УХВАЛА

10.08.2017Справа № 910/2575/17

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на дії Державної казначейської служби України

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до 1) Міністерства юстиції України,

2) Державної казначейської служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1 -Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення 1 577 270, 28 грн.

Суддя Щербаков С.О.

Представники: без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2013 у справі № 910/2575/17 (суддя Турчин С.О.) позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ідентифікаційний код 37567646) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) 1 418 362, 99 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним стягненням виконавчого збору згідно з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича ВП № 50366945 від 10.03.2016. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі №910/2575/17 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ідентифікаційний код 37567646) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) 1 418 362, 99 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої незаконним стягненням виконавчого збору згідно з постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича ВП № 50366945 від 10.03.2016, 34 091, 36 грн 3 % річних та 124 815, 93 грн інфляційних нарахувань, а також 2 383, 60 грн витрат по сплаті судового збору.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6; ідентифікаційний код 37567646) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, провулок Несторівський, 3-5; ідентифікаційний код 00135390) 2 621, 97 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001) до спеціального фонду Державного бюджету України (ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача 37993783, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 2001, код класифікації доходів бюджету 22030101) - 24 264,95 грн судового збору за подання Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 28.03.2017 у справі №910/2575/17. Видачу наказів на виконання даної постанови доручено Господарського суду міста Києва.

04.07.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду 13.06.2017 у справі № 910/2575/17 видано накази.

09.08.2017 через відділ автоматизованого документообігу суду від Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» надійшла скарга на дії Державної казначейської служби України, в якій скаржник просить суд визнати незаконними дії Державної казначейської служби України щодо передання заяви ПАТ «Укрнафта» № 10/1498 від 11.07.2017 з оригіналами наказів Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у справі № 910/2575/17 та доданими ПАТ «Укрнафта» матеріалами до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 09.08.2017 № 05-23/2317 у зв'язку з відпусткою судді Турчина С.О. проведено повторний автоматичний розподіл скарги, за результатами якого скаргу у справі № 910/2575/17 передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Розглянувши матеріали скарги, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно п. 9.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських суддів України", скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК тощо.

Таким чином, згідно п. 9.9 Пленуму Вищого Господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських суддів України", скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, вимоги щодо якої, передбачені статтями 54 та 57 ГПК України. У разі недодержання даних вимог, настають наслідки передбачені нормами пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63 ГПК України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В силу положень ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання. Дана правова позиція підтверджується постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Отже, належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії скарги та доданих до неї документів може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, поштова квитанція з описом вкладення тощо) та надіслання скарги на юридичну адресу відповідача-1.

В якості доказу направлення копії скарги з доданими до неї документами Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» (відповідач) надано опис вкладення з відтиском печатки поштового відділення 07.08.2017 та фіскальний чек № 2746 від 07.08.2017, з яких вбачається, що скаргу з додатками направлено на адресу Міністерства юстиції України - 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6.

Проте, як вбачається із витягу з ЄДРПОУ юридичною адресою Міністерства юстиції України є: 01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13.

Таким чином, з наданого заявником опису вкладення та фіскального чеку вбачається, що копії скарги та додатки надіслано на невірну адресу відповідача.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку", внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення іншим учасникам судового процесу копії поданої до суду скарги є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Тож, у даному випадку наявність опису вкладення дає можливість визначити перелік документів, які було надіслано на адресу відповідачів та Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Разом з тим, Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» не надано суду доказів направлення копії скарги та доданих документів на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що не відповідає наведеним вище вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, враховуючи, що до форми та змісту поданої скарги застосовуються вимоги статей 54, 57 ГПК України, зокрема, недодержання даних вимог тягне за собою наслідки передбачені нормами ст. 63 ГПК України, суд приходить до висновку, що скарга на дії Державної казначейської служби України та додані до неї документи підлягають поверненню скаржнику без розгляду на підставі п.6 ч.1 статті 63 ГПК України.

Одночасно суд звертає увагу скаржника на те, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення скарги без розгляду, останній може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва у загальному порядку.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на дії Державної казначейської служби України та додані до неї матеріали повернути скаржнику без розгляду.

Суддя Щербаков С.О.