ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017р. Справа № 914/1088/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Петровської Н., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів

про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.07.2016 № 556.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1- представник за довіреність;

від відповідача: ОСОБА_2-представник за довіреністю

Представнику позивача та відповідача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, м. Львів, до відповідача: Виконавчого комітету Львівської міської ради, м. Львів про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.07.2016 № 556.

Ухвалою суду від 01.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 13.06.2017 року. В судових засіданнях 13.06.17р. розгляд справи відкладався на 03.07.17р., 03.07.17р. на 24.07.17р. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити.

08.06.17р. за вх. № 20283/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано супровідний лист з додатком для долучення до матеріалів справи документів.

23.06.17р. за вх. № 22475/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано клопотання про відстрочку сплати позивачем судового збору до прийняття судового рішення у справі.

24.07.17р. за вх. № 26032/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано заперечення проти зупинення провадження у справі.

24.07.17р. за вх. № 3164/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області позивачем подано клопотання про продовження строків вирішення спору.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив та витребуванні судом документи подав, просить суд відмовити в задоволенні позову.

09.06.17р. за вх. № 2528/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області надійшла заява про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне підприємство "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

27.06.17р. за вх. № 22940/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області надійшли додаткові пояснення до заяви про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

20.07.17р. за вх. № 25630/17 в канцелярію Господарського суду Львівської області надійшли додаткові пояснення до заяви про вступ у справу в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача з додатками для долучення до матеріалів справи документів.

Заяву Приватного підприємства "Продюсерський центр "Гастролі в Україні" за вх. № 2528/17 від 09.06.17р. про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача розглянуто в судовому засіданні та відмовлено в задоволенні даного клопотання.

Крім того, в судовому засіданні відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи по суті №461/6664/16-а, яка перебуває на розгляді у Львівському апеляційному адміністративному суді за апеляційною скаргою ПП «Продюсерський центр «Гастролі в Україні». Суд вирішив відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки предметом розгляду даної справи є виконання рішення антимонопольного комітету, яке в 2-місячний термін відповідачем не оскаржене, отже, станом на момент розгляду справи є чинним. А предметом розгляду справи №461/6664/16-а є оскарження рішення суб»єкта владних повноважень в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 17.02.2017 року №436р/к у справі №3-15-50/2016 «Про порушення законодавства про захист від економічної конкуренції».

Вказаним Рішенням визнано, що виконавчий комітет Львівської міської ради (ідентифікаційний код: 26256622) заборонивши розміщення пересувних та інших мобільних цирків на території м.Львова згідно з рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «про заборону пересувних цирків» від 13.07.2016 року №556, вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене частиною 1 статті 15 та пунктом 34 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентної дії органу місцевого самоврядування шляхом прийняття акта (рішення), який може призвести до обмеження конкуренції (пункт 1 резолютивної частини рішення) та зобов»язано виконавчий комітет Львівської міської ради протягом одного місяця з дня отримання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п.1 резолютивної частини рішення, а саме: скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «Про заборону пересувних цирків» від 13.07.2016 року №556» (п.2 резолютивної частини рішення).

У Рішенні розяснено можливість оскарження рішення Антимонопольного комітету.

Відповідач не оскаржив згадане вище рішення.

Рішення з повідомленням ЛОТВ АМК України від 21.02.2017 року №13/08-264 отримані відповідачем 06.03.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» Львів 11 №660.

Проте, станом на момент звернення з позовом відповідач не виконав вказане рішення антимонопольного комітету, що стало підставою для звернення до господарського суду з позовом.

Відповідач в судове засідання з»явився, відзив на позов подав, проти позову заперечив, просить суд відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. Передумовою та метою прийняття рішення виконавчого комітету від 13.07.2016 року №556 «Про заборону пересувних цирків» є забезпечення захисту від стпаждань і загибелі тварин внаслідок жорстокого поводження з ними, а не звернення окремих громадян м.Львова від 22.06.2016 року. Правовими підставами для прийняття такого рішення виконавчого комітету визначено загалом положення Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» та п.п. 19, 20 ч.4 статті 42, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також, на думку позивача, рішення виконавчого комітету не містить заборони на театральну та концертну діяльність товариств та діяльність із підтримання театральних і концертних заходів. Тому, відповідач вважає, що рішення виконавчого комітету не містить ознак порушення передбаченого ч.1 статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (згідно з положеннями статей 1, 6, 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України".

Як встановлено судом, Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення від 17.02.2017 року №436р/к у справі №3-15-50/2016 «Про порушення законодавства про захист від економічної конкуренції», яким зобов»язано виконавчий комітет Львівської міської ради протягом 1 місяця з дня отримання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що вказане у п.1 резолютивної частини рішення, а саме: скасувати рішення виконавчого комітету Львівської міської ради «Про заборону пересувних цирків» від 13.07.2016 року №556» (п.2 резолютивної частини рішення).

Дане рішення не було оскаржено відповідачем.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення з повідомленням ЛОТВ АМК України від 21.02.2017 року №13/08-264 отримані відповідачем 06.03.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» Львів 11 №660.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Отже, часовий проміжок можливості добровільного виконання відповідачем рішення становить у таких межах 06.03.2017 року по 06.04.2017 року. Проте, рішення відповідачем станом на момент розгляду справи не виконане.

Враховуючи вищевикладене,суд дійшов до висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом.

Суду не подано доказів того, що зазначене рішення Антимонопольного комітету відповідачем було оскаржено, переглянуто органами Антимонопольного комітету в порядку ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або господарським судом в порядку ст. 60 вказаного Закону, і за результатами перегляду змінено або скасовано.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АРК або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до п.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними у судовому порядку.

Однак, спеціальним законодавством, яким регулюються спірні правовідносини передбачено, що з метою захитсу інтересів держави, споживачів та суб"єктів господарювання АМКУ, територіальні відділеня АМКУ у зв"язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, у тому числі про: визнання недійсними нормативно-правових та інших актів, зокрема рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контрлою чи розірвання угоди у разі невиконання ними у встановлені строки рішень органів АМКУ про скасування або зміну актів, прийнятих органами влади, органами місцевого самоврядування, органами адміністративно-господарського управління та контролю, або про розірвання угоди (ст.25 "Про Антимонопольний комітет України").

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, не подав доказів виконання рішеня АМКУ, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.07.2016 № 556 є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Визнати недійсним рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.07.2016 року №556.

3. Стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради (площа Ринок, 1 м.Львів, 79008; ідентифікаційний код: 26256622) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУ ДКСУ у Личаківському районі м.Львова, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007620, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області, код банку отримувача (МФО): 825014, рахунок отримувача: 3006, код класифікації доходів бюджету: 22030001, код ЄДРПОУ суду: 03499974) - 1 600,00 грн. судового збору за вимогу немайнового характеру.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 04.08.2017 р.

Суддя Горецька З. В.