ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа № 911/2101/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОНЕН"

про стягнення 58 071,82 грн.

за участю представників сторін:

позивач - ОСОБА_2, предст. за дог. про надання правової допомоги № 2017/11 від 29.06.2017;

відповідач - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОНЕН" (відповідач) про стягнення 58 071,82 грн., які складаються з 56 380,00 грн. основного боргу, 444,86 грн. 3% річних, 1246, 96 грн. інфляційних втрат, а також позивач просить покласти на відповідача судові витрати, в тому числі і 3000,00 грн. адвокатських послуг.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.07.2017 у справі №911/2101/17 було порушено провадження та призначено до розгляду на 14.08.2017р.

11.08.2017 року через канцелярію суду від позивача надійшли витребувані судом документи, які долучено до матеріалів справи.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 14.08.2017, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надіслав, правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, та відзив на позовну заяву не надав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

14.08.2017 в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

24 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОНЕН» (експедитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник) укладено Договір перевезення вантажу №048 (Договір), відповідно до умов якого. перевізник зобов'язується приймати до перевезення і доставляти довірений йому відправником вантаж до пункту призначення особі, яка має право на отримання вантажу (одержувачеві), а експедитор зобов'язується оплатити надані послуги по перевезенню вантажу.

Вартість послуг по кожному перевезенню вантажу визначаються за погодженням сторін і зазначаються в заявці.

Відповідно до пункту 3.1., 3.2. Договору, вартість послуг по перевезенню вантажу обумовлена в заявці, кожне перевезення оплачується експедитором, за рахунок коштів замовника, шляхом перерахування на банківський рахунок перевізника або готівковими каштани. Послуги перевізника надані по даному Договору оплачуються експедитором за кожною заявою на перевезення вантажу через 14 банківських днів після отримання виставлених перевізником оригіналів документів: ЦМР, а також рахунку, акту виконаних робіт, податкової накладної виписаних датою розвантаження автомобіля, інших документів, якщо такі вказані в заявці на перевезення вантажу та оригіналу договору.

Так, на виконання умов Договору, 24 лютого 2017 року між сторонами було укладено Договір-заявку №048, відповідно до якої перевізник зобов'язується надати експедитору транспортні послуги по перевезенню вантажу за наступними даними: Дата завантаження - 27.02.2017; Маршрут: м. Коллеккьо (Італія) - м. Дніпропетровськ (Україна); вартість перевезення - 56 380 грн.

Як зазначив позивач, умови вищезазначеного Договору ним виконано належним чином та 07 березня 2017 року вантажоотримувачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Спеції та технології» був отриманий вантаж за адресою: місто Дніпро, що також підтверджується копією міжнародної товарно-транспортної накладної №224472 від 07.03.2017 року.

07 березня 2017 року ФОП ОСОБА_1 на виконання умов Договору було надіслано відповідачу оригінали документів, що підтверджується копією експрес-накладної №2567 від 07.03.2017 року, виданою ТОВ «Нова пошта», та які отримані відповідачем 09.03.2017.

Так, за статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно- правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено ним Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 50 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін: найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення: місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За частиною першою статті 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

У відповідності до умов договору від 24.02.2017 (п. 3.2) та Договору-заявки № 048 від 24.02.2017, вартість перевезення, яка складає 56 380,00 грн. мала бути сплачена через 14 банківських днів з моменту отримання, тобто до 29.03.2017 включно.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як н підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою суду від 10.07.2017 було зобов'язано відповідача подати докази відсутності заборгованості за Договором перевезення вантажу від 24.02.2017, які останнім подані не були.

Отже, проаналізувавши подані позивачем первинні документи, суд встановив, що оскільки відповідач в термін встановлений договором, за надані послуги не розрахувався, доказів відсутності заборгованості суду не надав, доводи позивача не спростував, вимога ФОП ОСОБА_1 про стягнення 56 380,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з перевезення вантажу, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 1246,96 грн. (квітень-травень 2017) та 444,86 грн. 3% річних (з 30.03.2017 по 03.07.2017).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга-Закон» за періоди, заявлені позивачем, які є вірними та обґрунтованими, суд встановив, що розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснений позивачем арифметично вірно, у зв'язку з чим річні в сумі 444,86 грн. та 1246, 96 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

З огляду на викладене вище, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача підлягає до стягнення 56 380,00 грн. основного боргу, 444,86 грн. 3% річних, 1246,96 грн. інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути 3000,00 грн. адвокатських послуг, які понесені останнім у зв'язку з подачею позову та розглядом даної позовної заяви.

На підтвердження зазначених витрат, до позову додані копія Договору про надання правової допомоги № 2017/11 від 29.06.2017, укладеного між адвокатом ОСОБА_2 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, копія свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю Серії КС № 5794/10 від 30.08.2016, меморіальний ордер @2PL722238 від 01.07.2017 на суму 3000,00 грн., в призначенні платежу якого зазначено: «надання правової допомоги за Договором № 2017/11 від 29.06.2017», а також завдання № 1 від 29.06.2017 до Договору № 2017/11 з переліком робіт, підписане між клієнтом та адвокатом.

Склад судових витрат визначений ст. 44 ГПК України і складається з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК (п. 6.3 постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»),

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав па вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої етапі 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Зважаючи на вищевикладене та те, що матеріалами справи доведена вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката та враховуючи приписи ст. 49 ГПК України, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про відшкодування за рахунок відповідача витрат на послуги адвоката в сумі 3000,00 грн. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОНЕН» (09100, Київська обл., місто Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого,40, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08296, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)- 56 380 (п'ятдесят шість тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 444 (чотириста сорок чотири) грн. 86 коп. 3% річних, 1246 (одну тисячу двісті сорок шість) грн. 96 коп. інфляційних втрат, 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. адвокатських витрат, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 16.08.2017р.

Суддя О.В. Щоткін