ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа № 921/768/16-г/7

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржник) - не з'явився

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Альпіна" від 19.04.2017 року

на рішення господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017р. (головуючий суддя Стадник М.С., судді Боровець Я.Я., Хома С.О.)

у справі № 921/768/16-г/7

за позовом Приватного підприємства "Альпіна"

до відповідача "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області

про визнання договору іпотеки припиненим.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017р. у справі № 921/768/16-г/7 в позові Приватного підприємства "Альпіна" до "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" про визнання договору іпотеки припиненим - відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що за пред'явленим у 2015 році до виконання виконавчим написом торги не відбулися, а отже не настала подія передбачена ч.3ст.49 Закону "Про іпотеку", пов'язана із результатами третіх торгів, що дає право іпотекодавцю на звернення до суду з позовом про припинення договору іпотеки.

Оскільки в силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі порушення боржником своїх зобов'язань, то з урахуванням норм ч.ч.5,8 ст.54 Закону "Про виконавче провадження" на правовідносини з реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, які виникли після 16 жовтня 2011 р., не поширюється норма п.2 розд. II "Прикінцеві положення" Закону України від 22 вересня 2011 р. №3795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", до них застосовуються положення ч.2 ст.49 Закону України від 5 червня 2003р. N 898-IV "Про іпотеку" у редакції, яка була чинною на час вчинення відповідних виконавчих дій, так як державний виконавець керується Законом про виконавче провадження з врахуванням положень Закону "Про іпотеку" в редакції чинній на момент здійснення таких дій, іншого Закон не передбачає (правова позиція про застосування частини другої ст. 49 Закону України "Про іпотеку" та дія цієї норми в часі викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.06.2015р. у справі 910/2846/15, у постановах судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України: постанові від 03.02.2016р. у справі №3-1150гс15 та постанові від 16.03.2016р. справа №6-72цс16).

Вищезазначені правові висновки Верховного суду України спростовують посилання позивача на правову позицію Верховного суду України викладену раніше в постанові №3-113гс14 від 23.09.2014 (справа №5004/612/11).

В апеляційній скарзі позивач просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити, мотивуючи це тим, що ті висновки Верховного суду України, на які покликався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, є такими, що не мають відношення до даної справи. Вважає, що встановлені в ході розгляду справи обставини не відповідають тим висновкам, до яких прийшов суд першої інстанції.

У судове засідання не з'явилися представники сторін, хоча останні належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи законодавчо встановлений строк розгляду спору, відсутність процесуальних перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі відсутніх учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників учасників процесу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (далі - Банк) та фізичними особами: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (далі - Позичальники), укладено 21.06.2005р. договори відновлювальної кредитної лінії №6, №4, №8, №5, №7, №9, №13, №11, №12, №10 відповідно,які є аналогічні за змістом щодо прав та обов'язків сторін. За умовами договорів сторони домовились про наступне:

- Банк зобов`язується надавати Позичальникам на умовах договору кредити в сумі по 24 000,00 євро кожному окремими траншами на 36 місяців з терміном остаточного погашення 21.06.2008р., а Позичальники зобов`язуються отримувати, належним чином використовувати та повернути Кредити та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 9% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені договором (п.п. 1.1-1.2 Договору);

- зобов`язання Банку надати кредити або його частину виникає з моменту виконання всіх та кожної з наведених нижче умов: укладення в забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором договір іпотеки; здійснення позичальником страхування майна, що передається в заставу за власний рахунок терміном на один рік (п.1.5 Договору);

- при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи відсотками, Банк має право здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки та вимагати від Позичальників укладення нових договорів забезпечення повернення кредитів у разі, якщо укладені договори не в повному обсязі відповідно до правил Банку забезпечують повернення отриманих Позичальниками кредитами або предмет застави втратив ліквідність. Висновок Банку щодо необхідності укласти нові договори забезпечення є безспірними і не підлягає оскарженню (пп.пп. 3.2.3 - 3.2.5 Договору).

Додатковими договорами №1 від 18.06.2008р. до договорів відновлювальної кредитної лінії №6, №4, №8, №5, №7, №9, №13, №11, №12, №10 від 21.06.2005р. внесено зміни та доповнення до Договору щодо терміну погашення тіла кредиту та відсотків, зокрема банк та позичальники погодили сплату відсотків з розрахунку 9% річних на період з дня видачі кредиту по 21.06.2008 року, а нарахування процентів з розрахунку 14% річних - на період з 22.06.2008 року по 21.12.2008 року, а також термін користування кредитом продовжено до 21.12.2008р.

Додатковими договорами №2 від 18.12.2008р. до договорів відновлювальної кредитної лінії №6, №4, №8, №5, №7, №9, №13, №11, №12, №10 від 21.06.2005р. внесено зміни та доповнення до Договору щодо терміну погашення тіла кредиту та відсотків, зокрема термін користування кредитом продовжено до 22.06.2009р.

Додатковими договорами №3 від 01.06.2009р. до договорів відновлювальної кредитної лінії №6, №4, №8, №5, №7, №9, №13, №11, №12, №10 від 21.06.2005р. внесено зміни та доповнення до Договору щодо розміру та періоду сплати відсотків за користування кредитом, зокрема банк та позичальники погодили сплату відсотків з розрахунку 9% річних на період з дня видачі кредиту по 21.06.2008 року, нарахування процентів з розрахунку 14% річних на період з 22.06.2008 року по 31.05.2009 року, та нарахування процентів з розрахунку 13% річних на період з 01.06.2009 року до моменту закінчення терміну дії договору.

Додатковими договорами №4 від 17.06.2009р. до договорів відновлювальної кредитної лінії №6, №4, №8, №5, №7, №9, №13, №11, №12, №10 від 21.06.2005р. внесено зміни та доповнення до Договору щодо терміну погашення тіла кредиту та відсотків, зокрема банк та позичальники погодили остаточні терміни користування кредитом - до 22.12.2009р.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з Кредитних договорів, між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі начальника Тернопільського облуправління ВАТ "Державний ощадний банк України" ОСОБА_12, повноваження якого підтверджені довіреністю (далі - Іпотекодержатель) та Приватним підприємством "Альпіна", в особі директора ОСОБА_13 (далі - Іпотекодавець) укладено 23.06.2005р. договір іпотеки нерухомого майна, відповідно до умов якого:

- Іпотекодавець, як майновий поручитель боржників, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання в сумі 240 000,00 Євро, що випливає з договорів відновлювальної кредитної лінії №6, №4, №8, №5, №7, №9, №13, №11, №12, №10 укладених 21.06.2005р. з фізичними особами: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, передає в іпотеку Іпотекодержателю предмет іпотеки, який належить на праві власності Іпотекодавцю, а саме: цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв.м., зазначене в плані під літ.А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль (п.1.1-1.2 Іпотечного договору);

- вартість предмета іпотеки визначена шляхом проведення оцінки предмета іпотеки становить 3 044 530,00 грн., при цьому сторони погодили, що у разі реалізації предмета іпотеки його ціна буде визначатися на день такої реалізації відповідно до цін, які склалися на ринку (п.1.4 Іпотечного договору);

- Іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим Договором та/або кредитним договором (п.6.1 Іпотечного договору);

- Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі: на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення господарського суду у встановленому чинним законодавством України та цим Договором порядку; в порядку позасудового врегулювання шляхом продажу предмету іпотеки від свого імені будь - якій особі на підставі договору купівлі-продажу, та/або набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань або укладеного договору про задоволення вимог в порядку встановленому чинним законодавством (п. 6.2,6.6 Іпотечного договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і дії до виконання зобов'язання за Кредитними договорами в повному обсязі (п.9.1 Іпотечного договору).

Договорами про внесення змін та доповнень від 25.06.2008р., від 24.12.2008р., від 22.06.2009р., на підставі доповнень до договорів відновлювальної кредитної лінії, внесено зміни до договору іпотеки від 23.06.2005р., зокрема п.1 "Кредитні договори" доповнено додатковими договорами до договорів про відновлення кредитної лінії №1 від 18.06.2008р., №2 від 18.12.2008р., №3 від 01.06.2009р. та №4 від 17.06.2009р., а також внесено зміни в п.3 "Зобов`язання".

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 23.12.2010р. у справі №2-8441/10 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто з ОСОБА_7 заборгованість за договором кредитної лінії №9 від 21.06.2005р. на користь ВАТ "Державний ощадний банк України", розмір якої, станом на 06.10.2010р., складає в перерахунку на гривню по офіційному курсу НБУ - 346 577,50 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 12.01.2011р. у справі №2-8442/10 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто з ОСОБА_14 заборгованість за договором кредитної лінії №4 від 21.06.2005р. на користь ВАТ "Державний ощадний банк України", розмір якої, станом на 22.12.2010р., складає в перерахунку на гривню по офіційному курсу НБУ - 331 211,62 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 23.12.2010р. у справі №2-8446/10 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто з ОСОБА_6 заборгованість за договором кредитної лінії №7 від 21.06.2005р. на користь ВАТ "Державний ощадний банк України", розмір якої, станом на 06.10.2010р., складає в перерахунку на гривню по офіційному курсу НБУ - 346 577,50 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 23.12.2010р. у справі №2-8445/10 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто зі ОСОБА_10 заборгованість за договором кредитної лінії №12 від 21.06.2005р. на користь ВАТ "Державний ощадний банк України", розмір якої, станом на 06.10.2010р., складає в перерахунку на гривню по офіційному курсу НБУ - 346 577,50 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 18.02.2011р. у справі №2-178/11 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто зі ОСОБА_8 заборгованість за договором кредитної лінії №13 від 21.06.2005р. на користь ВАТ "Державний ощадний банк України", розмір якої, станом на 31.01.2011р., складає в перерахунку на гривню по офіційному курсу НБУ - 374 919,03 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 29.12.2010р. у справі №2-8457/10 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто із ОСОБА_5 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором №5 від 21.06.2005р. в сумі 333 017,75 грн., що згідно офіційного курсу НБУ євро до гривні еквівалентно 31 844,26 євро, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 17.11.2011р. у справі №2-1591/11 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто із ОСОБА_4 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором №8 від 21.06.2005р. в сумі 34 497,74 євро, що згідно офіційного курсу НБУ євро до гривні еквівалентно 370 133,15 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 18.02.2011р. у справі №2-179/11 задоволено позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором кредитної лінії №6 від 21.06.2005р. на користь ВАТ "Державний ощадний банк України", розмір якої, станом на 31.01.2011р., складає в перерахунку на гривню по офіційному курсу НБУ - 374 921,75,03 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн.

Ухвалою Тернопільского міськрайонного суду від 02.12.2011р. у справі №2-179/11 виправлено допущену описку в тексті рішення від 18.02.2011р., а саме змінено суму, що підлягає до стягнення з відповідача з " 374 921,75,03 грн." на " 374 921,75 грн.".

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 12.01.2011р. у справі №2-8467/10 задоволено частково позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто з ОСОБА_9 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" 24 000 євро, що еквівалентно становить 247 200,00 грн. боргу по кредиту; 4213,55 євро, що еквівалентно становить 43 399,57 грн. боргу по нарахованих відсотках, 3732 євро, що еквівалентно становить 38 439,60 грн. нарахованої пені по кредиту; 125,65 євро, що еквівалентно становить 1294,20 грн. нарахованої пені по відсотках, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 403,00 євро, що еквівалентно становить 4 150,92 грн - в задоволенні відмовлено.

Ухвалою Тернопільского міськрайонного суду від 11.02.2011р. у справі №2-8467/11 виправлено допущену описку в тексті рішення від 12.01.2011р., а саме замість слів "з жовтня 2005 року по серпень 2010 року" вірно читати "з жовтня 2005 року по вересень 2009 року"; замість суми пені, що підлягає до стягнення " 125,65 євро, що еквівалентно становить 1 294,20 грн." вірно читати " 474,75 євро, що еквівалентно становить 4 889,93 грн."; замість суми пені, в задоволенні стягнення якої відмовлено - " 403,00 євро, що еквівалентно становить 4 150,92 грн." вірно читати " 53,94 Євро, що еквівалентно становить 555,58 грн.".

Рішенням Тернопільского міськрайонного суду від 12.01.2011р. у справі №2-8466/10 задоволено частково позов прокурора м. Тернополя в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" та стягнуто зі ОСОБА_11 на користь ВАТ "Державний ощадний банк України" 24 000 євро, що еквівалентно становить 247 200,00 грн. боргу по кредиту; 4213,55 євро, що еквівалентно становить 43 399,57 грн. боргу по нарахованих відсотках, 3732 євро, що еквівалентно становить 38 439,60 грн. нарахованої пені по кредиту; 125,65 євро, що еквівалентно становить 1294,20 грн. нарахованої пені по відсотках, а також стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. В частині позовних вимог щодо стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 402,89 євро, що еквівалентно становить 4 149,77 грн - в задоволенні відмовлено.

Ухвалою Тернопільского міськрайонного суду від 11.02.2011р. у справі №2-8467/11 виправлено допущену описку в тексті рішення від 12.01.2011р., а саме замість слів "з жовтня 2005 року по серпень 2010 року" вірно читати "з жовтня 2005 року по вересень 2009 року"; замість суми пені, що підлягає до стягнення " 125,65 євро, що еквівалентно становить 1 294,20 грн." вірно читати " 474,75 євро, що еквівалентно становить 4 889,93 грн."; замість суми пені, в задоволенні стягнення якої відмовлено - " 402,89 євро, що еквівалентно становить 4 149,77 грн." вірно читати " 53,62 Євро, що еквівалентно становить 552,27 грн.".

На договорі іпотеки від 23.06.2005р. приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Салій Г.Я. вчинено 12.08.2011р. виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №2331, відповідно до якого звертається стягнення на приміщення під. літ. А, загальною площею 831,5 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 що належить на праві приватної власності приватному підприємству "Альпіна" та за рахунок коштів отриманих від реалізації даного приміщення задовольнити вимоги Банку в розмірі 3 500 846,67 грн. та стягнути 16 000,00грн. за виконавчий напис.

Строк пред`явлення виконавчого напису до державної виконавчої служби становить 1 рік протягом року з дня його вчинення.

Виконавчий напис пред'явлено до виконання 17.08.2011 року у Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Тернопільській області.

- частиною 1 ст. 87 Закону України "Про нотаріат" визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно ч.1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Згідно зі ст.33 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст.90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 17 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. (чинний на момент вчинення виконавчого напису та проведення торгів в рамках виконавчих проваджень ВП№28214856, №39883107, далі - Закон про виконавче провадження) встановлено чіткий перелік виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою відповідно до цього Закону, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Згідно ст.1 Закону про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки, в т.ч. підготовка, організація та проведення прилюдних/електронних торгів здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ч.8 ст.54 Закону про виконавче провадження; п.5 розділу ІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 656/5 від 16.04.2014р.; п.1.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999р. (чинні на момент проведення торгів в рамках виконавчих проваджень ВП№28214856, №39883107)).

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст.41 Закону "Про іпотеку").

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку", який є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, передбачено підстави припинення іпотеки, до яких, зокрема, належать: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

За змістом частин першої-третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» у редакції від 15 грудня 2005 року (в редакції, чинній на момент укладення кредитного та іпотечного договорів) протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Однак, 16 жовтня 2011 року набрав чинності Закон України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року, яким внесено зміни до частин другої, третьої статті 49 Закону України та викладено їх зміст в наступній редакції:

«Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду».

У пункті 2 Прикінцевих положень Закону України № 3795-VI від 22 вересня 2011 року передбачено, що дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про виконавче провадження", реалізація майна, на яке звернено стягнення, здійснюється шляхом його продажу, зокрема, на прилюдних торгах.

За процедурою реалізації майна на прилюдних торгах в порядку ст.62 Закону про виконавче провадження така здійснюється у три етапи (враховуючи внесені зміни):

- призначаються перші торги, і якщо майно не реалізоване протягом двох місяців воно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, при цьому майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків;

- на других торгах, у разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна;

- на третіх торгах, у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна та у разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно таке передається йому за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом передачі державний виконавець складає акт, який разом із постановою є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

У такому ж порядку, а саме у три етапи, здійснюється реалізація майна згідно ст.49 Закону "Про іпотеку" (із змінами, внесеними згідно із Законом №3795-VI від 22.09.2011р., тільки в силу передбачених даною нормою прав та обов'язків іпотекодержателя, у разі визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, проведення других та третіх торгів залежить від волевиявлення стягувача залишити нереалізоване майно за собою:

- перші торги: протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею 47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися;

- другі торги: якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна;

- якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду. (Редакція ч.3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» до внесення змін Законом №3795-VI)

Матеріалами справи підтверджено:

1/ по виконавчому провадженню ВП №28214856:

- головним державним виконавцем, на підставі заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" від 17.08.2011р., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №28214856 від 19.08.2011р. та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення - до семи днів з моменту винесення постанови;

- оцінювачем ОСОБА_16 проведена незалежна оцінка нерухомого майна та надано висновок від 07.11.2012р., відповідно до якого ринкова вартість майна (цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв.м., зазначене в плані під літ.А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль) складає 5 015 300,00 грн. без ПДВ;

- оскільки перші прилюдні торги, призначені на 31.01.2013р., не відбулися у зв`язку із відсутністю покупців, такі здійснювалися "Філії 20 Приватного підприємства "Нива - В.Ш.", актом державного виконавця від 05.02.2013р. іпотечне майно уцінене на 25% від експертної оцінки та визначено початкову ціну арештованого нерухомого майна - 3 761 475,00 грн. без ПДВ;

- другі прилюдні торги з реалізації вищезгаданого арештованого нерухомого майна 13.03.2013р. не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців;

- відділ примусового виконання рішень направив на адресу Банку лист від 21.03.2013р. із пропозицією вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна, на який Банк листом від 01.04.2013р. відповів відмовою.

- головним державним виконавцем складено 09.04.2013р. акт уцінки описаного (арештованого) майна, згідно якого уцінено арештоване майно та визначено його початкову ціну 2 821 106,25 грн. без ПДВ;

- треті прилюдні торги з реалізації вищезгаданого арештованого нерухомого майна 15.05.2013р. не відбулися у зв`язку з відсутністю покупців;

- відділ примусового виконання рішень направив на адресу Банку листа від 16.05.2013р. із пропозицією вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна, на який Банк листом від 29.05.2013р. відповів відмовою;

- головним державним виконавцем 05.09.2013р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві;

2/по виконавчому провадженню ВП №39883107:

- головним державним виконавцем, на підставі заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" від 30.09.2013р., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №39883107 від 03.10.2013р. та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення - до семи днів з моменту винесення постанови;

- згідно акту від 13.03.2014р. головним державним виконавцем проведено опис та арешт майна (цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв.м., зазначене в плані під літ.А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль);

- оцінювачем ОСОБА_17 проведена незалежна оцінка нерухомого майна та надано висновок від 24.09.2014р., відповідно до якого ринкова вартість майна складає 6 024 800,00 грн. без ПДВ;

- згідно даних сайту Системи електронних торгів арештованим майном (https://setam.net.ua), перші електронні торги по лоту №12779, призначені на 24.11.2014р., не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів, а тому актом державного виконавця від 02.12.2014р. арештоване іпотечне майно уцінено на 8% від експертної оцінки та визначено початкову ціну майна для других електронних торгів - 5 542 816,00 грн. без ПДВ;

- згідно даних сайту Системи електронних торгів арештованим майном (https://setam.net.ua), другі електронні торги по лоту №50921 (уцінений лот №12779), призначені на 27.03.2015р., не відбулися у зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів;

- відділ примусового виконання рішень направив на адресу Банку лист від 24.04.2015р. із пропозицією вирішення питання про залишення за собою нереалізованого майна, на який Банк листом від 22.05.2015р. не погодився залишити за собою нереалізоване майно;

- головним державним виконавцем 28.05.2015р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві;

3/ по виконавчому провадженню ВП №48561505:

- головним державним виконавцем, на підставі заяви ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Державний ощадний банк України" від 26.08.2015р., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48561505 від 31.08.2015р. та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення - до семи днів з моменту винесення постанови;

- згідно акту від 11.12.2015р. головним державним виконавцем проведено опис та арешт майна (цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв.м., зазначене в плані під літ.А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль);

- оцінювачем ОСОБА_18 проведена незалежна оцінка нерухомого майна та надано висновок від 22.03.2016р., відповідно до якого ринкова вартість майна (цегляне приміщення загальною площею 831,5 кв.м., зазначене в плані під літ.А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль) складає 15 041 700,00 грн. без ПДВ;

- у зв'язку з непогодженням Банку з оцінкою майна проведена його повторна оцінка оцінювачем ОСОБА_18 (з врахуванням звіту про рецензію від 12.04.2016р. оцінювача ОСОБА_20.) та надано висновок від 13.04.2016р., відповідно до якого ринкова вартість майна складає 9 079 200,00 грн. без ПДВ;

- у позові приватному підприємству "Альпіна" до Відділу примусового виконання рішень управління Держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа ПАТ "Державний ощадний банк України" про визнання дій протиправними та визнання рецензії на звіт про оцінку майна такою, що не відповідає використанню, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.09.2016 у справі №819/602/16 відмовлено;

- відділом примусового виконання рішень направлено на адресу Головного територіального управління юстиції 30.08.2016р. заявку державного виконавця на реалізацію арештованого майна та пакет документів для вжиття заходів з метою здійснення реалізації майна боржника;

- згідно листа державного підприємства "СЕТАМ" від 12.09.2016р., перші електронні торги щодо реалізації предмета іпотеки мали відбутися 10.10.2016р. - 12.10.2016р. за початковою ціною 9 079 200,00 грн. без ПДВ;

- на підставі заяви Банку від 27.09.2016р. про повернення виконавчого документа без виконання, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області 30.09.2016р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та знято з електронних торгів арештоване іпотечне майно (лот №170272).

Отже, судом встановлено, що при першому пред'явленні виконавчого напису до виконання (2011р.) реалізацію майна ДВС, як передбачено Законом України "Про іпотеку, здійснювала на трьох прилюдних торгах, які не відбулися; при другому пред'явленні до виконання виконавчого напису (2013р.) реалізація майна здійснювалася на двох торгах, при цьому ДВС керувалася (за поясненнями представників ДВС) п.2 розд. II "Прикінцеві положення" Закону України від 22 вересня 2011р. №3795-VI, згідно якого дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності; при третьому пред'явлені виконавчого напису до виконання (2015р.) торги не призначалися та не проводилися взагалі.

Матеріалами справи підтверджено, що за пред'явленим у 2015 році до виконання виконавчого напису торги не відкривалися та не проводилися, а отже не настала подія передбачена ч.3ст.49 Закону "Про іпотеку", пов'язана із результатами третіх торгів, що дає право іпотекодавцю на звернення до суду з позовом про припинення договору іпотеки.

Щодо доводів позивача про застосування дії Закону України від 22 вересня 2011р. №3795-VI, то слід зазначити, що оскільки в силу іпотеки право іпотекодержателя одержати задоволення за рахунок заставленого майна виникає не з моменту укладення ним договорів кредиту чи іпотеки, а у разі порушення боржником своїх зобов'язань, то з урахуванням норм ч.ч.5,8 ст.54 Закону "Про виконавче провадження" на правовідносини з реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів, які виникли після 16 жовтня 2011 р., не поширюється норма п.2 розд. II "Прикінцеві положення" Закону України від 22 вересня 2011 р. №3795-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг", до них застосовуються положення ч.2 ст.49 Закону України від 5 червня 2003р. N 898-IV "Про іпотеку" у редакції, яка була чинною на час вчинення відповідних виконавчих дій, так як державний виконавець керується Законом про виконавче провадження з врахуванням положень Закону "Про іпотеку" в редакції чинній на момент здійснення таких дій, іншого Закон не передбачає.

Встановивши, що дії з реалізації заставленого майна та оспорювані заявником прилюдні торги відбулися після набрання 16 жовтня 2011 року чинності Закону № 3795-VI, суди у справі, яка розглядається, правильно застосували положення частин другої, третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» у редакції Закону № 3795-VI та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для припинення іпотеки за наслідками оголошення такими, що не відбулися, других прилюдних торгів з примусової реалізації предмета іпотеки.

(Правові позиції про застосування частини другої ст. 49 Закону України "Про іпотеку" та дія цієї норми в часі викладені у постанові Вищого господарського суду України від 03.06.2015р. у справі 910/2846/14, у постановах судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України: постанові від 03.02.2016р. у справі №3-1150гс15 та постанові від 16.03.2016р. справа №6-72цс16).

Також, суд звертає увагу на те, що вищезазначені правові висновки Верховного суду України спростовують посилання позивача на правову позицію Верховного суду України викладену раніше в постанові №3-113гс14 від 23.09.2014 (справа №5004/612/11). У складі суду, що приймали постанови у 2016 році, зокрема, були і судді, що приймали зазначену постанову, при цьому окремої думки не складено.

У Постанові Верховного суду України у справі №6-72цс16 Судом взято до уваги Постанову Верховного суду України від 23 вересня 2014 року (справа №3-113гс14), та зазначено, що посилання заявника на те, що під час вирішення спору суди з урахуванням змісту пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 3795-VI повинні керуватися нормами попереднього закону при визначенні правових наслідків всіх юридичних фактів, які виникають при розвитку в часі правовідносин сторін за кредитним та іпотечним договорами від 16 травня 2008 року, не можна вважати обґрунтованими.

Статтею 5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Пункт 2 зазначених Прикінцевих положень, яким встановлено, що дія Закону № 3795-VI не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності, не містить положень, які би вносили зміни до встановлених статтею 5 ЦК України правил про дію актів цивільного законодавства у часі.

Факт виникнення цивільних відносин на підставі кредитного договору й пов'язаного з ним договору іпотеки не обмежує, а навпаки, передбачає їх розвиток у часі на основі того, щоб у силу юридичних фактів, визначених договорами і законодавством, виникали нові права та обов'язки учасників.

Юридична можливість іпотекодавця, як суб'єктивне цивільне право, звернутися до суду з вимогою про визнання іпотеки припиненою на підставі частини третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» у процесі розвитку встановлених договором іпотеки відносин послідовно залежить у виникненні від реалізації іпотекодержателем права придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог у рахунок ціни майна.

Це право іпотекодержателя безпосередньо обумовлено настанням події оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, і десятиденним строком його здійснення, до закінчення якого в іпотекодавця не виникає підстав вимагати припинення іпотеки, а у суду - можливості припинити іпотеку.

Згідно ст.111-28 ГПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами при застосуванні таких норм права, а тому доводи позивача щодо того, що торги згідно ч.2 ст.49 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону від 07.08.2011р.) повинні здійснюватися у два етапи, є помилковими.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

У свою чергу, скаржник не навів обґрунтованих доводів та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017р. у справі № 921/768/16-г/7 - залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Альпіна" від 19.04.2017 року - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 14.08.2017 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

Якімець Г.Г.