ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2017 р.Справа № 922/2100/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Строй"
про стягнення 326.846,51грн.
за участю представників:

позивач - ОСОБА_1, довіреність №62 від 11.08.2017р.;

відповідач - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2017 року ТОВ "Вартіс" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до ТОВ "ТД "Метал-Строй", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 326.846,51грн. заборгованості, з яких: 299.901,36грн. основного боргу, 18.799,23грн. - пені, 8.145,92грн. - інфляційна складова боргу. В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №70/16-ВХС від 19 грудня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений відповідачу товар за видатковою накладною №2893 від 01 березня 2017 року, у зв'язку з чим, окрім суми основного боргу, інфляційні втрати, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, та пеня, на підставі п. 6.3. договору. В якості правових підстав позову вказує на норми статей 173, 174, 193 Господарського кодексу України, статей 526, 530, 549, 551, 625, 629, 712, 692 Цивільного кодексу України.

Присутній у судовому засіданні 17 серпня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом докази не надав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вартіс" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Строй" (покупець) був укладений договір від 19 грудня 2017 року №70/16-ВХС (а.с. 11-13), відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умова цього договору. Кількість, асортимент та розгорнута номенклатура Товару, що передається за цим договором, зазначається у Рахунках-фактурах постачальника, які мають силу Специфікації, або в інших додатках до цього договору та визначаються у видаткових накладних. (п.2.1. Договору).

Згідно п. 3.3. Договору, у разі замовлення транспортування товару на будівельний майданчик покупця транспортом, що наймає постачальник, вартість транспортних послуг виставляється покупцю окремо в рахунку-фактурі або включаються у вартість товару та підлягають оплаті в ті ж строки, що і товар.

У відповідності до п. 3.5. Договору, передплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому договорі або у рахунках-фактурах в розмірі 100% вартості товару протягом 3-х (трьох) банківських днів від дати рахунку-фактури.

Зі змісту п.3.6. Договору вбачається, що постачальник вправі відвантажити товар згідно потреб покупця без отримання попередньої плати. При цьому покупець сплачує вартість отриманого товару та доставку протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту передачі (дата видаткової накладної п. 5.2. Договору).

Позивач, на виконання умов договору від 19 грудня 2017 року №70/16-ВХС, поставив, а відповідач прийняв товар на суму 299.901,36грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме видатковою накладною №2893 від 01 березня 2017 року (а.с. 15).

Станом на момент звернення позивачем із даним позовом до суду відповідач, в порушення умов п.3.6. договору, вартість товару не сплатив, у зв'язку з чим заборгованість останнього перед позивачем склала 299.901,36грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для захисту їх у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Як встановлено ч. ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або законодавством не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати отриманого від позивача товару в повному обсязі не надав, - позовні вимоги про стягнення суми заборгованості у розмірі 299.901,36грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача або підтверджували сплату вартості отриманого товару відповідачем у строк, встановлений пунктом 3.6. Договору.

Перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат у розмірі 8.145,92грн., суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, одним із наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Правові основи господарської діяльності суб'єктів господарювання регулюються Господарським кодексом України, ст. 230 якого встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

Згідно пункту 6.3. Договору, у разі порушення строків оплати за товар та строків приймання товару, указаних в пункті 3.6. цього договору покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши правильність нарахування пені в сумі 18.799,23грн. за розрахунком позивача, суд визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у даній справі, що складаються з 4.902,70грн. судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 509, 611, 625, 627, 628, 629, 692 Цивільного кодексу України, статтями 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Метал-Строй" (61017, м. Харків, Ленінський район, вул. Велика Панасівська, буд. 106, , р/р №464 в ПАТ "КРЕДО БАНК" м. Київ, МФО: 325365) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вартіс" (08132, Київська обласмть, Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 21, корпус В, п.1, , р/р 6301 в ПАТ "АЛЬФА-Банк", МФО 300346) суму основного боргу в розмірі 299.901,36 грн., пеню у сумі 18.799,23грн., інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 8.145,92грн. витрати зі сплати судового збору в розмірі 4.902,70грн.

Повне рішення складено 17.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_2

/Справа №922/2100/17/