РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017Справа №910/8211/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАН" до "Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", третя особа 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАН-2001", третя особа 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експидиційна компанія "МГ-Транс" про стягнення 293 590,31 грн., за участю представників позивача - Бінчук О.Г, довіреність № б/н від 17.05.2017року, відповідача - Гарбузової Т.О., довіреність № б/н від 20.06.2017 року, третьої особи-1 - Бінчук О.Г, довіреність № б/н від 17.05.2017року, третьої особи-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування шкоди у зв'язку із недостачею вантажу виявленої під час здійснення перевезення в розмірі 201 825,48 грн. вартості втраченого вантажу, 42 833,11 грн. - вартості міжнародного перевезення втраченого вантажу та 48 931,72 грн. - суму сплаченого ПДВ за втрачений вантаж.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 14.06.2017 року.

08.06.2017 року представником третьої особи-2 через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

12.06.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

13.06.2017 року представником позивача через канцелярію надано додаткові письмові пояснення у справі.

13.06.2017 року представником третьої особи-1 через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

14.06.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 24.07.2017 року.

19.07.2017 року представником третьої особи-2 через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

20.07.2017 року представником позивача через канцелярію надано додаткові письмові пояснення у справі.

20.07.2017 року представником відповідача через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення у справі.

24.07.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 02.08.2017 року.

02.08.2017 року представником позивача через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення у справі.

02.08.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 09.08.2017 року.

09.08.2017 року представником позивача через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення у справі.

09.08.2017 року представником відповідача через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення у справі.

Представник третьої особи-2 у судове засідання 09.08.2017 року не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника третьої особи-2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника третьої особи-2.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи-1 дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕК «МГ-Транс» (надалі - експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАН-2001» (надалі - клієнт) було укладено договір № 177/ДЕ транспортно-експедиторського обслуговування вантажів (надалі - договір транспортно-експедиторського обслуговування), відповідно до умов якого, клієнт доручає, а експедитор за плату, за дорученням клієнта і за його рахунок, організовує транспортно-експедиційне обслуговування внутрішньоукраїнських, експортно-імпортних і транзитних вантажів клієнта і порожнього транспорту (далі - «вантажі клієнта») при їх перевезенні по території України та інших країн, відповідно до Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01 липня 2004 року, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06 квітня 1998 року, Правилами Угоди про міжнародне вантажне сполучення, міжурядовими та прикордонними Угодами і національним транспортним правом країни, по території якої здійснюється перевезення. Поставка товару на умовах СРТ передбачає, що ризик загибелі або пошкодження товару, а також будь-якого збільшення витрат, що виникає після передачі перевізнику, переходить з продавця на покупця, коли товар передано в розпорядження перевізника (п. 1.1. договору).

01.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАН" (надалі - коміссіонер) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАН 2001" (надалі - комітент) було укладено договір комісії, відповідно до умов якого комітент доручає, а коміссіонер зобов'язується виступити вантажоотримувачем за своїми залізничними реквізитами вантажів, що належать комітенту, за його рахунок протягом дії даного договору, а комітент зобов'язується прийняти виконані роботи та надані послуги та відшкодувати коміссіонеру понесені витрати, пов'язані з виконанням даного договору. Коміссіонер повинен передати комітенту вантаж, що надійшов у повному обсязі (п. 1.1. договору комісії).

30.12.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (надалі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАН-2001» (надалі - вантажовласник) було укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги №ДФ/10122 (надалі - договір) предметом якого є надання виконавцем вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1. договору ).

Згідно п. 2.1. договору вантажовласник зобов'язується пред'являти виконавцю у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним, або прибувають на його адресу.

Відповідно п. 2.2 договору виконавець зобов'язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Пунктом 2.3. договору обумовлено, що виконавець зобов'язується здійснювати розрахунки безготівкові та готівкою з вантажовласником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум та надавати вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Красноармійск Донецької Залізниці.

21.06.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАН-2001» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Казфосфат» (продавець) було укладено договір постачання добрива аммофос № 1590/16-СБ (надалі - договір постачання), відповідно до умов якого продавець зобов'язувалося виготовити та продати, а покупець зобов'язувалося прийняти та оплатити товар, а саме добрива аммофос. Постачання за договором відбувається на умовах FCА ст. Чайкурук (Казахстан) (ІНКОТЕРМС 2010).

На виконання зазначеного договору постачання TOB «Казфосфат» відправило зі станції Чайкурук (Казахстан), а TOB «ТЕК «МГ-Транс» отримало добрива на станції визначення «Куп'янськ-сортувальний» (код станції 430002).

Факт відправлення добрива аммофос TOB «Казфосфат» отримувачу TOB «ТЕК МГ-Транс» на виконання саме договору постачання № 1590/16-СБ від. 21.06.2016 у кості 1330 місць (мішків) підтверджується накладною № А0333252 та у кількості 1356 місць (мішків) - накладною А0333251.

Позивач відповідно до договору постачання № 1590/16-СБ є вантажоодержувачем на станції «Куп'янськ-сортувальний».

На виконання зазначеного договору транспортно-експедиторського обслуговування вантажів зі станції «Куп'янськ-сортувальний» за залізничною накладною № 43911833 від 15.08.2016 року вантажовідправником - третьою особою-2 було відвантажено продукцію (добриво Аммофос, яке прибуло зі станції Чайкурук, Казахстан), а саме 1330 (одна тисяча триста тридцять) одиниць пакування (мішків), маса однієї одиниці - 50 кг, у вагоні 29258696 KP.

За залізничною накладною № 43911825 від 15.08.2016 року TOB «TEK «МГ-ТРАНС» було відвантажено продукцію (добриво Аммофос, яке прибуло зі станції Чайкурук, Казахстан), а саме 1356 (одна тисяча триста п'ятдесят шість) одиниць пакування (мішків), маса однієї одиниці - 50 кг, у вагоні 29212297 KP.

Станцією відправлення був «Куп'янськ-сортувальний» (код станції 430002), станція призначення - «Красноармійськ» (код станції 482004). Одержувачем вантажу на станції призначення був позивач.

Отже, факт прийняття відповідачем вантажу до перевезення за накладною № 43911833 від 15.08.2016 року у вагоні № 29212297 KP та накладною № 43911825 від 15.08.2016 року у вагоні 29212297 KP свідчить про відсутність зауважень щодо кількості (маси), неповноти навантаження або пошкодження товару.

Між тим, під час видачі вантажу з перевіркою за кількістю і станом вантажу, встановлено недостачу вантажу в кількості :

1) 405 (чотириста п'ять) мішків вагою по 50 (п'ятдесят) (що складає 20,25 тон) кг у вагоні 29258696 KP, нестача вантажу зафіксована у оформленому комерційному акті БН 729197/172 від 25 серпня 2016 року (додається) на відправлення по накладній № 43911833;

2) 258 (двісті п'ятдесят вісім) мішків вагою по 50 (п'ятдесят) кг (що складає 12,9 тон) у вагоні 29212297 KP, нестача вантажу зафіксована у оформленому комерційному акті БН 729196/171 від 25 серпня 2016 року (додається) на відправлення по накладній № 43911825.

Обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, визначає Статут залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (зі змінами та доповненнями), статтею 6 якого передбачено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача.

Здійснення станціями операцій, пов'язаних з прийняттям вантажів вагонними відправками, врегульовано Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (зареєстровано Мінюстом 24.11.2000 за № 861/5082).

Відповідно до п. 5 вказаних Правил загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Статтею 110 Статуту залізниць України визначено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

У разі недостачі, псування або пошкодження вантажу одержувач має право на пред'явлення до залізниці претензій, за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 130 Статуту залізниць України).

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу. За втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (ст. 114 Статуту залізниць України).

Вирішуючи питання з якої маси (від загальної маси вантажу у вагоні чи від маси брутто втраченого товару) повинна розраховуватися норма допустимої недостачі маси вантажу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила видачі вантажів), вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1,5 % маси мінеральних добрив.

Для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці, норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються від маси брутто.

Комерційними актами також зафіксовано відсутність ЗПУ справа у вагоні 29258696 KP та пошкодження ЗПУ у вагоні 29212297 KP.

Під час видачі з перевіркою вантажу за кількістю і станом вантажу, встановлено недостачу вантажу в кількості 405 (чотириста п'ять) мішків вагою по 50 (п'ятдесят) кг у вагоні 29258696 KP та 258 (двісті п'ятдесят вісім) мішків вагою по 50 (п'ятдесят) кг у вагоні 29212297 KP.

Тобто усього зафіксована нестача вантажу складає 405 мішків + 258 мішків = 663 мішки вагою по 50 кг. Загальна вага нестачі вантажу відповідно складає 663 х 50 = 33150 кг чи 33,15 тони вантажу, а норма недостачі маси вантажу становить 497,25 кг (33150 кг х 1,5 %) та з врахуванням норми недостачі маси вантажу (1,5 % від маси брутто), маса недостачі товару у вагонах складає: 32 652,75 кг чи 32,65 тони вантажу.

Відповідно до договору поставки ціна товару добрива Амофос визначена 245 доларів США за одну тону. Отже, вартість недостачі вантажу, яку було сплачено відповідно до договору поставки, складає: 245 доларів США х 32.65 тони = 7 999,25 доларів США, що еквівалентно 198 781,36 грн.

Отже, сума вартості втраченого товару, що має бути відшкодована відповідачем позивачу з урахуванням природної втрати, становить 198 781,36 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином позов у частині вимог про стягнення фактично заподіяної шкоди у зв'язку із недостачею вантажу виявленої під час здійснення перевезення в розмірі 201 825,48 грн. підлягає задоволенню частково - в розмірі 198 781,36 грн. за перерахунком суду з урахуванням норми недостачі маси вантажу (1,5%). В іншій частині позову про стягнення вартості втраченого вантажу слід відмовити.

Частиною першою статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. При цьому сторонами договору перевезення є Залізниця та відправник вантажу, які у зазначеній купівлі - продажу участі не брали.

Отже, приписи статей 114, 115 Статуту залізниць України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин згідно з частиною п'ятою статті 307 Господарського кодексу України та які передбачають обмежену відповідальність Залізниці виходячи з вартості вантажу, визначеної на підставі рахунка або іншого документа вантажовідправника, документи посередників про кількість та ціну, за якими вони продали продукцію, не можуть визнаватися належними доказами для визначення розміру відповідальності.

Додаткові збитки, інфляційні втрати, 3% річних тощо не підлягають стягненню з залізниці у разі втрати, нестачі, псування або пошкодження вантажу з вини залізниці (Оглядовий лист ВГСУ 21.05.2014 № 01 -06/662/2014).

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 42 833,11 грн. сплаченої вартості міжнародного перевезення вантажу та 48 931,72 грн. суми сплаченого ПДВ є необґрунтованими та позов у цій частині не підлягає задовленню.

Судом дана належна оцінка відзиву відповідача на позовну заяву, проте, посилання відповідача на відсутність доказів того, що позивач (вантажоодержувач) оплатив за виставленим рахунком не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки понесення позивачем збитків полягає у втраті його майна, і така втрата підтверджена матеріалами справи, також матеріалами справи підтверджується наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками позивача у розмірі фактичної втрати вантажу, наявність вини відповідача, що полягає у незабезпеченні збереження вантажу.

Всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 113 Статуту залізниць України залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ТАН" (71112, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Горбенка, 26, кв. 47; ) 198 781 (сто дев'яносто вісім тисяч сімсот вісімдесят одна) грн. 36 коп. вартості втраченого вантажу та 2 981 (дві тисячі дев'ятсот вісімдесят одна) грн. 72 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 11.08.2017р.

Суддя С.О.Чебикіна