ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" серпня 2017 р.Справа № 924/515/17

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Муха М.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом Редакції газети "Подільські вісті", м. Хмельницький

до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький

про стягнення 100 934,35 грн. прямих збитків

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 08.06.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю №05/02 від 03.01.2017р.;

ОСОБА_3 - за довіреністю №1321/02 від 21.06.2017р.

Рішення виноситься 14.08.2017р. після оголошених в судових засіданнях 27.07.2017р., 08.08.2017р. перерв.

У судовому засіданні 14.08.2017р., відповідно до ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути із Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на користь Редакції газети "Подільські вісті" 100 241,17 грн. прямих збитків. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з теплопостачання №4209/1308 від 03.12.2014р., згідно умов якого відповідач зобов'язується своєчасно надавати позивачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а позивач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Пунктом 28 договору передбачено, що він набуває чинності з 03.12.2014р. та діє до 03.12.2015р. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін договору не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду за умов, передбачених п. 29 договору. З моменту підписання договору жодних пропозицій про його розірвання ні від однієї із сторін не надходило. Однак відповідач починаючи з 10.10.2016р. перестав надавати позивачу послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, що підтверджується Актом про надання послуг від 18.01.2017р., листом №127/02 від 18.01.2017р., яким відповідач визнає, що таких послуг надавати не може у зв'язку із тим, що ПАТ "Видавництво Поділля" було знято прилад обліку теплової енергії. Тому починаючи з жовтня 2016 року і по березень 2017 року позивач був змушений звертатись до ПАТ "Хмельницькобленерго" із заявами про збільшення договірної величини споживання електричної енергії від рівня 1.0 до 12.84 кВт/год., що напряму спричинило позивачу збитки пов'язані із завищеними витратами за оплату електричної енергії. Так як вбачається із платіжних документів по оплаті витрат за спожиту електроенергію витрати за жовтень 2015 року становили 3 832,42 грн. У той же час, після того як відповідач перестав надавати послуги, передбачені договором №4209/1308 від 03.12.2014р., вартість послуг за спожиту електроенергію становила у жовтні 2016 року 8 651,80 грн. Таким чином прямі збитки позивача за жовтень 2016 року становлять 4 819,38 грн. За листопад 2016 року позивач заплатив за спожиту електроенергію 23 260,58 грн., у той же час коли витрати за аналогічний місяць 2015 року становили 13 358,71 грн., тому прямі збитки за листопад 2016 року - 9 901,87 грн. За грудень 2016 року позивач заплатив за спожиту електроенергію 22 409,58 грн., у той же час коли витрати за аналогічний місяць 2015 року становили 8 212,32 грн., тому прямі збитки за грудень 2016 року - 14 197,26 грн. За січень 2017 року позивач заплатив за спожиту електроенергію 31 130,33 грн., у той же час коли витрати за аналогічний місяць 2016 року становили 3 490,32 грн., тому прямі збитки за січень 2017 року - 27 640,01 грн. За лютий 2017 року позивач заплатив за спожиту електроенергію 40 615,34 грн., у той же час коли витрати за аналогічний місяць 2016 року становили 3 147,01 грн., тому прямі збитки за лютий 2017 року - 37 468,33 грн. За березень 2017 року позивач заплатив за спожиту електроенергію 13 773,71 грн., у той же час коли витрати за аналогічний місяць 2016 року становили 6 886,21 грн., тому прямі збитки за березень 2017 року - 6 907,50 грн. На підставі вищенаведеного, позивач просить стягнути із відповідача прямі збитки, пов'язані із невиконанням умов договору про надання послуг з теплопостачання №4209/1308 від 03.12.2014р., у сумі 100 241,17 грн.

12.06.2017р. позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній просить суд стягнути із Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на користь Редакції газети "Подільські вісті" 100 934,35 грн. прямих збитків.

Представник позивача у судове засідання 14.08.2017р. з'явився, підтримав позовні вимоги.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечують. У відзиві на позов від 20.06.2017р. відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Обґрунтовує відзив тим, що у будівлі, в якій знаходиться приміщення позивача, був встановлений лічильник обліку тепла. В 2016 році закінчився термін повірки даного лічильника. У зв'язку із цим співвласник вказаного приміщення ПрАТ "Видавництво "Поділля" звернулось до МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" із заявою про розпломбування лічильника для зняття його та здачі на повірку. Лічильник був розпломбований працівниками МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 11.04.2016р. Згодом він був знятий працівниками ПрАТ "Видавництво "Поділля" та зданий на повірку в лабораторію. До цього часу лічильник на місце не встановлений, у зв'язку із чим в мережі централізованого опалення будівлі існує розрив. Вказане підтверджується актами розпломбування приладу обліку теплової енергії, акту обстеження вузла обліку теплової енергії, службової записки, фотографією. У зв'язку із розривом в трубопроводі будівлі подача теплової енергії до неї являється технічно неможливою. Таким чином, відсутність теплопостачання до будівлі по пр. Миру, 59 являється наслідком недбалості самих її співвласників. Крім того, в справах про відшкодування шкоди на позивача покладається обов'язок довести протиправність поведінки, наявність шкоди та її розмір, а також причинно-наслідковий зв'язок між ними. Як вбачається із позовної заяви, наявність шкоди та її розмір позивач обґрунтовує тим, що внаслідок відсутності теплової енергії він був змушений обігрівати службові приміщення за допомогою електроенергії, внаслідок чого збільшилось його електроспоживання та розміри оплат електричної енергії. Однак позивачем не доведено, що додаткові обсяги електричної енергії використовувались для обігріву його приміщення, а не являються наслідком збільшення кількості встановлених у його приміщенні електроспоживальних приладів. Окрім того, тариф на електроенергію для споживачів ПАТ "Хмельницькобленерго" в період жовтень - грудень 2015 року складав 123,80 грн., січень - березень 2016 року - 124,22 грн., жовтень - грудень 2016 року - 157,28 грн., січень 2017 року - 155,40 грн., лютий - березень 2017 року - 156,45 грн. Таким чином, тарифи на електроенергію в період жовтень 2016 року - березень 2017 року значно виросли в порівнянні з аналогічними місяцями 2015 - 2016 років. Тобто позивач сплачував більші кошти за електричну енергію в тому числі у зв'язку із збільшенням її вартості. Відповідач наголошує, що за період жовтень 2015 року - березень 2016 року позивачу за послуги з теплопостачання було нараховано 94 993,40 грн. За умови, що теплова енергія постачалась би позивачу в період жовтень 2016 року - березень 2017 року, йому необхідно було би оплачувати її вартість, а у вказаний період в будівлі, де знаходиться приміщення позивача, був відсутній лічильник обліку теплової енергії. Відповідно до п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., позивачу в жовтні 2016 року - березні 2017 року було би нараховано за послуги з теплопостачання згідно установлених нормативів 362 711,99 грн.

Крім того, у письмових поясненнях від 09.08.2017р. відповідач наголошує, що в трубопроводі теплопостачання будівлі по пр. Миру, 59 існував розрив, у зв'язку із чим постачання теплової енергії до неї було неможливе, акт готовності даної будівлі до опалювального сезону 2016 - 2017 років не складався, як наслідок, теплова енергія протягом опалювального сезону не постачалась.

З огляду на зміст ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу заява позивача від 12.06.2017р. про збільшення розміру позовних вимог підлягає задоволенню, тому предметом позову є стягнення 100 934,35 грн. прямих збитків.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

03.12.2014р. між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (виконавець) та Редакцією газети "Подільські вісті" (споживач) укладено договір №4209/1308 про надання послуг з теплопостачання, згідно умов якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 договору приміщення, у яке постачається теплова енергія, знаходиться за адресою м. Хмельницький, проспект Миру, б. 59. Опалювальна площа займаного споживачем приміщення складає 1 395 кв.м.

Згідно підпункту 11 п. 14 договору передбачено, що споживач зобов'язаний своєчасно проводити підготовку квартири (будинку садибного типу) і його санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Пунктом 28 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з 03.12.2014р. та діє до 03.12.2015р. і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

Представниками МКП "Хельницьктеплокомуненерго" 11.04.2016р. складено акт №749/01 розпломбування приладу обліку теплової енергії для чергової (позачергової) повірки, встановленого за адресою пр. Миру, 59.

31.10.16р. інженером МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" здійснено обстеження теплового лічильника за результатами якого встановлено, що лічильник перебуває на повірці, та у системі наявний видимий розрив.

18.01.17р. позивачем складено акт - претензію про те, що опалення приміщення за адресою м. Хмельницький, вул. Проспект Миру 59, площею 1395кв.м., де розташована редакція обласної газети "Поділські вісті", починаючи із 10.10.2016р. по 18.01.2017р. не здійснювалося, який було направлено відповідачу.

У відповідь на претензію МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" повідомило позивача, що співвласником ПАТ "Видавництво поділля", КП ДАК "Укрвидавполіграфія" було знято прилад обліку теплової енергії для проведення чергової повірки. Станом на 18.01.17р. прилад обліку теплової енергії не повірений, договір на його повірку не укладено та не встановлено на мережу. Також відповідач зазначив, що в зв'язку з неготовністю будівлі позивача до опалювального періоду через відсутність підписаного між сторонами договору акту про готовність об'єкта до опалювального сезону 2016-2017 років, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" технічного не мало змоги забезпечити позивача теплопостачанням.

29.05.2017р. позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача 100 934,35 грн. прямих збитків, пов'язаних із невиконанням умов договору №4209/1308 від 03.12.2014р.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається наступне:

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Аналогічні положення містить ст. 275 Господарського кодексу України.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Як вбачається із матеріалів справи, між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (виконавець) та Редакцією газети "Подільські вісті" (споживач) укладено договір №4209/1308 від 03.12.2014р. про надання послуг з теплопостачання, згідно умов якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 28 сторони передбачили, що цей договір набуває чинності з 03.12.2014р. та діє до 03.12.2015р. і вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

Однак відповідач починаючи з 10.10.2016р. перестав постачати теплову енергію та гарячу воду до приміщення позивача, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення із відповідача прямих збитків.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, з-поміж іншого, шляхом відшкодування збитків.

Статтею 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 906 Цивільного кодексу передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі.

Згідно п.п. 3, 9 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; своєчасно проводити підготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Із матеріалів справи вбачається, зокрема акту №749/01 розпломбування приладу обліку теплової енергії для чергової (позачергової) повірки, акту обстеження вузла обліку теплової енергії від 31.10.16р. встановлено перебування лічильника споживача на повірці та наявність розриву у трубі.

Відповідно до абз. 10 п. 30 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1198 від 03.10.2007р., теплопостачальна організація відповідно до договору має право частково або повністю припиняти постачання теплової енергії споживачеві у разі неготовності споживача до опалювального періоду - відсутності відповідного акта про готовність об'єкта до опалювального періоду або рішення (листа) щодо гарантії забезпечення безпечної експлуатації системи теплоспоживання балансоутримувачами.

Згідно п.п. 2.1, 2.2., 2.5, 2.6 розділу X Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008р. №620/378, для оцінки готовності теплових господарств споживачів власниками теплових господарств або уповноваженими ними органами до 1 вересня поточного року створюються комісії з перевірки готовності теплових господарств до роботи в опалювальний період. До складу комісій споживачів входять керівники і фахівці виконавчої дирекції, керівний персонал та провідні фахівці теплових господарств споживачів, а також представники організації, яка постачає теплову енергію (теплопостачальник), та представник відповідної державної інспекції. Під час визначення стану готовності до роботи теплових господарств споживачів в опалювальний період перевіряється стан трубопроводів, арматури та теплової ізоляції. Рішення про готовність теплових господарств споживачів до роботи в опалювальний період приймається комісіями, створеними згідно з пунктами 2.2, 2.3 цього розділу Правил, на підставі акта стану готовності до роботи в опалювальний період, форма якого наведена у додатку 1, висновку про готовність до роботи в опалювальний період, форма якого наведена у додатку 2, наданого відповідною державною інспекцією.

Цими ж Правилами затверджено форму акта готовності теплового господарства до роботи в опалювальний період.

Відповідно до п. 2.11 розділу 10 цих же Правил у разі невиконання окремими об'єктами теплового господарства споживача умов готовності до роботи в опалювальний період акт готовності не видається.

Судом береться до уваги, що п.п.11 п.14 укладеного між сторонами договору про надання послуг з теплопостачання передбачено, що позивач зобов'язується своєчасно проводити підготовку квартири (будинку садибного типу) і його санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Шкода це не тільки обовязкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

Принцип повної компенсації завданої шкоди означає також, що, хоча відшкодуванню підлягають будь-які матеріальні втрати потерпілої сторони, відшкодування збитків, втім, не повинно її збагачувати.

Відповідно до роз'яснення Вищого арбітражного суду України №02-5/215 від 01.04.1994 р. „Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди, крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду та самою шкодою.

Загальні положення, що відносяться до поняття збитків, встановлені ст.22 ЦК України. Боржник шляхом відшкодування кредитору збитків повинен відновити майновий стан кредитора, який би існував при відсутності порушення зобовязання, або завдання шкоди.

Наявність збитків доводиться особою, яка заявляє вимогу про їх відшкодування. Відшкодуванню підлягають збитки, що стали безпосереднім, і що особливо важливо, невідворотнім наслідком порушення боржником зобовязання чи завдання шкоди.

В ході розгляду справи судом встановлено відсутність підписаного сторонами акту про готовність об'єкта за адресою м. Хмельницький, пр. Миру, буд. 59 до опалювального періоду у 2016-2017 році, який є підставою для подачі тепла в будинок, що свідчить про відсутність вини відповідача у не постачанні тепла у приміщення Редакції обласної газети "Подільські вісті", що є складовою частиною цивільного правопорушення наявність якого необхідно для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди. Крім того, позивачем на надано доказів на підтвердження вчинення останнім заходів для підключення приміщення до теплопостачання та доказів про ухилення відповідача від виконання обов'язку з теплопостачання відповідно до умов укладеного договору.

Враховуючи вимоги чинного законодавства України та встановлені судом фактичні обставини у сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено та не подано відповідних доказів на підтвердження того, що в діях відповідача наявний склад правопорушення, за яке застосовується така міра відповідальності як відшкодування збитків в сумі 100934,35 грн.

При цьому судом також враховується, що у випадку задоволення означених позовних вимог утвориться ситуація, при якій позивач фактично здійснив би опалення належного йому приміщення за рахунок відповідача, оскільки сума витрат необхідна для опалення приміщення позивача в період за який обрахована сума збитків практично дорівнює сумі, яка заявлена до стягнення.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення 100934,35 грн. прямих збитків заявлені безпідставно, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача у зв'язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У позові Редакції газети "Подільські вісті", м. Хмельницький до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький про стягнення 100 934,35 грн. прямих збитків відмовити.

Повний текст рішення складено 18.08.2017р.

Суддя М.Є. Муха

Віддруковано 1 примірник: 1 - до справи.