ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" серпня 2017 р.Справа № 916/979/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про визнання договору укладеним

Колегія суддів у складі: Головуючий суддя Д'яченко Т.Г.

Судді: Цісельський О.В., Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: Бондар Ю.О., за довіреністю

від відповідача: Притула А.С., за довіреністю

від третьої особи: не з'явився

Суть спору: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-лізингова компанія «Рента» звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго", у якій просить суд визнати укладеним Договір, в реакції та на умовах позивача запропонованих проектом договору, який є додатком до листа (оферти) вих. №22/03 від 03.02.2017р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.04.2017р. порушено провадження у справі №916/979/17 та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

15.05.2017р. до господарського суду Одеської області представником відповідача надано клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2.

15.05.2017р. до господарського суду Одеської області представником відповідача надано відзив на позовну заяву, у якому Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго", було зазначено суду, що відповідач заперечує проти заявлених вимог позивача, оскільки наразі між відповідачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 діє договір про постачання електричної енергії від 30.12.2011 р. № 5159, за яким споживач використовує електричну енергію для потреб власних електроустановок за адресою: АДРЕСА_1.

Також відповідачем було зазначено суду, що з боку споживача за укладеним договором - ОСОБА_2 не надходило пропозицій щодо зміни будь-яких умов договору або заяви про розірвання договору, не було зазначено про факт остаточного припинення користування електричною енергією зазначеним споживачем.

Як зазначає відповідач, користування електричною енергією з боку споживача - ОСОБА_2 здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії від 30.12.2011 р. № 5159 ща адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.05.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2.

24.05.2017р. представником позивача - Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" до господарського суду Одеської області надано письмові зауваження на відзив відповідача.

08.06.2017р. до господарського суду Одеської області представником позивача надано для залучення до матеріалів справи копії документів.

09.06.2017р. представником відповідача до господарського суду Одеської області надано письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.06.2017р. справу №916/979/17 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

На підставі ухвали господарського суду Одеської області від 09.06.2017р., у справі №916/979/17 було призначено автоматичний розподіл справи між суддями з метою визначення складу колегії суддів.

Згідно даних автоматичного розподілу справи між суддями від 09.06.2017р. було визначено наступний склад колегії суддів для колегіального розгляду справи №916/979/17: головуючий суддя Д'яченко Т.Г., судді Цісельський О.В., Щавинська Ю.М.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2017р. справу №916/979/17 прийнято до колегіального провадження у наступному складі суду: головуючий суддя Д'яченко Т.Г., судді Цісельський О.В., Щавинська Ю.М. та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

25 серпня 2016 року позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" було набуто право власності на нежитлові приміщення №511, загальною площею 417,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1

Свідоцтвом, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 25 серпня 2016 року за реєстровим номером 1644, відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України «Про іпотеку» та на підставі Акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником Суворовського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області) підтверджується, що Товариству з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" (місцезнаходження 65006, м.Одеса, вул. Вапняна,54 А, код 33085814) належить на праві власності майно, що складається з 1/2 частки нежитлових приміщень № 511, загальною площею 417,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 3055662 грн., яке придбане Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" за 3055662 грн.

Вказане майно раніше належало ОСОБА_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення №511, НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 11 червня 2009 року, зареєстрованого Комунальним підприємством „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" 15.09.2009 року, реєстраційним номер 27532356, номер запису: 465 в книзі 88неж.-38. (а.с. 52. Т. 1).

Свідоцтвом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 25 серпня 2016 року за реєстровим номером 1647, відповідно до статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», статті 47 Закону України „Про іпотеку" та на підставі Акта державного виконавця про реалізації предмета іпотеки, затвердженого начальником Суворовського ВДВС м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області посвідчено, що Товариству з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" (місцезнаходження 65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 54 А, код 33085814) належить на праві власності майно, що складається з 1/2 частки нежитлових приміщень №511, загальною площею 417,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 3055662 грн., яке придбане Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" за 3055662 грн.

Вказане майно раніше належало ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, на підставі Свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення №511, НОМЕР_3, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 11 червня 2009 року, зареєстрованого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» 15.09.2009 року, реєстраційним номер 27532356, номер запису: 465 в книзі 88неж.-38. (а.с.53. Т. 1).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту зазначеного вище нерухомого майна вбачається, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" є власником нежитлового приміщення, загальною площею 417,3 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з набуттям позивачем права власності на зазначену нежитлову будівлю, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1, Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента", на підставі ст. 179 ГК України та ч. 3 ст. 638 Цивільного кодексу України, на адресу постачальника електричної енергії - Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго", 03 лютого 2017 року було скеровано заяву (вих. №22/03) щодо укладання договору про постачання електричної енергії стосовно зазначеного об'єкту нерухомого майна, разом з проектом Договору про постачання електричної енергії, у відповідності до Типового договору, встановленого Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р. та відповідними додатками.

Позивачем зазначено суду, що Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" виконано усі приписи чинного законодавства щодо укладання договорів про постачання електричної енергії.

Нежитлові приміщення №511, загальною площею 417,3 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 об'єктом, який раніше вже було введено в експлуатацію, у розумінні Правил користування електричною енергією.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" відповідно до п. 5.4. Правил користування електричною енергією надано документи, які необхідні для укладання договору про постачання електричної енергії на об'єкт, який введено в експлуатацію, що підтверджується документами, які містяться в матеріалах справи.

Однак, 20 лютого 2017 року Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" позивачу було надано відповідь (вих. №102) щодо укладання договору про постачання електричної енергії, якою було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента", що відповідач не має правових підстав для прийняття пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" щодо укладання договору про постачання електричної енергії, за наявності діючих договірних відносин з постачання та споживання електричної енергії на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з іншою особою.

З наданої відповіді Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" вбачається, що наразі між відповідачем та ОСОБА_2 існує договір про постачання електричної енергії №5159 від 30 грудня 2011 року на об'єкт - нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та умовами цього договору передбачено його дію в 2017 році.

Вищенаведене обставини стали підставою для позивача Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" направлені на визнання укладеним Договору, в редакції та на умовах позивача, запропонованих відповідачу в проекті договору, який є додатком до листа позивача (оферти) вих. № 22/03 від 03.02.2017р.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.(ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч.2 ст 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Зміст договору, що укладається на підставі державного замовлення, повинен відповідати цьому замовленню.

Суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів (ч. 6 ст. 179 Господарського кодексу України).

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 187 ГК України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Закон України „Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він є нормативним актом спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Разом з тим стаття 4 Закону передбачає, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Приписами статей 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та сформовані загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 208 ЦК України, правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 ЦК України.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 ЦК України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абзацу другого частини третьої статті 6 та статті 627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з приписами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас, ч. 1 ст. 19 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20,21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок кореспондується з обов'язком виконавця, визначеному пунктом 3 частини другої статті 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Умовами ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов'язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

У разі визнання погодженої сторонами в договорі ціни такою, що порушує вимоги антимонопольно-конкурентного законодавства, антимонопольний орган має право вимагати від сторін зміни умови договору щодо ціни.

Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Частиною 3 ст. 184 Господарського кодексу України встановлено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як встановлено судом, Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" набуто право власності на нежитлові приміщення №511, загальною площею 417,3 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, будинок 45, що підтверджується Свідоцтвами приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Носенко О.В. від 25 серпня 2016 року за реєстровим номером 1644 та за реєстровим номером 1647, а також відомостями з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" на підставі ст. 179 ГК України та ч. 3 ст. 638 Цивільного кодексу України на адресу постачальника - Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" 03 лютого 2017 року було скеровано заяву щодо укладання договору про постачання електричної енергії стосовно визначеного об'єкту нерухомого майна, з проектом Договору про постачання електричної енергії та відповідними додатками.

20 лютого 2017 року Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" було надано відповідь позивачу про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" щодо укладання договору про постачання електричної енергії, за наявністю діючих договірних відносин у відповідача по постачанню електричної енергії на вказані приміщення з іншою особою.

З вищенаведеного вбачається, що позивачем дотримано порядок укладання договору, шляхом надіслання пропозицій іншій стороні.

Відповідно до п. 5.4. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31.07.1996р. №28 (надалі - правила) для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації такі документи:

1) заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника;

2) акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

3) однолінійну схему електропостачання об'єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

4) відомості щодо розрахункових засобів обліку (тип, марка, технічні характеристики тощо) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

5) заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів;

6) акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності);

7) копію свідоцтва про державну реєстрацію та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців);

8) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта);

9) копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори;

10) у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії на будівельні майданчики);

11) паспортні дані силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше);

12) довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані (зазначені у підпункті 4 цього пункту) розрахункових засобів обліку субспоживачів (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше).

У разі укладення за двома та більше об'єктами споживача одного договору про постачання електричної енергії споживач подає документи, передбачені підпунктами 2-6, 8, 10-12 цього пункту, за кожним із об'єктів споживача.

Укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил (п. 1.13. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31.07.1996р. №28).

Частиною 1 п. 1.6. Правил визначено, що договір про постачання електричної енергії на основі типового договору укладається постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно п. 5.1. Правил, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Згідно з ч. 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Дослідивши обставини спору, судом встановлено, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента", як власником нежитлового приміщення, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1, дотримано порядок укладання договору, а саме типового Договору про постачання електричної енергії, що є додатком №3 до Правил користування електричною енергією, шляхом надіслання пропозиції іншій стороні постачальнику електричної енергії - Публічному акціонерному товариству „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго".

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" про визнання укладеним Договору про постачання електричної енергії на основі типового договору згідно з Додатком №3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України віл 31.07.1996р. №28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. за №417/1442, щодо нежилого приміщення, розташованого за адресою: м. Одеса. вул. Троїцька, буд. 45, в реакції та на умовах позивача запропонованих проектом договору, який є додатком до листа (оферти) вих. № 22/03 від 03.02.2017р.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн. покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати укладеним Договір про постачання електричної енергії між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" (65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 54-А; код 33085814) та Публічним акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" (65031, м. Одеса. вул. М. Боровського, 28 Б; код 00131713) в редакції та на умовах Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента", запропонованих проектом Договору, який є додатком до Листа Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" (оферти) вих. №22/03 від 03.02.2017р.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Одесаобленерго" (65031, м. Одеса. вул. М. Боровського, 28 Б; код 00131713) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Інвестиційно-лізингова компанія „Рента" (65006, м. Одеса, вул. Вапняна, 54-А; код 33085814) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У зв'язку з знеструмленням електромережі адміністративної будівлі господарського суду Одеської область з 09 год. 00 хв. 07.08.2017р. по 15 год. 00 хв. 09.08.2017р., що призвело до відключення серверів суду та унеможливило функціонування автоматизованої системи документообігу суду КП „Діловодство спеціалізованого суду", яка забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в суді відповідно до Розділу ІІ Положення Про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. №30 (із змінами та доповненнями), повний текст рішення суду від 01.08.2017р. у справі №916/979/15-г складено та підписано судом 10.08.2017р.

Головуючий суддя Т.Г. Д'яченко

Суддя О.В. Цісельський

Суддя Ю.М. Щавинська