 від 13.03.2016 р. в розмірі 138573,65 грн. (111000,00 грн. сума основного боргу; 23697,06 грн.; 2122,04 грн. 3% річних; 1754,55 грн. інфляційних втрат). Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 2085,08 грн.

Позовні вимоги вмотивовано порушенням відповідачем своїх зобовязань за договором купівлі-продажу №1450316 від 13.03.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.12.2016 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

Втім, при виготовлені повного тексту вказаної ухвали було допущено технічну описку в найменуванні відповідача зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма", замість вірного - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гракивські комбікорма".

У зв'язку з викладеним, вважаючи себе відповідачем у даній справі, 03.01.2017 р. від ТОВ "Граківські комбікорма" () надійшли заява про залучення до участі у справі іншого відповідача (вх.№11 від 03.01.2017 р.) та заява про припинення провадження у справі (вх.№10 від 03.01.2017 р.).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2017 виправлено в ухвалі Господарського суду Харківської області від 13.12.2016 р. технічну описку щодо найменування відповідача, вказано вірне найменування відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гракивські комбікорма", замість невірного - Товариство з обмеженою відповідальністю "Граківські комбікорма".

Отже учасником даного провадження є ТОВ "Гракивські комбікорма" (), а ТОВ "Граківські комбікорма" () не є учасником даного судового процесу, а отже не користується в даному провадженні визначеними ст. 22 ГПК України правами.

З огляду на наведене, Суд залишає без розгляду заяви ТОВ "Граківські комбікорма" () про залучення до участі у справі іншого відповідача (вх.№11 від 03.01.2017 р.) та про припинення провадження у справі (вх.№10 від 03.01.2017 р.).

В судовому засіданні 30.01.2017 р., за клопотанням позивача, було оголошено перерву до 06.02.2017 р.

30.01.2017 р. від позивача надійшли документи згідно переліку супровідного листа (вх.№3035 від 30.01.2017 р.).

02.02.2017 р. від позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№3529 від 02.02.2017 р.), в яких він посилався на належне виконання позивачем свого обовязку з поставки обумовленого договором товару та передання товарно-супровідної документації відповідачу; посилався на неможливість надання доказів передачі відповідачу разом з товаром сертифікатів якості та ветеринарного свідоцтва, оскільки відповідні документи були передані відповідачу разом з товаром, а оригінал ветеринарного свідоцтва видається в одному примірнику. Окрім того, позивач посилався на відсутність погодженого сторонами в договорі обовязку позивача з окремого направлення відповідних документів відповідачу. Позивач пояснив, що з моменту поставки товару від відповідача не надходило претензій щодо передачі позивачем товарно-супровідної документації. Обґрунтовуючи повноваження представника відповідача на отримання товару, позивач пояснив, що при передачі товару від відповідача було надано відповідні довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, як то було передбачено в договорі.

В судовому засіданні 06.02.2017 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.02.2017 р. заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що позивачем не підтверджено факту передання товаро-супровідної документації на поставлений товар. Письмового відзиву на позовну заяву відповідач не надав.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Суд встановив наступне.

13.03.2016 р. між позивачем (як продавцем) та відповідачем (як покупцем) було укладено договір купівлі-продажу №1450316 (далі договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу, продавець зобовязується передати у власність покупця кормові добавки, ферментні і пробіотичні препарати, що надалі називається товар, а покупець зобовязується прийняти такий товар і сплатити за нього грошову суму відповідно до замовлення покупця та специфікацій до даного договору. Номенклатура, кількість, ціна та умови поставки і оплати товару наводяться в додатках до даного договору (специфікаціях), які оформлюються на кожну партію товару та являються невідємною частиною даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу, ціна товару наводяться в додатках до даного договору (специфікаціях), які оформлюються на кожну партію товару та являються невідємною частиною даного договору.

В межах договору між сторонами було погоджено наступні специфікації: № 1 від 14.03.2016 року про продаж Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 49500,00 грн.; №2 від 04.04.2016 року про продаж Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 50,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 24 750.00, Вгеdоl 683 / Бредол 683 в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 22000,00 грн. (всього на суму 46750,00 грн.); №3 від 19.04.2016 року про продаж Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 49500,00 грн.; №4 від 22.04.2016 року про продаж Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 200,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 99000,00 грн. (специфікації до договору купівлі-продажу арк.с. 89-92).

Специфікаціями було погоджено купівлю-продаж товару на загальну суму 244750,00 грн.

В п. 2 кожної з наведених специфікацій сторони домовились, що передача та поставка товару здійснюється транспортною компанією за рахунок продавця на умовах, визначених договором та даним додатком за адресою: смт. Чкаловське.

Згідно з п. 4.3 договору купівлі-продажу, якщо передача та поставка товару здійснюється транспортом продавця обовязок передати товар покупцю вважається виконаним в момент вивантаження товару з транспорту продавця. Датою отримання (поставки) товару в цьому випадку являється дата підписання сторонами товарно-транспортної або видаткової накладної.

В період з 16.03.2016 р. по 25.04.2016 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар в асортименті, кількості та вартістю, визначеними сторонами в специфікаціях на загальну суму 244750,00 грн. (видаткові накладні, підписані та скріплені печатками сторін, №№: 214 від 16 березня 2016 р. про поставку Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 49500,00 грн.; 274 від 04 квітня 2016 р. про поставку Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 50,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 24 750.00, Вгеdоl 683 / Бредол 683 в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 22000,00 грн. (всього на суму 46750,00 грн.); 325 від 20 квітня 2016 р. про поставку Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 49500,00 грн.; 343 від 25 квітня 2016 р. про поставку Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 200,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 99000,00 грн. арк.с. 15, 17, 18, 20.

Товар за вказаними видатковими накладними було отримано представником згідно виданих відповідачем довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей за типовою формою №М-2 (довіреності на отримання товару арк.с. 16, 19, 21, 107).

Відповідно до п. 6.1 договору купівлі-продажу, а передачу товару за цим договором покупець сплачує продавцю оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, розмір якої визначається виходячи з ціни продажу товару на умовах попередньої оплати.

Попередню оплату товару сторони також погодили в п. 3 специфікацій (специфікації до договору купівлі-продажу арк.с. 89-92).

На оплату товару позивач виставив відповідачу рахунки на загальну суму 244750,00 грн. (рахунки на оплату по замовленню №№ 201 від 14 березня 2016 р. на суму 49 500,00 грн.; 266 від 04 квітня 2016 р. на суму 46 750,00 грн.; 316 від 19 квітня 2016 р. на суму 49 500,00 грн.; 338 від 22 квітня 2016 р. на суму 99 000,00 грн.).

Позивач стверджує, що відповідач попередньої оплати товару не здійснив, однак після отримання товару частково за нього розрахувався.

Так, по рахунку на оплату по замовленню № 201 від 14 березня 2016 р. на суму 49 500,00 грн. (видаткова накладна №214 від 16 березня 2016 р.) відповідач розрахувався 22.03.2016 р.; по рахунку на оплату по замовленню № 266 від 04 квітня 2016 р. на суму 46 750,00 грн. (видаткова накладна №274 від 04 квітня 2016 р.) 05.04.2016 р.; по рахунку на оплату по замовленню №316 від 19 квітня 2016 р. на суму 49 500,00 грн. (видаткова накладна №325 від 20 квітня 2016 р.) частково 01.07.2016 р. в розмірі 8500,00 грн., частково 02.07.2016 р. в розмірі 20000,00 грн., частково 21.07.2016 р. в розмірі 3000,00 грн., частково 26.07.2016 р. в розмірі 3000,00 грн., частково 10.08.2016 р. в розмірі 3000,00 грн.).

Позивач стверджує, що решту заборгованості по рахунку на оплату по замовленню №316 від 19 квітня 2016 р. (видаткова накладна №325 від 20 квітня 2016 р.) в розмірі 12000,00 грн., а також по рахунку на оплату по замовленню №338 від 22 квітня 2016 р. на суму 99 000,00 грн. (видаткова накладна №343 від 25 квітня 2016 р.) відповідач не сплатив, що призвело до виникнення загальної заборгованості за договором купівлі-продажу на загальну суму 111000,00 грн. та зумовило звернення з позовом у даній справі до суду.

Окрім того, відповідно до п. 6.2 договору купівлі-продажу, у разі прострочення виконання грошового зобовязання покупець, крім відшкодування збитків згідно цивільно-правового характеру сплачує на користь продавця пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих пять десятих) відсотка від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується така пеня. Сторони погодили, що нарахування пені починається з дати порушення грошового зобовязання та закінчується фактичним його виконанням. Положення Господарського кодексу України щодо припинення нарахування пені по закінченню шестимісячного строку з моменту порушення зобовязання до даного договору не застосовуються.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань та п. 6.2 договору купівлі-продажу, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 17.03.2016 р. по 15.11.2016 р. на загальну суму 23697,06 грн.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач також нарахував відповідачу за період з 17.03.2016 р. по 15.11.2016 р. 3% річних на загальну суму 2122,04 грн. та інфляційні втрати за період з 17.03.2016 р. по 15.11.2016 р. на загальну суму 1754,55 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору, в період з 16.03.2016 р. по 25.04.2016 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар в асортименті, кількості та вартістю, визначеними сторонами в специфікаціях на загальну суму 244750,00 грн. (видаткові накладні арк.с. 15, 17, 18, 20, довіреності на отримання товару арк.с. 16, 19, 21, 107).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Договором сторони погодили попередню оплату товару (п. 6.1 договору купівлі-продажу, п.3 специфікацій).

Отже, строк оплати поставленого згідно наведених вище видаткових накладних товару станом на момент звернення позивача з позовом до суду - настав.

Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином розрахувався за отриманий товар, здійснював за нього не попередню оплату, а розраховувався після його отримання. Окрім того, оплату товару здійснив не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 111000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України не надано доказів оплати вказаної заборгованості в сумі 111000,00 грн. повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, відповідач є таким, що прострочив виконання перед позивачем грошового зобовязання за договором, а від так позовні вимоги в частині стягнення суми основної заборгованості в розмірі 139325, 52 грн. є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне:

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Договором купівлі-продажу (п. 6.2) сторони погодили, що у разі прострочення виконання грошового зобовязання покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується така пеня. Сторони погодили, що нарахування пені починається з дати порушення грошового зобовязання та закінчується фактичним його виконанням. Положення Господарського кодексу України щодо припинення нарахування пені по закінченню шестимісячного строку з моменту порушення зобовязання до даного договору не застосовуються.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних на предмет відповідності вимогам договору купівлі-продажу та чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 549, 625 ЦК України, ст.ст. 231-232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних в цілому є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, при перевірці наданого позивачем розрахунку за допомогою калькулятора «Ліга», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року, Судом встановлено завищення заявленої до стягнення суми пені та 3% річних. Так, позовні вимоги щодо стягнення пені за порушення строків оплати отриманого на підставі видаткової накладної №325 від 20 квітня 2016 р. на суму 49500,00 грн. підлягають задоволенню в розмірі 5168,45 грн., а інфляційні втрати в сумі 520,37 грн.

Підсумовуючи наведене, за період з 17.03.2016 р. по 15.11.2016 р. позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 23459,05 грн.; щодо стягнення 3% - в сумі 2122,04 грн., а позовні вимоги щодо інфляційних втрат за період з 21.04.2016 р. по 15.11.2016 р. в сумі 1589,57 грн.

Посилання відповідача на відсутність довіреності на отримання товару згідно видаткової накладної №274 від 04 квітня 2016 р. про поставку Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ в кількості 50,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 24 750.00, Вгеdоl 683 / Бредол 683 в кількості 100,00 кг. загальною вартістю з урахуванням ПДВ 22000,00 грн. (всього на суму 46750,00 грн.) спростовуються матеріалами справи, оскільки довіреність на отримання відповідного товару була видана представнику відповідачем 04.04.2016 р. Відповідна довіреність була надана позивачем до матеріалів справи під час розгляду даної справи (арк.с. 107).

Заперечення відповідача, як підстава відмови у задоволенні позовних вимог, на ненадання позивачем на поставлений товар сертифікату аналізів (якості), ветеринарного свідоцтва за Формою № 2., є юридично неспроможними, про що суд зробив висновок з наступного.

Так, згідно з ч. 2 ст. 662 ЦК України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

В п. 4.7 договору купівлі-продажу сторони домовились, що продавець разом з товаром передає покупцю оригінали таких документів: рахунок фактура, видаткова накладна (два екземпляра), та сертифікат аналізів (якості), додатково додається ветеринарне свідоцтво Форма № 2., а покупець передає оригінал належно оформленої довіреності.

Позивач зазначає, що оригінали ветеринарного свідоцтва Форма № 2 існують в єдиному примірнику та були надані відповідачу при прийнятті останнім товару та підписанні видаткових накладних. Сертифікати аналізу поставленого відповідачу товару також були передані відповідачу разом з товаром.

Матеріали справи вказане твердження позивача не спростовують.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 32-34 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про звернення до позивача із вимогою про надання відповідних документів у розумний строк або про відмову відповідача від договору у звязку з невиконанням такої вимоги, в порядку ст. 666 ЦК України.

Окрім того, позивачем до матеріалів справи надано сертифікати аналізу поставленого відповідачу товару - Ахtга ХВ 201 ТРТ / Акстра ХВ 201 ТРТ та Вгеdоl 683 / Бредол 683 (арк.с. 110-111).

Отже, у суду відсутні достатні та достовірні підстави вважати, що разом з отриманим відповідачем від позивача товаром, останнім не було передано обумовлені договором документи на товар.

Окрім того, в договорі (п. 4.3, наведений вище) сторони погодили, що товар вважається поставленим позивачем відповідачу з моменту вивантаження, а отриманим вважається в день підписання видаткових накладних. Сторони не погоджували обставини отримання відповідачем визначених в п. 4.7 договору купівлі-продажу документів, як юридичний факт, що обумовлює виникнення обовязку відповідача з оплати товару.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України. Відповідно до даної норми судові витрати при частковому задоволенні позовних вимог покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2079,02 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст. 175, 231-232 ГК України, ст.ст. 11, 253-255, 526, 530, 549, 610-612, 625, 626, 712 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, Суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАКИВСЬКІ КОМБІКОРМА» (63544, Харківська обл., Чугуївський район, смт. Чкаловське, вул. Польова, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОХЕМ УКРАЇНА» (03680, м. Київ, вул. Козацька, будинок 120/4, ) заборгованість за договором купівлі-продажу №1450316 від 13.03.2016 р. в сумі 111000,00 грн.; пеню в сумі 23459,05 грн.; 3% річних в сумі 2122,04 грн.; інфляційні втрати в сумі 1589,57 грн.; судовий збір в сумі 2079,02 грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.02.2017 р.

Суддя ОСОБА_2