ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" серпня 2017 р. Справа № 903/106/14

Суддя господарського суду Волинської області Костюк С.В., розглянувши скаргу на неправомірні дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 903/106/14

за позовом: Державного підприємства Регіональні електричні мережі, м.Вишгород.

до відповідача: Державного підприємства Волиньвугілля , м. Нововолинськ.

про стягнення 13 705 486,48 грн.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1, дов. № 47 від 27.06.2017 року;

від ДВС: ОСОБА_2, дов. № 1050/20.3-03 від 29.12.2016 року;

від боржника: н/з.

Суть скарги: Державне підприємство Регіональні електричні мережі 02.08.2017 року подало до господарського суду Волинської області скаргу на дії державного виконавця, в якій, зокрема, просить:

- визнати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 від 13.07.2017 року про повернення виконавчого документа за виконавчим провадженням № 44425388 недійсною;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України згідно із ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-УІІІ винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 44425388;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконати вимоги ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року № 2021-УІІІ в частині зупинення виконавчого провадження № 44425388.

В обґрунтування скарги ДП «Регіональні електричні мережі» покладено передчасність винесення органом виконання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.07.2017 № 44425388, у звязку з тим, що державний виконавець не чекаючи внесення змін у нормативно-правові акти, якими керується у своїй діяльності, з перевищенням наданих йому повноважень, прийняв рішення про відсутність підстав для зупинення виконавчого провадження № 44425388 згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року № 2021-VIII та виніс постанову про повернення виконавчого документа, чим порушив вимоги ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року № 1403-III. Наголошує, що винесена постанова №44425388 від 13.07.2017 року порушує права позивача на виконання судового рішення, а дії державного виконавця суперечать приписам чинного законодавства.

Так, 13 липня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 за виконавчим провадженням № 44425388 винесено постанову про повернення Державному підприємству «Регіональні електричні мережі» наказу Господарського суду Волинської області від 05.05.2014 року по справі №903/106/14-1 про стягнення з ДП «Волиньвугілля» на користь ДП «Регіональні електричні мережі» боргу у сумі 13 360 419, 42 грн., в т.ч.: 12 153 502, 20 грн. - основного боргу. 753 254,00 грн. - пені, 227,24 грн. - 3% річних, 134 435,98 грн. - інфляційних втрат, 73 080,00 грн. - повернення витрат по сплаті судового збору. Підставою повернення державний виконавець вказує п.9 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII та обгрунтовує своє рішення тим, що зупиняти виконавче провадження № 44425388 згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року № 2021-VIII у нього не має підстав, а на примусову реалізацію майна боржника по справі встановлено мораторій Законом України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001 року № 2864-ІІІ.

Однак, вказує, що ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року № 2021-УІІІ, який набрав чинності 24.05.2017 року, встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", знімаються арешти та заборони відчуження майна у таких виконавчих провадженнях, крім, рішень про виплату заробітної плати, вихідної допомоги, інших виплат (компенсацій), що належать працівнику у звязку з трудовими відносинами, відшкодування матеріальної (майнової) шкоди, завданої каліцтвом., іншим, ушкодженням здоровя або смертю, стягнення аліментів та рішень про стягнення заборгованості із сплати внесків до фондів загальнообовязкового державного соціального страхування, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 2 ст. 2 даного закону доручено Кабінету Міністрів України забезпечити у місячний строк з дня набрання сили цим Законом приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

Тому Міністерство юстиції України, яке є центральним органом виконавчої влади на який покладено завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів, згідно з вимогами п. 2 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року № 2021-VIII повинно було у місячний строк з дня набрання чинності зазначеним законом привести у відповідність із цим законом свої нормативно-правові акти, в тому числі «Інструкцію з організації примусового виконання рішень», затверджену наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5) та ініціювати внесення змін у Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Вважає, що обґрунтовуючи своє рішення про повернення виконавчого документа на підставі даного пункту державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа зроблено хибний висновок стосовно того, що, законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення, тому що, статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств» від 13.04.2017 року № 2021-VIII, який набрав чинності 24.05.2017 року, встановлено, що тимчасово, до 1 січня 2019 року, підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо державних вугледобувних підприємств, які підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження.

При правовому обґрунтуванні скарги посилається на норми Законів України «Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств», «Про центральні органи виконавчої влади», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», «Про виконавче провадження», «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року № 17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції», ст. 19 Конституції України.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав скаргу з підстав викладених у скарзі.

Представник ДВС скаргу заперечив та зазначив, що виконати вимоги ухвали суду від 04.08.2017 року не мав можливості, оскільки пізно був повідомлений про розгляд даної скарги, в звязку з чим просить відкласти розгляд скарги для надання можливості підготувати письмові пояснення з приводу викладеного в скарзі.

Представник скаржника не заперечує проти задоволення даного клопотання.

Враховуючи невиконання вимог ухвали суду від 04.08.2017 року та зазначене вище клопотання, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду скарги.

Керуючись ст. 77 ГПК України, господарський суд,-

Ухвалив:

1.Відкласти розгляд скарги на 05.09.2017 року на 12:00 год.

2. Зобовязати Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати суду письмові пояснення щодо викладеного в скарзі.

Суддя С. В. Костюк