ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"07" серпня 2017 р. Справа № 922/1667/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Євтушенку Є.В.,

за участю представників:

апелянта - ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 31.07.2017 та ордеру на надання правової допомоги серія ЧН №025106 від 07.08.2017; ОСОБА_2 на підставі довіреності №1951 від 17.05.2017,

боржника - Бєляєва О.В. на підставі довіреності від 25.05.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу фізичної особи ОСОБА_4, м. Харків (вх.№2262 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.07.2017 у справі №922/1667/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2017 (суддя Швидкін А.О.) порушено провадження у справі №922/1667/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х" арбітражного керуючого Пилипенко Маргариту Миколаївну (свідоцтво № 1762 від 23.03.2016) та встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання нею своїх повноважень, шляхом її авансування заявником - боржником; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення справи про банкрутство боржника із зазначенням повного найменування боржника, його поштової адреси, банківських реквізитів, найменування та адреси господарського суду, номера справи, відомостей про розпорядника майна, граничного строку подання заяв конкурсних кредиторів з вимогами до боржника; встановлено строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 21.08.2017; встановлено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду 21.08.2017; встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 21.08.2017; попереднє засідання господарського суду призначено на 30.08.2017.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, фізична особа ОСОБА_4 звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та припинити провадження у справі.

В обґрунтування права на апеляційне оскарження ухвали суду від 03.07.2017 апелянт зазначає, що він є учасником (засновником) Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х", розмір внеску якого становить 50%; вважає, що оскаржуваною ухвалою вирішено питання про права та обов'язки апелянта як учасника боржника.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі №922/1667/17 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 07.08.2017.

04.08.2017 боржником подано до канцелярії апеляційного господарського суду клопотання (вх.№8191) про продовження строку розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладення розгляду справи на іншу дату, та заперечення на апеляційну скаргу (вх.№8192), просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 03.07.2017 - без змін.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 07.08.2017 представник апелянта - ОСОБА_1 оголосив доводи апеляційної скарги, просить оскаржувану ухвалу скасувати та припинити провадження у справі.

Також представником апелянта заявлено клопотання (вх.№8237) про залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості заінтересованої особи.

Представник боржника проти задоволення даного клопотання апелянта заперечує.

Представник боржника проти апеляційної скарги заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 03.07.2017 - без змін.

Крім того, представник боржника підтримала клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду скарги на 15 днів.

Представник апелянта проти клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду скарги заперечує.

Розглянувши клопотання представника боржника про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 102 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Згідно зі статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Разом з тим, представник боржника не надала обґрунтованих пояснень, в чому полягає винятковість випадку для відкладення розгляду даної справи, а також не надала пояснень неможливості розгляду скарги в даному судовому засіданні.

Із матеріалів справи таких підстав також не вбачається.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, дослідивши доводи апелянта, розглянувши матеріали справи, враховуючи, що учасники провадження у справі про банкрутство належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду у відповідності до статті 102 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 підлягає припиненню, виходячи з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення даним законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, передбачені цим Кодексом та Законом про банкрутство (частина 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, в силу особливостей процедури банкрутства (стаття 4-1 Господарського процесуального кодексу України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема у постановах від 11.05.2016 у справі №927/84/16, від 17.01.2017 у справі №908/2234/16 тощо.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами.

Учасниками провадження у справі про банкрутство згідно зі статтею 1 Закону про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме Статуту ТОВ "Хутро-Х", ОСОБА_4 є учасником товариства, який має частку в статутному капіталі, що дорівнює 50%.

Судова колегія зазначає, що учасники господарського товариства можуть бути учасниками провадження у справі про банкрутство, якщо вони матимуть статус будь-якої із зазначених вище в статті 1 Закону про банкрутство осіб, проте, у даній справі апелянт не є стороною у справі (конкурсним кредитором), оскільки не набув статусу кредитора ТОВ "Хутро-Х", як і не є учасником провадження у справі про банкрутство, у тому числі ані власником майна (органом, уповноважений управляти майном) боржника, ані уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про господарські товариства" товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Таке ж положення міститься і в пункті 7.4. Статуту ТОВ "Хутро-Х".

Таким чином, у випадку процедури банкрутства господарського товариства саме боржник і є власником свого майна, а засновники, учасники товариства є тільки власниками корпоративних прав, а не власниками майна боржника, а значить відповідно до статті 1 Закону про банкрутство не можуть вважатися учасниками провадження у справі про банкрутство.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 15.05.2007 у справі №44/485-б, від 26.04.2005, від 23.08.2005 у справі №Б15/29/56/04, від 17.01.2006 у справі №9/207.

Згідно зі статтею 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники товариства мають право: а) брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; в) вийти в установленому порядку з товариства; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; д) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом. Учасники можуть мати також інші права, передбачені законодавством і установчими документами товариства.

Пунктом 6.1. Статуту ТОВ "Хутро-Х" закріплені права учасників товариства, серед яких: брати участь в управлінні справами товариства; отримувати частку прибутку від діяльності товариства; брати участь в діяльності товариства на підставі трудового договору (контракту) або за договором цивільно-правового характеру; висувати на розгляд управління товариства пропозиції з питань діяльності товариства; обирати чи бути обраним до органів управління товариства тощо.

Отже, учасник товариства не наділений суб'єктивним правом щодо здійснення повноважень власника майна товариства, оскільки власником майна є саме товариство.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про господарські товариства" дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами. Генеральний директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також можуть бути наділені цим правом.

Виходячи з положень розділу 11 Статуту ТОВ "Хутро-Х", у товаристві створений виконавчий орган - директор, який має право представляти товариство без доручення в органах державної влади та місцевого самоврядування, в органах судової влади, перед юридичними та фізичними особами, в усіх підприємствах, організаціях, установах.

Таким чином, без довіреності від імені товариства з обмеженою відповідальністю може діяти генеральний директор, а інші особи, у тому числі учасники товариства, можуть діяти на підставі довіреності, однак, апелянт такої довіреності не надав.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника - особа, уповноважена загальними зборами учасників (акціонерів), що володіють більш як половиною статутного капіталу боржника, представляти їхні інтереси під час провадження у справі про банкрутство з правом дорадчого голосу.

Проте, матеріали справи не містять доказів уповноваження загальними зборами учасників ТОВ "Хутро-Х" представляти їх інтереси в процедурі банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що Законом про банкрутство не передбачено участі у справі окремих засновників (учасників) боржника, оскільки вони вправі впливати на процедуру банкрутства лише через органи управління боржника, які визначаються його статутом (збори засновників, правління, спостережну раду, директора).

Такої правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України у постанові від 09.11.2010 №Б29/249-09.

Судова колегія також зазначає, що відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт оскаржує ухвалу господарського суду Харківської області від 03.07.2017 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Хутро-Х", учасником якого він є і перебуває з ним в корпоративних відносинах.

При цьому, обґрунтованих посилань щодо порушення оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду суб'єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів апелянта, останній не наводить.

З огляду на вищенаведене, апеляційним господарський суд дійшов висновку, що апелянт є лише власником корпоративних прав, а не власником майна боржника, та не був уповноважений зборами засновників ТОВ "Хутро-Х" представляти їх інтереси у справі про банкрутство, відповідно не є учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "Хутро-Х", що не передбачає його право на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 03.07.2017.

Належних та допустимих доказів, що оскаржувана ухала господарського суду порушує права та обов'язки апелянта, останнім не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскаржуваною ухвалою суд не вирішував питання про права та обов'язки заявника апеляційної скарги, як зазначено у статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів залишає без задоволення клопотання апелянта про залучення до участі у справі ОСОБА_4 в якості заінтересованої особи.

Пунктом 5-2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XІІ Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу господарського суду Харківської області від 03.07.2017 у справі № 922/1667/17.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Шутенко І.А.