РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15 серпня 2017 року Справа № 01/21-93

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання Саган І.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, аза договором,

відповідача - не з'явився,

скаржника - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Волинської області від 31.05.2007 року у справі № 01/21-93

за позовом Підприємця ОСОБА_3

до Підприємця ОСОБА_4

про визнання договору купівлі-продажу від 08.01.1999 року дійсним

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Волинської області від 31.05.2007 р. у справі № 01/21-93 задоволено позов Підприємця ОСОБА_3 до Підприємця ОСОБА_4 та визнано дійсним договір купівлі - продажу об'єкту нерухомого майна - павільйону для торгівлі загальною площею 27 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 укладений 08.01.1999 року між Підприємцем ОСОБА_3 та Підприємцем ОСОБА_4

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов'язки, звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, ФОП ОСОБА_2 зазначила, що між нею та ПрАТ "ВОПАС" було укладено інвестиційний договір реконструкції об'єкта нерухомості №015/54. Згідно даного договору скаржник зобов'язалась здійснювати фінансування робіт та набула майнових прав на частку у праві власності на реконструйований об'єкт торгового комплексу після його введення в експлуатацію у встановленому чинним законодавством порядку. На підставі цього договору скаржник понесла ряд витрат, зокрема з відшкодування ПрАТ "ВОПАС" по проектуванню будівництва об'єкту інвестування, в т.ч. благоустрою прилеглої території.

У подальшому, скаржник отримала від ПрАТ "ВОПАС" листа, яким останнє повідомило про неможливість виконання зобов'язань за інвестиційним договором у зв'язку з тим, що рішенням господарського суду Волинської області по справі №903/182/17 зобов'язано ПрАТ "ВОПАС" повернути орендовану земельну ділянку Луцькій міській раді. Дане судове рішення, у свою чергу, мотивоване тим, що рішенням Рівненського апеляційного господарського суду у справі №5004/639/12 визнано припиненим договір оренди земельної ділянки, укладений між Луцькою міською радою та ВАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799", зареєстрованого в книзі записів про державну реєстрацію договорів оренди 15.02.2005 за №289 в частині земельної ділянки площею 0,0472 га, на якій розташований магазин АДРЕСА_2

Крім того, скаржник зазначає, що вона з'ясувала, що ФОП ОСОБА_5 також зареєстрував право власності на нерухомість та має намір брати в оренду земельну ділянку для її обслуговування за адресою АДРЕСА_3 оскільки вже позивався з аналогічним позовом до Луцької міської ради про припинення договору оренди, укладеного між ПрАТ "ВОПАС" та Луцькою міською радою 15.02.2005 року, в частині земельної ділянки, необхідної для обслуговування його майна.

Скаржник стверджує, що оформлення права оренди на земельну ділянку для обслуговування торгового павільйону ФОП ОСОБА_5 порушить права ФОП ОСОБА_2 як інвестора за вищевказаним інвестиційним договором, оскільки така земельна ділянка знаходитиметься на території, необхідній для реконструкції торгового комплексу.

Під час з'ясування обставин, за яких ОСОБА_5 оформив на себе право власності на малу архітектурну форму як на нерухомість, з Єдиного державного реєстру судових рішень скаржник дізналась про те, що ФОП ОСОБА_5 вказана нерухомість була придбана у ОСОБА_3, який оформляв на себе право власності у судовому порядку, подавши позов до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 08.01.1999 року на об'єкт нерухомого майна - павільйон для торгівлі загальною площею 27 кв.м.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив, просив суд скаргу залишити без задоволення. Представники відповідача та скаржника в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Колегією суддів враховується, що норми статті 22 ГПК України зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.07.2017 року розгляд справи було відкладено на 15.08.2017 року об 10:30 год. у зв'язку із надходженням від скаржника клопотання про відкладення розгляду справи та неявкою його представника та представника відповідача у засідання, однак, представники скаржника та відповідача в повторне судове засідання також не з'явились.

Розглянувши матеріали та обставини справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку про припинення провадження за апеляційною скаргою ФОП ОСОБА_2, виходячи з наступного.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась із апеляційною скаргою на судове рішення у справі в порядку ст. 91 ГПК України, за приписами якої апеляційну скаргу мають право подати особи, які не брали участь у справі, але щодо яких господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Правовий аналіз наведеної норми процесуального Закону свідчить про те, що судовим актом, оскаржуваним такою особою, повинно безпосередньо вирішуватися питання про її права та обов'язки. Суд має вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття судового акту є скаржник, або міститься судження про нього у відповідних правовідносинах. При цьому в мотивувальній частині судового акта повинні міститися висновки суду про права та обов'язки такої особи, або у резолютивній частині судового акту суд прямо вказав про права та обов'язки цієї особи. Тільки в такому випадку судовий акт порушує не лише матеріальні права особи, а і її процесуальні права. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Втім, як убачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 31.05.2007 року у справі № 01/21-93 визнано дійсним договір купівлі - продажу об'єкту нерухомого майна - павільйону для торгівлі загальною площею 27 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 укладений 08.01.1999 року між Підприємцем ОСОБА_3 та Підприємцем ОСОБА_4

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання дійсним договору купівлі - продажу об'єкту нерухомого майна.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, скаржник вказує на те, що вказаним судовим рішенням зачіпаються її права та обов'язки. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 не є стороною договору купівлі - продажу об'єкту нерухомого майна - павільйону для торгівлі загальною площею 27 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 укладеного 08.01.1999 року між Підприємцем ОСОБА_3 та Підприємцем ОСОБА_4 та не є власником чи користувачем земельної ділянки, на якій розміщені вказані об'єкти нерухомості. Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування судового рішення, на які посилається скаржник, не стосуються предмету спору даного оскаржуваного рішення.

При цьому колегія суддів зауважує, що сам по собі факт укладення інвестиційного договору, на який посилається скаржник, може свідчити лише про можливість останнього набути певні майнові права в об'єкті інвестування в майбутньому, а тому не вбачається правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Додатково це підтверджується тими фактами, що правочин купівлі-продажу між сторонами справи укладено 18.01.1999 року, оскаржуване рішення суду винесене 31.05.2007 року, у той час як інвестиційний договір, на який посилається апелянт як на підставу своїх заперечень, укладений 20.12.2011 року, тобто після визнання судом договору купівлі - продажу об'єкту нерухомого майна - павільйону для торгівлі загальною площею 27 кв.м., що знаходиться у АДРЕСА_1 укладений 08.01.1999 року між Підприємцем ОСОБА_3 та Підприємцем ОСОБА_4 дійсним.

Пунктом 5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК 6 підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

За таких обставин, враховуючи те, що ФОП ОСОБА_2 не є учасником спірних правовідносин у даній справі, судом першої інстанції не вирішувалось питання про права і обов'язки заявника у спірних правовідносинах; відсутній зв'язок між предметом оскарження та предметом спору у даній справі, відсутня згадка про заявника як в резолютивній, так і в описовій та мотивувальній частинах оскаржуваного рішення у справі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність порушених оскаржуваним рішенням прав скаржника, а відтак, апеляційне провадження, порушене за скаргою ФОП ОСОБА_2 в порядку приписів статті 91 ГПК України підлягає припиненню відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 80,99,106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Волинської області від 31.05.2007 року у справі № 01/21-93 - припинити.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демянчук Ю.Г.