КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2017 р. Справа№ 910/3770/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Волуйко Т.В.

за участю представників:

від позивача Філатова Н.А. (дов. від 06.11.2013 №625/15)

від відповідача Дедела Д.Ю. (дов. від 17.03.2017 №д17-03/2017)

від третьої особи Сметанкіна Т.В. (дов. від 17.03.2017 №198)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2017

у справі № 910/3770/17 (головуючий суддя Мельник В.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Публічного акціонерного товариства "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення 2836845,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з ПАТ "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" заборгованість за договором про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 в сумі 2836845,19 грн (станом на 30.08.2016), з яких: 1605622,32 грн боргу, 109666,20 грн 3% річних, 1121556,67 грн інфляційних втрат. Стягнути з відповідача на користь банку 45552,68 грн судового збору за подання позовної заяви та 50107,94 грн - за подання апеляційної скарги.

Вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, викладені у ньому не відповідають обставинам справи. Апеляційна скарга мотивована тим, що реєстр переданих документів підтверджує, що відступлення права вимоги ТОВ «Юнік Фарма» банку до відповідача виникли та підтверджуються матеріалами справи. Крім того, на думку апелянта, місцевий господарський суд необґрунтовано не звернув увагу на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.08.2015 у справі №285/1462/15-ц.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 07.08.2017.

04.08.2017 відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу.

07.08.2017 третя особа надала відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 07.08.2017 представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з ПАТ "Науково - виробничий центр "Борщагівський хіміко-фармацевтичний завод" заборгованість за договором про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 в сумі 2836845,19 грн (станом на 30.08.2016), з яких: 1605622,32 грн боргу, 109666,20 грн 3% річних, 1121556,67 грн інфляційних втрат. Стягнути з відповідача на користь банку 45552,68 грн судового збору за подання позовної заяви та 50107,94 грн - за подання апеляційної скарги.

Представники відповідача та третьої особи заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.10.2011 між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Юнік Фарма" було укладено договір про факторингове фінансування з регресом №017/42-0-1/138 до якого в подальшому вносились зміни та доповнення шляхом укладення додаткових угод, які є невід'ємними частинами договору, а саме: додатковою угодою від 01.11.2011 №017/42-0-1/138/1, додатковою угодою від 01.02.2012 №017/42-0-1/138/2, додатковою угодою від 10.04.2012 №017/42-0-1/138/3, додатковою угодою від 29.08.2012 №017/42-0-1/138/4, додатковою угодою від 20.09.2012 №017/42-0-1/138/5, додатковою угодою від 14.03.2013 №017/42-0-1/138/6, додатковою угодою від 21.05.2013 №017/42-0-1/138/8, додатковою угодою від 23.05.2013 №017/42-0-1/138/9, додатковою угодою від 07.08.2013 № 017/42-0-1/138/10.

Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених договором, фактор зобов'язується здійснювати факторингове фінансування клієнта на умовах факторингу з регресом.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що права вимоги є відступленим клієнтом факторові з моменту підписання сторонами додаткової угоди до договору, яка укладається в порядку, визначеному статтею 2 договору.

Згідно п. 1.3 договору, внаслідок відступлення права вимоги фактор замінює клієнта як кредитора боржника, у зв'язку із чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості товарів, робіт, послуг, отримання підтверджуючих документів, неустойок та інших платежів за контрактом.

07.08.2013 між банком та третьою особою укладено додаткову угоду №017/42-0-1/138/3 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42- 0-1/138 (надалі за текстом "додаткова угода №3") .

В подальшому між банком та третьою особою укладалися додаткові договори, за якими третя особа відступала на користь банку права вимоги виконання грошового зобов'язання за контрактом від 08.12.2009 №25, а саме:

Додаткова угода від 29.08.2012 №017/42-0-1/138/4 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 (надалі "додаткова угода №4");

Додаткова угода від 20.09.2012 №017/42-0-1/138/5 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 (надалі "додаткова угода №5");

Додаткова угода від 14.03.2013 №017/42-0-1/138/6 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 (надалі "додаткова угода №6");

Додаткова угода від 21.05.2013 №017/42-0-1/138/8 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 (надалі "додаткова угода №8");

Додаткова угода від 23.05.2013 №017/42-0-1/138/9 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 (надалі "додаткова угода №9");

Додаткова угода від 07.08.2013 №017/42-0-1/138/10 до договору про факторингове фінансування з регресом від 05.10.2011 №017/42-0-1/138 (надалі "додаткова угода №10");

Позивач зазначив, що на виконання умов договору між банком та третьою особою було укладено реєстри переданих документів, за якими третя особа відступила на користь банку право вимоги належного виконання зобов'язань відповідачем за контрактом від 08.12.2009 №25, а саме:

28.02.2014 на виконання умов договору, між банком та третьою особою укладено реєстр переданих документів №10 за яким, третя особа відступила на користь банку право вимоги від відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання становить 170000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги третьою особою надано: рахунок-фактуру від 27.02.2014 №55, видаткову накладну від 27.02.2014 №114, податкову накладну від 27.02.2017;

04.03.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №11 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25., розмір відступленого зобов'язання складає 150 000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 28.02.2014 №61 , видаткову накладну від 28.02.2014 №127, податкову накладну від 28.02.2014;

04.03.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №12 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 264500,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок-фактуру від 03.03.2014 №62, видаткову накладну від 03.03.2014 №128, податкову накладну від 03.03.2014;

05.03.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №13 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 121900,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 05.03.2014 №63, видаткову накладну від 04.03.2014 №133, податкову накладну від 04.03.2014;

06.03.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №14 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 402124,80 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 05.03.2014 №67, видаткову накладну від 05.03.2014 №135, податкову накладну від 05.03.2014;

27.03.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №15 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 176000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 03.03.2014 №58, видаткову накладну від 03.03.2014 №129, податкову накладну від 03.03.2014;

28.03.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №16 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 69000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 07.03.2014 №87, видаткову накладну від 07.03.2014 №186, податкову накладну від 07.03.2014;

04.04.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №17 за яким. Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 110000,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 09.03.2014 №88, видаткову накладну від 09.03.2014 №143, податкову накладну від 09.03.2014;

08.04.2014 на виконання умов Договору, між Банком та Третьою особою укладено реєстр переданих документів №18 за яким, Третя особа відступила на користь Банку право вимоги від Відповідача виконання зобов'язань за контрактом від 08.12.2009 №25, розмір відступленого зобов'язання складає 345400,00 грн. на підтвердження наявності права вимоги Третьою особою надано: рахунок фактуру від 09.03.2014 №90, видаткову накладну від 09.03.2014 №215., податкову накладну від 09.03.2014.

03.03.2014 за вих. №Р1-01-06-0-0/1040 на адресу відповідача направлено повідомлення про переуступку права вимоги на дебіторську заборгованість №10, що виникла на підставі накладних: від 27.02.2014 №114 на суму 170000,00 грн.

02.04.2014 за вих. №Р1-01-06-0-0/1655 на адресу відповідача направлено повідомлення за про переуступку права вимоги на дебіторську заборгованість №11-16, що виникла на підставі накладних: від 28.02.2014 №127 на суму 150000,00 грн., від 03.03.2014 №128 на суму 264500,00 грн., від 04.03.2014 №133 на суму 121900,00 грн., від 05.03.2014 №135 на суму 402124,80 грн., від 03.03.2014 №129 на суму 176000,00 грн., від 07.03.2014 №186 на суму 69000,00 грн.

05.05.2014 за вих. №Р1-01-06-0-0/2090 на адресу відповідача направлено повідомлення за про переуступку права вимоги на дебіторську заборгованість №17-17, що виникла на підставі накладних: від 09.03.2014 №143 на суму 110000,00 грн., від 09.03.2014 №215 на суму 345400,00 грн.

Позивач зазначив, що в зв'язку із вище зазначеним, загальний розмір відступлених на користь банку прав грошових вимог до боржника склав 3617849,60 грн., частково зазначені кошти були сплачені, а саме в розмірі 2012227,28 грн., отже загальний розмір невиконаних зобов'язань боржника складає 1605622,32,00 грн.

28.11.2014 за вих. №140-0-0-00/2419 банком направлено на адресу відповідача претензію (вимогу) про виконання прострочених зобов'язань за договором.

Проте претензія не була виконана відповідачем, в зв'язку із чим позивач звернувся до суду.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на претензію позивача було надано відповідь за від 12.12.2014 вих.. №21/2-3306, в якій він вказав, що по зазначених у листі та претензії видаткових накладних: від 27.02.2014 № 114, від 28.02.2014 № 127, від 03.03.2014 № 128, від 04.03.2014 № 133, від 05.03.2014 № 135, від 03.03.2014 №129, від 07.03.3014 №186, від 09.03.2014 № 143, від 09.03.2014 №215, відповідач продукцію від третьої особи не отримував, тому ніяких фінансових зобов'язань ні перед Третьою особою (ТОВ "Юнік Фарма"), ні перед Позивачем (ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") по вказаних накладних не визнає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

У статті 1079 ЦК України вказано, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Статтею 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 1084 ЦК України).

Позивач стверджує, що право грошової вимоги до банку перейшло на підставі вказаних вище видаткових накладних про поставку товару, однак відповідач та третя особа зазначили, що за вище зазначеними накладними поставка товару не здійснювалась. Доказів того, що поставка відбулась в матеріалах справи немає.

Крім того, за заявою позивача у провадженні СВ Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області відкрите та ведеться кримінальне провадження від 26.02.2017 №0000316 по факту підроблення документів посадовими особами ТОВ «Юнік Фарм», що були використані для отримання коштів від банку. В зв'язку з цим, оригінали документів, що надані до позовної заяви вилучені працівниками Національної поліції України (в т.ч. реєстри переданих документів, на які посилається позивача) у позивача та відповідача. Таким чином, відповідач звертає увагу, що банком визнається факт підробки видаткових накладних, тому вони не можуть бути доказами у даній справі.

Також слід звернути увагу, що в матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків ПАТ НВЦ "Борщагівський ХФЗ" і ТОВ "ЮНІК ФАРМ" за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, з якого вбачається, що в переліку поставлених товарів відсутні спірні накладні, оскільки поставка товару за спірними видатковими накладними третьої особою на адресу відповідача не здійснювалась, у зв'язку із чим у позивача не могло виникнути право відступлення грошової вимоги.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на рішення Новгород-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.08.2015 у справі №285/1462/15-ц є передчасним, оскільки, згідно наданої позивачем інформації рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.08.2015 переглядається у касаційному порядку. Результатів розгляду справи №285/1462/15-ц у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справи сторонами суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, з огляду на їх необґрунтованість.

Отже, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 у справі №910/3770/17 - без змін.

2. Матеріали справи №910/3770/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова