ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2017 р.Справа № 916/1132/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Богацької Н.С.

суддів Діброви Г.І., Разюк Г.П.

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №722 від 31.07.2017 та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.07.2017)

при секретарі судового засідання Молодові В.С.

за участю представників:

від позивача:не зявися;

від відповідача-1: ОСОБА_1, довіреність № 3 від 16.01.2017;

від відповідача-2: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Антикорупційний контроль України»

на рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2017

по справі № 916/1132/17

за позовом: Громадської організації «Антикорупційний контроль України»

до відповідачів:

1) Управління обласної ради з майнових відносин

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК ВПЕРЕД»

про: визнання договору оренди недійсним,

встановив:

В травні 2017 року Громадська організація «Антикорупційний контроль України» звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Управління обласної ради з майнових відносин та Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОК ВПЕРЕД» про визнання недійсним договору оренди від 17.02.2017, укладеного між Управлінням обласної ради з майнових відносин та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОК ВПЕРЕД» на нежитлові будівлі, в тому числі дві будівлі памятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2646,6 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13.

Позов мотивовано позбавленням позивача права на оренду комунального майна внаслідок надання недостовірної інформації щодо періодичності видання друкованого засобу масової інформації «Одеські вісті» та порушенням встановленого ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядку оприлюднення повідомлення про намір передати майно в оренду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.06.2017 в задоволені позову відмовлено з підстав його необґрунтованості.

Не погоджуючись з даним рішенням Громадська організація «Антикорупційний контроль України» звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити та визнати недійсним договір оренди від 17.02.2017, укладений між Управлінням обласної ради з майнових відносин та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОК ВПЕРЕД» на нежитлові будівлі, в тому числі дві будівлі памятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2646,6 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає за необхідне довести до уваги апеляційного суду доводи та обставини, які не були враховані та залишені без уваги та належної правової оцінки господарським судом першої інстанції, зазначаючи, що за наявності двох пропозицій конкурс на право оренди комунального майна проведений не був, а отже договір оренди є таким, що укладений з істотним порушенням норм Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

Відповідачі надали відзиви на апеляційну скаргу, проти доводів апелянта заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а скаргу без задоволення. Зазначили, що договір укладено у відповідності до вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна», рішень обласної ради від 28.10.2011 «Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області» та від 26.04.2012 «Про затвердження порядку проведення конкурсу на право оренди спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області», враховуючи, надходження лише однієї заяви про оренду відповідного майна. Оголошення про намір передати обєкт комунальної власності в оренду розміщено як в друкованому засобі масової інформації, так і на офіційному веб-сайті орендодавця (Управління обласної ради з майнових відносин).

01.08.2017 відповідачем-1 через канцелярію суду подане клопотання про залучення до матеріалів справи доказів, а саме: належним чином засвідченої копії оголошення в газеті «Одеські вісті» за 16.12.2016, а також скриншоту сторінки офіційного веб-сайту Одеської обласної ради, де також розміщено відповідне оголошення.

Позивач, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується долученим до матеріалів справи поштовим повідомленням з відміткою органу поштового звязку про вручення поштового відправлення, наданими ст. 22 ГПК України процесуальними права на участь представника в судовому засіданні не скористався.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача-1, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, територіальній громаді сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради на праві спільної власності згідно зі свідоцтвом про право власності на нежитлові будівлі від 15 жовтня 2010 року серія САЕ № 072332 належать об'єкти загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13. Вказані обєкти обліковуються на балансі Управління обласної ради з майнових відносин з 2011 року. Згідно з технічним паспортом від 27 вересня 2010 року, зазначені об'єкти розташовані на огородженій території загальною площею 2253,8 кв. м.

Як встановлено статтею 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Одеська обласна рада в силу положень Закону України «Про місцеве самоврядування» є представницьким виборним органом місцевого самоврядування, який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з пунктом 2 статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендодавцями є органи уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про управління обласної ради з майнових відносин, затвердженого рішенням обласної ради від 26 травня 2016 року № 118-VII, управління обласної ради з майнових відносин утворюється обласною радою для реалізації повноважень обласної ради щодо управління об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області з метою ефективного і раціонального використання майна і є самостійним структурним підрозділом виконавчого апарату обласної ради, підзвітним і підконтрольним обласній раді та підпорядкованим безпосередньо голові обласної ради.

Рішенням Одеської обласної ради від 28 жовтня 2011 року «Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області» визначено, що особами, уповноваженими управляти майном спільної власності територіальних громад області та, відповідно до абзацу третього статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», виступати його орендодавцями є управління обласної ради з майнових відносин - щодо цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, їх структурних підрозділів, а також нерухомого майна, яке включено до розділу 9 Переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженого рішенням обласної ради від 22 вересня 2006 року № 73-V, та обліковується на балансі управління обласної ради з майнових відносин.

Надання в орендну, користування майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області здійснюється шляхом укладання договорів оренди в порядку, передбаченому Законом України «Про оренду державного та . комунального майна», із визначенням розміру орендної плати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу». Крім цього, укладанню договорів оренди, згідно статті 11 вищезазначеного закону, передує проведення оцінки та вивчення попиту на об'єкт оренди, а в разі наявності підстав - проведення конкурсу на право оренди майна.

16.12.2016 Управлінням обласної ради з майнових відносин в газеті «Одеські вісті» спецвипуск опубліковане оголошення про намір передати в оренду нежитлові будівлі, у тому числі дві будівлі - пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13, з метою розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді. Крім того, зазначене оголошення також розміщено на офіційному веб-сайти Одеської обласної ради «property.odessa.gov.ua».

28.12.2016 Управлінням обласної ради з майнових відносин зареєстровано заяву ТОВ «КРОК ВПЕРЕД» від 28.12.2016 № 46 про укладення договору оренди на нежитлові будівлі, в тому числі, дві будівлі пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13, з метою розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді відповідно до оголошення опублікованого 16.12.2016 в газеті «Одеські вісті» спецвипуск.

В подальшому, враховуючи надходження, на підставі оголошення про намір передати в оренду нежитлові будівлі, в тому числі дві будівлі - пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13, лише однієї заяви про оренду відповідного майна, за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди, Управлінням обласної ради з майнових відносин видано наказ від 03.01.2017 № 01 «Про результати вивчення попиту на об'єкт оренди - нежитлові будівлі, в тому числі дві будівлі - пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13».

17.02.2017 на підставі вказаного наказу між Управлінням обласної ради з майнових відносин та ТОВ «КРОК ВПЕРЕД» укладено договір оренди нерухомого майна на нежитлові будівлі, в тому числі, дві будівлі - пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13, з метою розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді, терміном на 10 років, який посвідчено нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2

Оцінюючи правильність застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального законодавства в контексті встановлених обставин, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог апеляційної скарги з огляду на таке:

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до приписів ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб'єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб'єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов'язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб'єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз'яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб'єктивного права; б) є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб'єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача (у даному випадку стосовно набуття в оренду нерухомого майна) має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного Рішення Конституційного Суду України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Виходячи із наведених позивачем підстав позову, останній стверджує, що спірний договір є недійсним, оскільки останній укладено з порушенням встановленого порядку укладання, зокрема в частині інформування про проведення конкурсу.

Зокрема, позивач зазначає, що листом за № 50 від 04.12.2016 звернувся до Управління обласної ради з майнових відносин з проханням розглянути питання щодо передачі в оренду нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 13, для виконання статутних завдань організації та повідомити про засіб масової інформації, в якому буде надана можливість ознайомитись з умовами передачі в оренду зазначеного майна.

Листом № 0501/3060 від 09.12.2016 Управління обласної ради з майнових відносин було повідомлено позивача про те, що надання в орендну майна спільної власності територіальної громад сіл, селищ, міст області здійснюється шляхом укладання договорів оренди в порядку, передбаченому Законом України «Про оренду державного та комунального майна» із визначенням розміру орендної плати у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 768 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу». Крім цього, укладанню договорів оренди, згідно ст. 11 вищезазначеного Закону, передує проведення оцінки та вивчення попиту на об'єкт оренди (шляхом друку відповідного оголошення у засобах масової інформації), а в разі наявності підстав - проведення конкурсу на право оренди майна. Крім того, у відповіді було зазначено, що у разі прийняття рішення про передачу в оренду нежитлових будівель та споруд, які розташовані за адресою: м. Одеса, Лідерсівський бульвар, 13, з оголошенням про намір передати в оренду, можливо буде ознайомитись у газеті «Одеські Вісті», які випускаються кожного вівторка та суботи.

На повторний запит № 52 від 21.02.2017 Управління обласної ради з майнових відносин своїм листом № 0501/376 від 01.03.2017 повідомило позивача про укладення договору оренди спірного нерухомого майна з ТОВ «КРОК ВПЕРЕД».

За твердженням позивача, листом Управління обласної ради з майнових відносин від 09.12.2016 за № 0501/3060 щодо розміщення оголошення про намір передати майно в оренду в газеті «Одеські вісті», яка випускається кожного вівторка і суботи, ввело його в оману, оскільки фактично оголошення про намір передати майно в оренду було опубліковано у спецвипуску, який вийшов у пятницю 16.12.2016. Крім того, позивач стверджує, що інформація про намір передати майно в оренду не було опубліковано на офіційному веб-сайті Управління обласної ради з майнових відносин.

Беручи до уваги правову природу оспорюваного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з оренди комунального майна, насамперед, положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також відповідних норм Господарського та Цивільного кодексів України.

Пунктами 1 та 4 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Орендодавець протягом п'яти днів після погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном, а в разі якщо заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом 15 днів після дати її реєстрації розміщує в офіційних друкованих засобах масової інформації та на веб-сайтах орендодавців оголошення про намір передати майно в оренду або відмовляє в укладенні договору оренди і повідомляє про це заявника.

Протягом 10 робочих днів після розміщення оголошення орендодавець приймає заяви про оренду відповідного майна.

Протягом трьох робочих днів після закінчення строку приймання заяв орендодавець своїм наказом ухвалює рішення за результатами вивчення попиту на об'єкт оренди. У разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником, у разі надходження двох і більше заяв орендодавець оголошує конкурс на право оренди.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Орендодавцем на виконання статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» 16.12.2016 Управління обласної ради з майнових відносин в газеті «Одеські вісті» спецвипуск опубліковане оголошення про намір передати в оренду нежитлові будівлі, у тому числі дві будівлі - пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13, з метою розміщення оздоровчого закладу для дітей та молоді. Крім того, зазначене оголошення також розміщено на офіційному веб-сайти Одеської обласної ради «property.odessa.gov.ua».

Позивачем не доведено, що ним дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу щодо передачі йому спірного майна в оренду, а отже він не може вважатись таким, що набув права «правомірного очікування», яке б підлягало судовому захистові.

Судова колегія не приймає до уваги доводи позивача стосовно його звернення з листом № 50 від 04.12.2016 про передачу майна в оренду, адже як правомірно зазначено місцевим господарським судом, Управління обласної ради з майнових відносин, відповідно до статті 5, частини 4 статті 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», рішень обласної ради від 28 жовтня 2011 року «Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області» та від 26 квітня 2012 року «Про затвердження порядку проведення конкурсу на право оренди майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області» - зобовязано розглянути лише ті заяви які надішли виключно після публікації оголошення про намір передати в оренду нежитлові будівлі, в тому числі дві будівлі - пам'ятки культурної спадщини місцевого значення та споруди, загальною площею 2615,12 кв. м, які розташовані за адресою м. Одеса, бульвар Лідерсівський, 13.

Доказів звернення позивача до орендодавця у встановлений 10-ти денний термін з моменту публікації оголошення з відповідною письмовою заявою матеріали справи не містять.

У визначенні питання необхідності проведення конкурсу на право оренди, колегія суддів також зазначає, що в силу абз. 3 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі якщо подано лише одну заяву, конкурс на право оренди не проводиться і договір оренди укладається із заявником.

Доводи скаржника щодо надання відпвідачем-1 недостовірної інформації щодо періодичності видання друкованого засобу масової інформації «Одеські вісті» та порушенням встановленого ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» порядку оприлюднення повідомлення про намір передати майно в оренду, судовою колегією відхиляються як безпідставні.

Наразі, позивача було проінформовано про друкований засіб масової інформації, в якому Орендодавцем розміщено відповідне оголошення про намір передати майно в оренду, оголошення розміщено й на офіційному веб-сайті Орендодавця, що за всіх інших рівних умов не позбавляло позивача можливості ознайомитись з таким оголошенням та подати орендодавцю відповідну заяву про акцепт пропозиції.

Відтак, у зв'язку з відсутністю порушеного права та охоронюваного законом інтересу позивача, а також доказів укладення осопрюваного договору оренди з порушенням вимог діючого законодавства, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в позові.

На підставі викладеного, апеляційна скарга Громадської організації «Антикорупційний контроль України» на рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2017 у справі № 916/1132/17 підлягає залишенню без задоволення, що згідно із ст. 49 ГПК України має наслідком віднесення на рахунок останнього витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

керуючись ст.ст. 49, 99; 101-105 ГПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Антикорупційний контроль України» залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 16.06.2017 у справі № 916/1132/17 без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 04.08.2017.

Головуючий суддя судді ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5