ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 справа № 905/1025/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: від третьої особи: ОСОБА_4, довіреність №663/26 від 21.06.2017р. ОСОБА_5, довіреність №327/17 від 28.03.2017р. не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Покровськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від10.03.2017р.
у справі№ 905/1025/15 (суддя Г.В. Левшина), судді О.В. Попов, Ю.О. Паляниця )
за позовомПриватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», м.Докучаєвськ Донецької області
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаПриватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Покровськ Донецької області в особі філії «Металургійний комплекс», м.Донецьк Fintest Trading Co Ltd, м.Нікосіа, Кіпр
простягнення 20763519,61грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», м.Докучаєвськ Донецької області, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Покровськ Донецької області в особі філії «Металургійний комплекс», м.Донецьк про стягнення 20763519,61грн., з яких основний борг у сумі 12068632,12грн., інфляційні в сумі 6830220,25грн., 3% річних у сумі 345693,07грн. та пеня в сумі 1518974,17грн.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) неодноразово подавалися заяви про зменшення та збільшення розміру позовних вимог. Остаточно Приватне акціонерне товариство «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» просило стягнути з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» в особі філії «Металургійний комплекс» 8580239,42грн., з яких інфляційні в сумі 7225961,53грн., 3% річних у сумі 529946,89грн. та пеня в сумі 824331,00грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. залучено до участі у справі №905/1025/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Fintest Trading Co Ltd, м.Нікосіа, Кіпр.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» задоволені в повному обсязі. Рішення суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р. у частині здійснення повних та своєчасних розрахунків за отриманий товар.

Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод» не погодилося з прийнятим рішенням та звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. по справі №905/1025/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» залишити без задоволення.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, за твердженнями апелянта, судом першої інстанції не надано правової оцінки положенням п.5.2 договору поставки, який визначає умови оплати, та не зазначено відповідно до якої дати настає строк оплати за поставлений позивачем товар.

Скаржник також наголошує, що господарським судом Донецької області не надано правової оцінки факту переплати відповідачем за договором поставки №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р.

На думку заявника апеляційної скарги, судом помилково не прийняті посилання відповідача на недоведеність позивачем факту виставлення рахунку. Зокрема, скаржник зазначає, що підписані з боку покупця акти приймання-передачі ресурсів не є належними та допустимими доказами отримання останнім рахунків, а доказів направлення на адресу відповідача зазначених рахунків матеріали справи не містять. Крім того, апелянт стверджує, що частина актів приймання-передачі датована у вихідні або святкові дні, що підтверджує практику складання актів датою відвантаження товару, а не датою їх фактичного складання, тим більше не датою підписання сторонами. Таким чином, на переконання скаржника, прострочення відповідача не настало з огляду на невиконання позивачем умов договору в частині виставлення рахунків на оплату.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.03.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Колядко Т.М., Скакун О.А.) по справі №905/1025/15 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 16.05.2017р.

Під час провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» на рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. по справі №905/1025/15 на адресу суду надійшла апеляційна скарга третьої особи - Fintest Trading Co Ltd на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. по справі №905/1025/15, яка ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.04.2017р. була повернута заявнику.

У звязку з надходженням касаційної скарги третьої особи, Fintest Trading Co Ltd на ухвалу суду апеляційної інстанції від 05.04.2017р. у справі №905/1025/15, враховуючи неможливість розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод з огляду на направлення справи в порядку ч.2 ст.109 ГПК України до Вищого господарського суду України, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.04.2017р. апеляційне провадження було зупинено.

Після повернення матеріалів справи №905/1025/15 до Донецького апеляційного господарського суду, у зв'язку зі звільненням у відставку суддів членів колегії Колядко Т.М. та Скакуна О.А., для поновлення провадження у справі, на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.

Керуючись статтею 79 ГПК України, враховуючи, що обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі усунені, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.07.2017р. поновлено провадження у справі №905/1025/15, призначено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» до розгляду у судовому засіданні 18.07.2017р. о 10:30год., з огляду на відсутність можливості проведення судового засідання у режимі відеоконференції у задоволенні відповідного клопотання Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» відмовлено.

Представник позивача в судовому засіданні 18.07.2017р. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявилися. Разом з тим, на електронну адресу суду від Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод надійшло клопотання про відкладення судового засідання у звязку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання повноважного представника відповідача. Третя особа про причини неявки суд не повідомила, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористалася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать матеріали справи. У звязку з задоволенням клопотання відповідача, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції на 15.08.2017р.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією не приймається до уваги, оскільки останній не підписаний представником позивача, про що складено відповідний акт відділу організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії Донецького апеляційного господарського суду №02-20/91 від 20.07.2017р.

Від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні по справі №905/1025/15 у режимі відеоконференції. Керуючись ст.74-1 ГПК України, враховуючи наявність можливості проведення судового засідання 15.08.2017р. о 12:10год. у режимі відеоконференції, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.08.2017р. задоволено зазначене клопотання.

У зв'язку з перебуванням у відпустці на дату слухання справи судді члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.

Через канцелярію суду від Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду строком на три роки.

У судовому засіданні 15.08.2017р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені, та обґрунтував клопотання про відстрочку виконання рішення суду першої інстанції. Представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та проти заявленого клопотання про відстрочку виконання рішення, просив рішення господарського суду залишити без змін. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що явка третьої особи не визнавалась судом обовязковою, враховуючи належне повідомлення останньої про час та місце судового засідання, з метою дотримання розумних строків розгляду апеляційної скарги, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника Fintest Trading Co Ltd.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до ст.74-1, 81-1 ГПК України судове засідання проведене в режимі відеоконференції та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

18.03.2013р. між Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» (далі - постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» в особі філії «Металургійний комплекс» (далі - покупець) був укладений договір поставки №114/НОМЕР_1 (далі договір).

За умовами п.1.1 договору постачальник зобовязується передати, а покупець прийняти та оплатити флюсо-доломітну продукцію виробництва Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» (далі - ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

Пунктом 2.1 узгоджено, що кількість, номенклатура ресурсів зазначаються у специфікаціях до договору, які є його невідємною частиною.

Згідно п.2.3 договору під партією ресурсів розуміються ресурси, передані на умовах даного договору за одним транспортним документом. Мінімальною партією ресурсів, які постачаються залізничним транспортом, є один вагон, мінімальною партією ресурсів, які постачаються автотранспортом кількість ресурсів, які поставляються за одним транспортним документом.

Розділом 3 договору сторони узгодили умови та строк поставки. Так, відповідно до п.3.1, 3.2 поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, вказаними у специфікаціях. Постачальник зобовязується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних у специфікаціях згідно з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів Інкотермс в редакції 2010р. Строки постачання визначаються у специфікаціях.

Відповідно до п.3.3 договору (з урахуванням протоколу врегулювання розбіжностей) постачальник зобовязаний надати покупцю наступні документи: рахунок на оплату; транспортні та супровідні документи: накладну на ресурси при постачанні автомобільним транспортом, залізничну накладну при постачанні залізничним транспортом; сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника; інші документи, вказані у специфікації.

За умовами п.4.1 поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені згідно з умовами поставки, вказані у специфікаціях та включають всі податки, збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, повязані з постачанням ресурсів.

Пунктом 10.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 25.02.2014р. передбачено, що договір набирає чинності 01.04.2013р. та діє до 31.03.2015р. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобовязань за договором.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами до договору поставки №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р. підписано специфікації №10 від 30.04.2014р., №11 від 30.05.2014р., №12 від 27.06.2014р., №13 від 30.07.2014р., у яких узгоджено найменування ресурсу, його кількість та вартість, умови та дати поставки, строки оплати тощо.

На виконання умов договору №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р. у період з 16.05.2014р. по 10.08.2014р. Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» було передано, а Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» в особі філії «Металургійний комплекс» прийнято ресурси на суму 12068632,12грн., що не оспорюється відповідачем та про що свідчать наявні в матеріалах справи акти прийому-передачі, підписані сторонами без будь-яких зауважень, залізничні накладні.

Неналежне виконання покупцем умов договору поставки №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р. у частині здійснення повних та своєчасних розрахунків за отриманий товар стало підставою звернення постачальника з відповідним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм глави 54 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статей 264-271 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалося раніше, в період з 16.05.2014р. по 10.08.2014р. позивачем було передано, а відповідачем прийнято ресурси на суму 12068632,12грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти прийому-передачі та залізничні накладні.

Згідно з п.5.1 договору оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі.

У звязку з тим, що здійснення поставок ресурсів має ритмічний та безперервний характер при постійних звязках з покупцем, сторони дійшли згоди про встановлення наступної періодичності оплати за поставлені ресурси: протягом строку, вказаного у специфікаціях; не рідше одного разу на місяць; не пізніше останнього дня місяця (п.5.2).

Разом з тим, за умовами п.5 специфікацій до договору №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р. оплата за кожну партію ресурсів здійснюється покупцем протягом 3 календарних днів з дати виставлення рахунку. Покупець не має права відмовитися від оплати ресурсу після виставлення постачальником рахунку.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи платіжних доручень, відповідачем у період з 11.08.2015р. по 28.03.2016р. було перераховано на користь Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» грошові кошти в сумі 11224133,00грн. При цьому, в графі Призначення платежу зазначених платіжних документів покупцем вказано Оплата, дог.№114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р.. Відповідно до платіжних документів від 22.07.2015р. та 11.04.2016. покупцем перераховано постачальнику заборгованість у розмірі 250000,00грн.

Крім того, за змістом банківських виписок від 30.05.2016р., від 16.06.2016р., від 17.06.2016р., від 05.07.2016р., від 06.07.2016р., від 07.07.2016р., від 08.07.2016р. та від 11.07.2016р. Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» в особі філії «Металургійний комплекс» на користь Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» перераховано грошові кошти в сумі 594499,12грн.

На підставі аналізу умов договору та матеріалів справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про прострочення відповідачем виконання зобов`язань щодо сплати позивачу грошових коштів за договором поставки №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р.

При цьому судова колегія зазначає, що факт переплати за договором поставки №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р., на якому наголошує скаржник в апеляційній скарзі, не впливає на правомірність такого висновку господарського суду Донецької області.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач наголошує на недоведеності позивачем факту виставлення рахунку, проте таке твердження вже було обґрунтовано відхилене судом першої інстанції.

З цього приводу судова колегія зазначає, що наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі продукції в якості додатків містять у собі посилання на відповідні рахунки-фактури, що підтверджує факт їх отримання відповідачем.

Крім того, умовами пункту 3.3 договору (з урахуванням протоколу врегулювання розбіжностей) встановлений обовязок постачальника надавати покупцю разом з іншими документами рахунок на оплату. Відповідно до ч.1, 2 ст.666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві. При цьому, матеріали справи не містять доказів вчинення покупцем відповідних дій, у звязку з чим судова колегія дійшла висновку про належне виконання постачальником зобовязань за договором №114/НОМЕР_1 від 18.03.2013р.

У звязку з неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» в особі філії «Металургійний комплекс» грошових зобовязань щодо сплати вартості отриманого протягом травня 2014р. -серпня 2014р. товару, Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» на підставі ст.625 ЦК України нараховано та предявлено до стягнення за період з 20.05.2014р. по 10.07.2016р. 3% річних у сумі 529946,89грн. та інфляційні в сумі 7225961,53грн. за період з червня 2014р. по червень 2016р.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Таким чином, базою для нарахування інфляційних є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, що існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні, є час прострочення з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних, здійснений позивачем, з яким погодився господарський суд Донецької області, судова колегія зазначає, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає нормам законодавства.

Крім 3% річних та інфляційних Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» на підставі п.7.2 договору поставки нараховано та предявлено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» в особі філії «Металургійний комплекс» пеню в сумі 824331,00грн. за період з 19.06.2014р. по 10.07.2016р.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Як вбачається з п.7.2 договору, у випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати ресурсів відповідач сплачує пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожен день прострочення, проте, не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідний період.

Апеляційна інстанція, перевіривши розрахунок пені, здійснений Приватним акціонерним товариством «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», з яким погодився суд першої інстанції, дійшла висновку, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. у справі №905/1025/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Разом з тим, з огляду на важкий фінансовий стан підприємства, що унеможливлює своєчасне виконання рішення господарського суду Донецької області, відповідачем надана заява про відстрочку виконання судового рішення по справі №905/1025/15 на три роки.

За приписами ст.99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із п.6 ст.83 ГПК України суд при прийнятті рішення має право відстрочити або розстрочити його виконання.

Надання відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, при цьому, закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання відстрочки, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Обґрунтовуючи клопотання про надання відстрочки виконання рішення Приватне акціонерне товариство «Донецьксталь» - металургійний завод» посилається на наявність обставин, які обумовлюють неспроможність відповідача виконати рішення суду повністю у встановлений строк, зокрема: проведення антитерористичної операції та фактичне ведення бойових дій у м.Донецьк стало причиною блокування залізничних перегонів, що позбавило підприємство можливості отримувати сировину та вивозити виготовлену продукцію, і, як наслідок, призвело до зупинення основних промислових агрегатів, обладнання та зупинення роботи підприємства; втрата повного контролю над управлінням Філією «Металургійний комплекс» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» у звязку із захопленням адміністративних будівель та виробничих площ у м.Донецьк невідомими особами; наявність значної кредиторської заборгованості; збитковість діяльності підприємства.

На підтвердження зазначених доводів надано наказ директора Філії «Металургійний комплекс» Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» №64 від 22.02.2017р. про встановлення початку простою з 27.02.2017р. у звязку з зупиненням поставок сировини, матеріалів та відвантаження готової продукції споживачам та неможливістю подальшого здійснення виробничої діяльності по незалежним від підприємства обставинам.

Крім того, відповідачем надано лист Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» №01/629 від 23.02.2017р. про тимчасове припинення перевезення вантажів та порожніх вагонів як на тимчасово неконтрольовану територію України, так і в зворотному напрямку, а також лист Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» №в.о.Н.Дон.Філія-01/714 від 02.03.2017р., за змістом якого альтернативних залізничних маршрутів, по яких можливе переміщення вагонів/вантажів з окремих районів Луганської та Донецької областей (тимчасово окупованих територій) на підконтрольну територію України, немає.

Факт проведення антитерористичної операції на території Донецької області, артилерійський обстріл м.Донецька є загальновідомими обставинами та додаткового підтвердження не вимагають.

Крім того, судова колегія приймає до уваги, що скрутне матеріальне становище відповідача підтверджено матеріалами справи, зокрема, наявні наступні документи: звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 12 місяців 2016р.; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2017р.; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2 квартал 2017р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2016р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2017р.; баланс (звіт про фінансовий стан) на 30.06.2017р.

Враховуючи викладене, судова колегія зазначає, що обставини, наведені Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод» в обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення, є винятковими і ускладнюють виконання рішення. При цьому судова колегія зазначає, що обставини, наведені Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» - металургійний завод», не є наслідком комерційного ризику в розумінні ст.44 ГК України та їх виникнення обєктивно не залежало від способу чи методів здійснення заявником його господарської діяльності, а було зумовлене настанням непередбачуваних, невідворотних та надзвичайних подій, які підтверджено належними доказами.

За вказаних обставин стягнення з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» 8580239,42грн. без надання відстрочки може призвести до накопичення заборгованості по виплаті заробітної плати працівникам підприємства, невиконання зобовязань щодо сплати податків та зборів, зриву поставок по укладеним договорам та неотримання коштів по ним, і, як наслідок, зупинення діяльності підприємства в цілому та його банкрутства.

При цьому, матеріали справи не містять доказів скрутного фінансового становища Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», а позивачем під час розгляду справи в апеляційній інстанції, зокрема, в судовому засіданні 15.08.2017р., про наявність такої обставини не зазначено. Таким чином, дослідивши обставини справи в їх сукупності, враховуючи матеріальний стан обох сторін, приймаючи до уваги сплату відповідачем спірної заборгованості в повному обсязі та стягнення в межах справи №905/1025/15 виключно інфляційних, 3% річних та пені за порушення строків такої сплати, судова колегія визнала вказані відповідачем обставини такими, що ускладнюють виконання рішення по справі №905/1025/15 та є підставою до надання відстрочення виконання рішення суду до 15.08.2018р.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 83, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод», м.Покровськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. у справі №905/1025/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. у справі №905/1025/15 - залишити без змін.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.03.2017р. у справі №905/1025/15 до 15.08.2018р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 9 примірників: 1 позивачу; 3 відповідачу; 2-третій особі; 1 до справи; 1 ДАГС; 1 ГСДО