РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа № 924/192/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Савченко Г.І.

судді Демянчук Ю.Г. ,

судді Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Соколовській О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явивися;

відповідача - ОСОБА_1, представник (довіреність від 24.03.2017р.);

третьої особи - не з'явивися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017р. у справі №924/192/17

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Фізична особа - підприємець ОСОБА_5

про стягнення 77 947,00 грн. заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просить стягнути з відповідача 77947,00 грн. заборгованості за поставлений товар згідно договору поставки від 25.06.2014р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.05.2017р. у справі №924/182/17 у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 про стягнення 77 947,00 грн. заборгованості, відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити, здійснити перерозподіл судових витрат.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що відповідно до видаткової накладної №1 від 27.06.2014р. позивачем, згідно договору про надання послуг, поставлено відповідачу меблі на загальну суму 134144,00 грн. Зазначений товар поставлявся для демонстрації та продажу у виставковий зал, про що складено акт приймання-передачі наданих послуг від 14.07.2014р. Відповідачем здійснено часткову оплату за поставлений товар згідно видаткової накладної №1 від 27.06.2014р. в сумі 56197,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги товаро-транспортні накладні, де зазначено, що приймання поставлених меблів здійснював працівник відповідача ОСОБА_6. Судом першої інстанції не надано належної оцінки, що лист ДПІ у м. Хмельницькому від 29.03.2017р. містить інформацію лише щодо працівників відповідача за 2 та 3 квартали 2016 року. Судом першої інстанції не враховано СD-R диск із аудіозаписом розмови з ФОП ОСОБА_4 і представником ФОП ОСОБА_3

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судових засіданнях Рівненського апеляційного господарського суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, наведених у ній.

Позивач не забезпечив явку представника у судове засідання, однак був належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

На адресу суду від третьої особи повернулося рекомендоване повідомлення про невручення поштового відправлення, а саме ухвали суду від 04.07.2017р. про відкладення розгляду справи, з підстав: адресат виїхав.

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом зазначеної ст. 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, поштова кореспонденція суду направлена на належну поштову адресу третьої особи.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.06.2014р. між позивачем та відповідачем підписано договір поставки товару (далі - договір) /а.с. 12-16/,

Пунктом п.2.1 договору постачальник (позивач) зобов'язується поставляти покупцю (відповідачу) товар, визначений сторонами договору у відповідних додатках та/або додаткових угодах до цього договору, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати товар на умовах, визначених договором.

Підтвердженням якості товару є визначений законодавством України документ встановленої форми для відповідної категорії товару (п.2.5 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору постачальник поставляє товар покупцю в асортименті та за цінами, визначеними умовами договору та вказаними у відповідних додатках та/або додаткових угодах до цього договору.

Пунктом 4.2 договору ціна договору складається із загальної суми вартості товару, поставленого постачальником протягом строку дії цього договору, що оформляється замовленням відповідно до додатку № 2 до договору та загальної суми вартості виставкового товару, що оформляється замовленням згідно додатку № 3 до договору.

У ціну товару, що поставляється на виставку включається вартість його упаковки, доставка і зборка. Подальша доставка і зборка - узгоджується по факту наступного замовлення товару та оформляється відповідним додатком до договору, який є невід'ємною частиною договору (п.4.4 договору).

Згідно п. 4.5 договору ціна товару, що поставляється за цим договором, зазначається у прайс-листі постачальника, який є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 5.1 договору покупець зобов'язується оплачувати товар, поставлений у виставковий зал, на підставі додаткової домовленості сторін у формі 30% передоплати за товар, який розміщується в салоні як виставковий зразок, та 70% від залишкового боргу протягом двох наступних місяців.

Відповідно до п.5.2. договору обсяги поставок, ціна товару, станції призначення, вантажовідправники та вантажоодержувачі визначаються специфікаціями, додатками і доповненнями.

Пунктами 5.5-5.6 договору оплата здійснюється покупцем на підставі договору та товарно-транспортної накладної чи видаткової накладної або іншого документа, за яким був поставлений товар, а при здійсненні платежу покупець зазначає у платіжному доручені номер та дату цього договору, номер та дату товарно-транспортної чи видаткової накладної або іншого документа.

Згідно п.п. 2.2., 6.2., 6.3 договору постачальник (позивач) поставляє товар покупцю (відповідачу) на підставі належним чином оформлених покупцем замовлень у порядку, визначеному договором.

Позивачем надано копію видаткової накладної №1 від 27.06.14 на суму 134144,00грн. При цьому остання містить лише підпис та печатку постачальника (позивача ) і не містить підпису покупця (відповідача) /а.с. 17/.

В подальшому, між позивачем як замовником та третьою особою - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 як виконавцем підписано договір про надання послуг від 26.06.14 /а.с.26/.

За умовами договору про надання послуг виконавець зобов'язується за завданням замовника надати послуги в порядку та на умовах, визначених договором, зокрема наступні послуги- перевезення меблів з АДРЕСА_2 до АДРЕСА_1, монтаж меблів в салоні за адресою: АДРЕСА_1., розміщення меблів в салоні.

При цьому 14.07.2014р. між позивачем та третьою особою ФОП ОСОБА_5 складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 про виконання виконавцем (третьою особою) робіт по перевезенню меблів з м.Львова до м.Хмельницького, монтажу меблів в салоні м. Хмельницького, розстановці меблів в салоні згідно проекту дизайнера /а.с. 27/.

Позивачем також надано копії товарно-транспортних накладних №1 від 27.06.14 (на суму 31991, 60 грн., супровідний документ - накладна № 1 від 27.06.14), №2 від 04.07.14 (на суму 53589,00 грн., супровідний документ - накладна № 2 від 4.07.14), №3 від 10.07.14 (на суму 48563,50 грн., супровідний документ - накладна № 3 від 10.07.14) /а.с. 34-39/, у яких перевізником зазначено третю особу ФОП ОСОБА_5, замовником та вантажоодержувачем - позивача, вантажоодержувачем - відповідача. При цьому на останніх в графі „прийняв" наявний підпис без зазначення ПІБ, посади та печатки відповідача.

В матеріалах справи також наявні платіжні доручення про перерахування філією АТ "Укрексімбанк" у м .Хмельницькому з рахунку НОМЕР_1 на користь позивача з призначенням платежу "ФОП ОСОБА_4 за товар": №12397 від 27.06.2014р. на 10000,00 грн., №1612 від 01.07.2014р. на 10000,00 грн., №1781 від 04.07.2014р. на 10000,00 грн., № 1145 від 10.10.2014р. на 10000,00 грн., №184598 від 15.06.2015р на 3469,00 грн., №190479 від 16.07.2015р. на 570,00 грн., №@2PL525337 від 12.08.14 на 2158,00грн /а.с. 73-80/. При цьому також надані відповідні платіжні доручення про перерахування між філіями банків.

Згідно листа Філії ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в м.Хмельницькому від 14.04.2017р. на запит суду зазначено, що рахунок НОМЕР_1 є внутрішнім зведеним рахунком АТ "Укрексімбанк" для прийняття платежів готівкою та підтверджено, що через касу банку прийнято грошові кошти для зарахування на рахунок позивача: 27.06.2014р. - 10000,00 грн., 01.07.2014р. - 10000,00 грн., 04.07.2014р. - 10000,00 грн., 31.07.2014р. - 10000,00 грн., 10.10.2014р. - 10000,00 грн., 15.06.2015р - 3469,00 грн., 16.07.2015р - 570,00 грн. , а сума 2158,00 грн.12.08.2014р. не надходила /а.с. 91/.

Позивачем надано в матеріали справи відомості щодо інвентаризації меблів у салоні м.Хмельницького (Акт ревізії поставлених меблів в салоні у м. Хмельницькому станом на 12.11.14, Акт інвентаризації №2 від 03.06.15, Акт інвентаризації від 10.12.15) та "План расстановки мебели магазина в г. Хмельницький" /а.с.33, 40-45/.

Згідно листа Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому від 29.03.17 на запит суду зазначено, що в період з 01.03.2016 року по теперішній час ФОП ОСОБА_4 здійснює діяльність на другій групі спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності. Згідно поданих податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою 1-ДФ до ДПІ у м.Хмельницькому за 2 та 3 квартали 2016 року у ФОП працював ОСОБА_7 з 25.04.16 по 09.09.2016р. /а.с. 64/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Умовами договору поставки товару від 25.06.2014р. передбачено додатки та/або додаткові угоди до договору щодо асортименту і ціни, замовлення покупця (додатки № 2 та № 3), попередню оплату, документ встановленої форми для відповідної категорії товару щодо підтвердження якості товару, прайс-лист постачальника щодо ціни товару, специфікації. Проте такі докази сторонами суду не надані, а судом у судовому засіданні їх наявність не встановлена, що унеможливлює встановлення здійснення господарських операцій між сторонами саме по договору поставки товару від 25.06.2014р.

Згідно з п.5.5 вищезазначеного договору оплата здійснюється покупцем на підставі договору та товарно-транспортної накладної чи видаткової накладної або іншого документа, за яким був поставлений товар.

На підтвердження факту виконання зобов'язань щодо поставки товару відповідачу позивач посилається на видаткову накладну №1 від 27.06.2014р., згідно якої позивачем передано відповідачу товар на суму 134144,00грн., та товарно-транспортні накладні №1 від 27.06.2014р. на суму 31991, 60 грн., №2 від 04.07.2014р. на суму 53589,00 грн., №3 від 10.07.2014р. на суму 48563,50 грн. /а.с. 17/.

Однак, видаткова накладна №1 від 27.06.2014р. містить лише підпис та печатку постачальника (позивача) і не містить підпису покупця (відповідача).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції

Відповідно до п. 2.2, п. 2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704 (зі змінами) первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Відповідно до п. 2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно для вирішення питання про виникнення у покупця обов'язку з оплати вартості товару мають враховуватись передбачені законодавством документи, якими стверджується сам факт здійснення господарської операції з передачі товару або товаророзпорядчого документу на товар. До таких доказів належать первинні документи. У разі відпуску товарно-матеріальних цінностей на кожну партію товару повинна складатись накладна. Саме видаткова накладна, як первинний бухгалтерський документ, повинна містити усі необхідні істотні умови, передбачені чинним законодавством України (належним чином оформлені).

Як вбачається із видаткової накладної №1 від 27.06.2014р., в останній відсутнє зазначення посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та правильність її оформлення, відсутній також особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції від імені відповідача. Тому посилання позивача на видаткову накладну №1 від 27.06.14, яка не є належним доказом здійснення господарської операції, не може бути прийнято судом до уваги (Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.04.15 №3-77гс15).

Щодо товарно-транспортних накладних №1 від 27.06.14, №2 від 04.07.14, №3 від 10.07.14 /а.с. 34-39/, то на останніх в графі "прийняв" наявний підпис без зазначення ПІБ, посади та печатки відповідача. У них відсутнє заповнення даних довіреності отримувача (самі довіреності відсутні), зроблено посилання на неіснуючі видаткові накладні (накладна № 1 від 27.06.2014р., №2 від 04.07.2014р., №3 від 10.07.2014р. на зазначені суми відсутні). Зазначене також становить дефект в розумінні вищезазначеного законодавства України, що унеможливлює їх оцінку як первинного бухгалтерського документа.

З пояснень позивача та третьої особи вбчається, що товарно-транспортні накладні містять підпис і що товар отримувався працівником відповідача ОСОБА_6.

Колегія суддів зазначає, що наявність трудових відносин у відповідача з ОСОБА_6, не підтверджує передачу товару відповідачу або його повноважному представнику, оскільки у товаро-транспортних накладних відсутнє заповнення даних довіреності отримувача (самі довіреності відсутні), зроблено посилання на неіснуючі видаткові накладні (накладна № 1 від 27.06.2014р., №2 від 04.07.2014р., №3 від 10.07.2014р. на зазначені суми відсутні).

Колегія суддів не приймає до уваги лист Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому від 29.03.2017р., оскільки в останньому наявна інформація лише щодо працівників відповідача за період за 2 та 3 квартали 2016 року.

Крім того, товарно-транспортні накладні №1 від 27.06.14, №2 від 04.07.14, №3 від 10.07.14 фактично складені на виконання договору про надання послуг від 26.06.14 між позивачем як замовником та третьою особою - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 як виконавцем, який за правовою природою є змішаним договором з ознаками договорів перевезення, підряду, надання послуг. Відповідно, враховуючи норми ст. 924 ЦК України, крім іншого, перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві. При цьому не виключається передача товару замість належного одержувача невстановленій особі.

Позивач також посилається на те, що підтвердженням факту одержання відповідачем товару є факт його часткової оплати в сумі 46197,00грн. згідно наданих в матеріали справи платіжних доручень філії Укрексімбанку від 27.06.14 №12397, від 01.07.14 №1612, від 04.07.14 №1781, від 31.07.14 №12561, від 12.08.14 №@2PL525337, від 10.10.14 №1145, від 15.06.15 №184598, від 16.07.15 №190479.

Однак, крім того, що дані платіжні доручення складені не відповідачем, а Хмельницькою філією Укрексімбанку, то в них у графі "призначення платежу" зазначено "оплата за товар" без посилання на договір від 25.06.14 або "згідно рахунку №", хоча жодних рахунків позивачем в матеріали справи не надано. У платіжному дорученні №12397 від 27.06.14 зазначено, що оплата здійснюється за товар згідно н.1 від 27.06.2014р., однак дана накладна не містить підпису особи, що одержала товар і не є первинним документом, що підтверджує здійснення господарської операції. При цьому судом враховується, що згідно з умовами договору покупцем здійснюється попередня оплата товару у розмірі 30% його вартості, а при здійсненні платежу покупець зазначає у платіжному доручені номер та дату цього договору, номер та дату товарно-транспортної чи видаткової накладної або іншого документа.

Зазначених вимог до платіжного документу позивачем не дотримано, що, у свою чергу, унеможливлює ідентифікувати те, що проведена відповідачем часткова оплата здійснена саме за товар, поставлений позивачем за договором від 25.06.2014р. Факт здійснення оплати товару саме за видатковою накладною від 27.06.2014р. №1 заперечується також відповідачем.

Колегією суддів не приймається до уваги як доказ по справі СD-R диск із аудіо записом розмови з ФОП ОСОБА_4 і представником ФОП ОСОБА_3 щодо поставки товару, оскільки останній не є доказом в розумінні ст.32 ГПК України.

Колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, місцевим господарським судом повністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду, визначених ст. 104 ГПК України, не вбачається.

Витрати на судовий збір за подання апеляційної скарги в силу приписів ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника у зв`язку із відмовою у її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 99,101,103-105 ГПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу позивача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Хмельницької області від 04.05.17 р. у справі № 924/192/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 04.05.17р. у справі №924/192/17 залишити без змін.

2. Справу №924/192/17 повернути до господарського суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Демянчук Ю.Г.

Суддя Демидюк О.О.