УХВАЛА

про повернення позовної заяви

28.07.2017Справа № 910/12392/17

Суддя Привалов А.І., розглянувши

позовну заяву публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку"

до приватної фірми "ПАССЕРВІС"

про стягнення 33 869 753,77 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватної фірми "Пассервіс" про стягнення 33 869 753,77 грн.

Розглянувши подану позовну заяву, господарський суд встановив, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, та підлягає поверненню без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1600 грн.

За приписами ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви б/н від 24.07.2017, позивачем не подано доказів на підтвердження сплати судового збору.

Разом з тим, публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Банк Розвитку» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про зменшення суми судового збору.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із п.12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 №01-06/1175/2011 за приписами статті 8 Закону суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою: відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. Відповідні питання можуть бути вирішені судом в ухвалі про прийняття позовної заяви чи іншої заяви або скарги, передбаченої ГПК.

Тобто, обов'язковою умовою для звільнення заявника від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Виходячи зі змісту поданої заяви про зменшення суми судового збору, позивач посилається на постанову Правління Національного банку України №743 від 27.11.2014 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до категорії неплатоспроможних; на постанову Правління Національного банку України від 21.12.2015 №914 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку», на рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.12.2015 №234 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку», що, за твердженнями позивача, свідчить про тяжкий фінансовий стан Банку.

Дослідивши вказану заяву суд звертає увагу позивача на те, що на підтвердження тяжкого фінансового стану позивачем до заяви про відстрочення сплати судового збору не подано належних і допустимих в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України доказів. При цьому, суд звертає увагу на те, що відкриття ліквідаційної процедури банку само по собі не свідчать про відсутність достатніх коштів для сплати судового збору.

Крім того, позивач просить зменшити суму судового збору до 10 000,00 грн., однак доказів сплати судового збору у вказаній сумі суду не надає.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність жодних належних і допустимих доказів на підтвердження тяжкого фінансового становища позивача, суд не вбачає підстав для задоволення заяви публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» про зменшення суми судового збору.

Також, суд зазначає, що вчинення дій щодо звільнення позивача від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду, та вирішується в кожному окремому випадку лише за наявності обґрунтованих обставин для вчинення таких дій.

За таких обставин, у зв'язку з ненаданням позивачем належних доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі, а також, враховуючи приписи ст.57, п.4, ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п. 4, ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» про зменшення суми судового збору.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя А.І. Привалов