КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа№ 927/584/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Зеленіна В.О.

Смірнової Л.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Прохоренко М.М. (довір. №1330 від 12.12.16);

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2017 р.

у справі № 927/584/17 (суддя - Оленич Т.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради

про стягнення 896638,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2017 р. у справі № 927/584/17 позов задоволено повністю. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 896638грн.61коп. компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих пільговим категоріям споживачів, та 13449грн.58коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що відповідач як орган, уповноважений державою здійснювати від її імені повноваження в спірних правовідносинах, зобов'язаний належно, у відповідності до вимог чинного законодавства виконати обов'язок з виплати позивачу компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів в період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2017р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що неможливість проведення відшкодування виникла у зв'язку з тим, що бюджетні призначення на забезпечення відшкодування пільг за послуги зв'язку у Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» не передбачені, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 14.08.2017р.

В судове засідання апеляційного господарського суду 14.08.2017р. не з'явився відповідач.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017р.), явка учасників судового процесу не визнана обов'язковою, про причини неявки суду не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд справи у відсутності відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судова колегія встановила.

В період з 01.01.2016 по 31.12.2016 позивачем, як оператором телекомунікацій, надавалися послуги зв'язку споживачам, які проживають на території Новозаводського району міста Чернігова та які згідно із нормами чинного законодавства належать до пільгових категорій громадян, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг, за спірний період.

Як вбачається зі змісту цих розрахунків, внаслідок надання послуг зв'язку пільговим категоріям населення в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 позивачем понесено витрати у сумі 896638 грн. 61коп. Факт надання позивачем послуг зв'язку пільговим категоріям громадян в період з 01.01.2016 по 31.12.2016 підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін актами звіряння розрахунків за наданні населенню послуги, на які надаються пільги, форми №3-пільга.

У зв'язку з цим не можуть бути покладені в основу рішення доводи відповідача про те, що за даними управління за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року відшкодуванню за надані послуги зв'язку підлягає 895465грн.99коп., оскільки це спростовується вищевказаними актами.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Згідно із п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №295 від 11.04.2012, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня пред'явлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

За змістом ст.178 Господарського кодексу України та ст.633 Цивільного кодексу України договір про надання телекомунікаційних послуг є публічним, оператор, провайдер телекомунікацій зобов'язаний здійснювати надання послуг зв'язку кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у наданні послуг за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими щодо укладення публічного договору, крім випадків, передбачених законодавством. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Отже, нормами чинного законодавства встановлено право фізичних осіб, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, на отримання послуг зв'язку на пільгових умовах (з частковою оплатою їх вартості або безкоштовно), та обов'язок провайдера, оператора телекомунікацій надавати такі послуги з урахуванням встановлених чинним законодавством пільг.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів на засадах адресності та цільового використання.

За змістом підп. "б" п.4 ч.1 ст.89, ч.1 ст.102 Бюджетного кодексу України, в редакції, що діяли до 01.01.2017, видатки місцевих бюджетів на державні соціальні програми, передбачені у підпункті "б" пункту 4 частини першої статті 89 цього Кодексу, проводяться за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, держава взяла на себе зобов'язання відшкодовувати втрати доходу провайдерів, операторів телекомунікаційних послуг внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам.

На виконання вимог ст.102 Бюджетного кодексу України Постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 затверджено "Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету" (далі по тексту - Порядок) та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів ведуть персоніфікований облік отримувачів пільг за соціальною ознакою згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003р. №117 "Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги", а також здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

В силу п.3 Порядку головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Відповідно до п.1, 2 розділу І Положення про управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у м. Чернігові ради, затвердженого рішенням районної у місті ради від 29.12.2015 (другої сесії сьомого скликання) (далі по тексту - Положення), управління є виконавчим органом районної у місті ради, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері, зокрема, соціального захисту населення.

Згідно із п.1 розділу ІІ Положення основними завданнями управління є, зокрема, призначення та виплата встановлених законодавством соціальної допомоги, компенсацій та інших соціальних виплат; ведення Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги; контроль за цільовим використанням коштів, передбачених для вирішення соціальних питань; виконання функції головного розпорядника коштів місцевого бюджету, здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету.

За змістом п.п.2.20., 2.21 п.2 розділу ІІ Положення управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за правильністю надання пільг підприємствами-надавачами послуг окремим категоріям громадян; веде розрахунки з підприємствами-надавачами комунальних послуг за надані пільги за рахунок коштів субвенцій з Державного та місцевого бюджетів.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що до компетенції відповідача належить забезпечення реалізації на території Новозаводського району міста Чернігова державної політики у сфері соціального захисту населення, і саме відповідач, як головний розпорядник коштів на фінансування державних соціальних програм, зобов'язаний здійснювати розрахунки з організаціями-надавачами послуг за надані пільги окремим категоріям громадян.

Відповідач доказів сплати позивачу компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів в період з 01.01.2016 по 31.12.2016, не надав, в апеляційній скарзі зазначив про те, що бюджетні призначення на забезпечення відшкодування пільг за послуги зв'язку у Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» не передбачені, видатки на зазначені цілі не затверджувались у кошторисах розпорядників бюджетних коштів та у відповідних паспортах бюджетних програм.

Судова колегія зазначає про те, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність органу державної влади чи місцевого самоврядування та не є підставою для уникнення від виконання зобов'язання. Відповідна правова позиція викладена в рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України".

Крім того, в рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" зазначено, що: "Суд не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов'язань".

За змістом ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

До того ж, в силу ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, яка є спеціальною для спірних правовідносин щодо інших викладених у вказаній статті норм, які регулюють загальний порядок взяття бюджетних зобов'язань та на які посилається відповідач, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Отже, відповідач як орган, уповноважений державою здійснювати від її імені повноваження в спірних правовідносинах, зобов'язаний належно, у відповідності до вимог чинного законодавства виконати обов'язок з виплати позивачу компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів в період з 01.01.2016 по 31.12.2016, а зазначені ним обставин щодо відсутності бюджетних призначень на відповідні видатки в 2016 році не є підставами для звільнення відповідача від виконання встановленого чинним законодавством зобов'язання.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новозаводської районної у місті Чернігові ради залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 03.07.2017р. у справі №927/584/17 залишити без змін .

3. Справу №927/584/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді В.О. Зеленін

Л.Г. Смірнова