ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

08 серпня 2017 року Справа № 923/606/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Крутьковій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ "Таврійська будівельна компанія" про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, по справі за позовом: ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Публічного акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" місцезнаходження: вул. Адмірала Макарова, буд. 203, м. Херсон,

про стягнення заборгованості по заробітній платі, вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені, середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, моральної шкоди

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 дов. № 634 від 20.10.2014р.;

від відповідача - Корсун Р.А. дов. № 30-1/07 від 30.12.2016;

в с т а н о в и в:

Рішенням 11.11.2016р. суд позов задовольнив частково, стягнув з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ідентифікаційний код 32702078) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з 01.10.2014р. по 02.06.2016р. в сумі 47868,91 грн., стягнув з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (73011,м. Херсон, вул. Адмірала Макарова 203) в доход спеціального фонду Державного бюджету України (на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, призначення платежу - судовий збір, код 03500045) 1450, 00 грн.

В іншій частині позовні вимоги (про виплату вихідної допомоги, компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, матеріальну допомоги на оздоровлення згідно колективного договору, винагороду за сумлінну працю в розмірі окладу, стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки ) позовні вимоги відхилено, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2017р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення господарського суду Херсонської області від 11.11.2016 р. у справі №923/606/16 скасовано частково, позов ОСОБА_1 задоволено частково:

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 70056,80 грн. (сімдесят тисяч п'ятдесят шість грн. вісімдесят коп.), з яких 12610,22 грн. складає податок на дохід фізичної особи та 1050,85 грн. військовий збір,

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 8713,64 грн. (вісім тисяч сімсот тринадцять грн. шістдесят чотири коп.),

- стягнуто з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) судового збору, враховуючи ставку судового збору, що підлягала стягненню на момент звернення до суду з позовом, а саме на 08.06.2016 р.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та залишення без розгляду позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн. залишено без змін, зобов'язано господарський суд Херсонської області видати накази відповідно до цієї постанови.

На підставі та на виконання зазначеної постанови Одеського апеляційного господарського суду, 16.02.2017 Господарським судом Херсонської області видано три відповідні накази, а саме:

- про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 70056,80 грн. (сімдесят тисяч п'ятдесят шість грн. вісімдесят коп.), з яких 12610,22 грн. складає податок на дохід фізичної особи та 1050,85 грн. військовий збір,

- про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 8713,64 грн. (вісім тисяч сімсот тринадцять грн. шістдесят чотири коп.),

- про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) судового збору, враховуючи ставку судового збору, що підлягала стягненню на момент звернення до суду з позовом, а саме на 08.06.2016 р.

10.07.2017р. до Господарського суду Херсонської області від ПАТ "Таврійська будівельна компанія" надійшла заява вих. № 355/07 від 10.07.2017 про визнання такими, що не підлягають виконанню наказів господарського суду Херсонської області у справі № 923/606/16, яка мотивована наступним.

Відповідно до абз.5 пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначено, що оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів.

Відповідно до розділу IV Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платникові податку відповідно до умов трудового договору (контракту). Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету встановлено ст. 168 ПК України.

Підпунктом 168.1.1-пункту 168.1 статті 168 ПКУ передбачено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника, зобов'язаний утримувати збір із суми такого доходу за його рахунок.

Так, ПАТ «Таврійська будівельна компанія» перерахувало на користь ОСОБА_1 :

- відповідно до платіжного доручення № 7601 від 09.06.17р. середній заробіток в розмірі 56395,733грн.;

- до платіжного доручення № 7602 від 09.06.2017р. ПАТ "ТБК" перерахувала податок на дохід фізичної особи в розмірі 12610,22грн.

- до платіжного доручення № 7603 від 09.06.2017р. ПАТ «Таврійська будівельна компанія» військовий збір в розмірі 1050,85грн.

- до платіжного доручення № 5308 від 07.09.2016р. вихідну допомогу в розмірі 8887,74грн., з яких 133,32грн. військового збору (платіжне доручення № 5310 від 07.09.2016р.) та 1599,80грн. податку на доходи фізичної особи (платіжне доручення № 5309 від 07.09.16р.).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 116, 117 ГПК України, ПАТ «Таврійська будівельна компанія» просить :

- Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Херсонської області № 923/606/16 виданий 08.02.2017р.

- Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Херсонської області № 923/606/16 виданий 16.02.2017р.

Суд повідомив заявника, що 27 червня 2017 року всі матеріали справи № 923/606/16, відповідно до запиту, були направлені до Одеського апеляційного господарського суду у зв'язку із надходженням на їх адресу заяви ПАТ "Таврійська будівельна компанія" про роз'яснення постанови Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2017.

Після повернення матеріалів справи № 923/606/16 до Господарського суду Херсонської області, ухвалою від 28.07.2017 суд призначив заяву до розгляду в засіданні суду 08.08.2017.

03.08.2017 судом отримано відзив представника ОСОБА_1 на заяву ПАТ "Таврійська будівельна компанія", в якому позивач частково погоджується із заявленими вимогами, а саме, щодо добровільного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 70056,80 грн. відповідно до наказу господарського суду Херсонської області №923/606/16 від 08.02.2017. Крім того, виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Херсонської області №923/606/16 від 08.02.2017 закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо добровільного виконання наказу господарського суду Херсонської області №923/606/16 від 16.02.2017, то Позивач заперечує проти задоволення вимоги заявника про визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню, враховуючи зазначене нижче:

Відповідно до частини 4 статті 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Отже, визначальним у застосуванні цієї норми закони є саме статус сторін, а саме боржник, якщо у нього відсутній обов'язок виконувати рішення суду у зв'язку із добровільним виконанням.

Сторона по справі набуває статусу Боржника лише після набрання рішенням суду законної сили про стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії тощо.

Статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Таким чином, Боржник повинен виконати рішення суду, яке набрало законної сили добровільно або в рамках виконавчого провадження, у разі примусового виконання судового рішення.

До постановлення судового рішення у справі сторони мали статуси Позивача та Відповідача. Обов'язок виникає тільки після постановлення судового рішення та набрання ним законної сили. Не можна добровільно виконати обов'язок, який ще не встановлений рішенням суду.

Добровільне виконання обов'язку, що визначено в ч.4 ст. 117 ГПК України та відповідно й застосування цієї норми закону, можливий лише після постановлення судового рішення, яке набрало законної сили та виданням наказу. Наприклад, коли боржник до видання наказу виконав судове рішення, а Стягувач, зловживаючи своїми правами, пред'явив виконавчий документ до примусового виконання.

Щодо твердження ПАТ «Таврійська будівельна компанія» про добровільно виплачену 07.09.2016 вихідну допомогу в розмірі 8887,74 грн., як підставу для визнання наказу таким, що не підлягає виконання, необхідне зазначити наступне.

Платіжне доручення №5308 від 07.09.2016 було долучено до матеріалів справи в суді першої інстанції, при розгляді апеляційної скарги в Одеському апеляційному господарському суду представник Відповідача (Заявника) звертав увагу колегії суддів на зазначений документ. Як суд першої, так й апеляційної інстанції при розгляді справи вивчали цей доказ та надали йому належної правової оцінки. За наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Херсонської області від 11 листопада 2016 року, зазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення вихідної допомоги скасовано та прийняте нове, яким стягнуто вихідну допомогу в розмірі 8713,64 грн.

Якщо Заявник (Відповідач по справі) вважав, що вихідну допомоги ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі, то він мав право оскаржувати постанову апеляційної інстанції в касаційному порядку відповідно до ГПК України.

Оскільки, постанова Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 набула чинності та не скасована, а тому вона підлягає виконанню в частині стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_4 вихідної допомоги в сумі 8713,64 грн.

Враховуючи зазначене, позивач просить відмовити у задоволення ПАТ «Таврійська будівельна компанія» у задоволенні заяви про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Херсонської області №923/606/16 від 16.02.2017.

07.08.2017 ПАТ "Таврійська будівельна компанія" подано уточнення заяви, в якому він повідомив суд, що допустив описку в поданій ним раніше заяві вих. №355/07 від 10.07.2017 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, у зв'язку з чим просить суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 виданий 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 70056,80 грн.

- визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 виданий 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 8713,64 грн.

Оскільки вищевказана заява не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронюваних законом їх прав, суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи заяву відповідача, у зв'язку з чим суд розглядає заяву вих. № 355/07 від 10.07.2017 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, з урахуванням уточнень від 07.08.2017.

10.07.2017 Господарським судом Херсонської області було отримано від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області супровідний лист за вих. №6597/2 від 04.07.2017 з постановою від 04.07.2017р. ВП № 53499841 про закінчення виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу № 923/606/16 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 70056,80грн. Постанова винесена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з фактичним виконанням.

Таким чином, наказ Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку в сумі 70056,80 грн. виконаний, що позивачем не заперечується.

Згідно з ч. 2. ст. 117 ПІК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Частиною 4 ст. 117 ГПК України передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 3.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Позивачем надано до матеріалів справи "Інформацію про виконавче провадження" № 53499841, з якого вбачається, що зазначене виконавче провадження було відкрито 23.03.2017. Закрито виконавче провадження - постановою від 04.07.2017.

Відповідач надав суду докази перерахування суми 70056,80 грн., а саме:

- відповідно до платіжного доручення № 7601 від 09.06.17р. перераховано середній заробіток в розмірі 56395,733грн.;

- відповідно до платіжного доручення № 7602 від 09.06.2017р. ПАТ "ТБК" перерахувала податок на дохід фізичної особи в розмірі 12610,22грн.

- до платіжного доручення № 7603 від 09.06.2017р. ПАТ "Таврійська будівельна компанія" перерахувала військовий збір в розмірі 1050,85грн.

Таким чином, відповідач сплатив суму 70056,80 грн. під час примусового виконання наказу виконавчою службою. Отже, виконання боржником рішення в цій частині не має ознаки добровільного виконання, тому відсутні підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню згідно з ст. 117 ГПК України.

Щодо наказу Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 8713,64 грн., то суд визнає його таким, що не підлягає виконанню, виходячи з наступного.

Як зазначалось вище, частиною 4 ст. 117 ГПК України передбачено, що господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідачем надано докази перерахування позивачу 8887,74 грн вихідної допомоги, з яких відповідно до платіжного доручення № 5308 від 07.09.2016р. перераховано вихідну допомогу в розмірі 7154,63 грн., перераховано 133,32грн. військового збору (платіжне доручення № 5310 від 07.09.2016р.) та 1599,80грн. податку на доходи фізичної особи (платіжне доручення № 5309 від 07.09.16р.).

Таким чином, відповідач перерахував вихідну допомогу позивачу 07.09.2016, тобто ще до розгляду спору у справі № 923/606/16 та прийняття Господарським судом Херсонської області рішення від 11.11.2016.

Зазначене свідчить про те, що обов'язок боржника (відповідача у справі) щодо сплати вихідної допомоги позивачу відсутній, у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, що відповідно до ст. 117 ГПК України є підставою для визнання наказу Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 8713,64 грн таким, що не підлягає виконанню.

Представник позивача в засіданні суду не заперечує отримання цих коштів позивачем, однак вважає, що кошти були сплачені не на виконання рішення суду у справі № 923/606/16, тому рішення у справі в частині стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 8713,64 грн. залишається досі не виконаним і тому відсутні підстави для визнання відповідного наказу таким, що не підлягає виконанню.

Суд відхиляє заперечення позивача про те, що сторона по справі набуває статусу Боржника лише після набрання рішенням суду законної сили про стягнення коштів, зобов'язання вчинити дії тощо, виходячи з наступного.

Так дійсно, статтею 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов'язок щодо виконання рішення.

Однак, хибною є думка позивача про те, що ПАТ "Таврійська будівельна компанія" (відповідач у даній справі) може називатись "Боржником" тільки після постановлення судового рішення та набрання ним законної сили, оскільки позивач не врахував, що поняття "Боржник" надає Цивільний кодекс України.

Так, статтею 510 Цивільного кодексу України визначено, що боржник і кредитор є сторонами у зобов'язанні.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З наведених норм права слідує, що Боржником у зобов'язанні є особа, яка має обов'язок виконати на користь кредитора певну дію або утриматися від виконання певної дії. Тобто боржник - це зобов'язана сторона. В свою чергу кредитором є сторона зобов'язання, яка має право вимагати вчинення на свою користь певної дії або утриматися від її вчинення. Тобто кредитор - це уповноважена сторона.

В постанові Одеського апеляційного господарського суду від 08.02.2017 у даній справі зазначено, що "на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02.03.2016 р., справа №667/10072/14-ц, яке залишено в силі ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18.04.2016 р., ОСОБА_1 визнаний звільненим за п.3 ст. 38 КЗпП, у зв'язку з порушенням трудового законодавства ПАТ "Таврійська будівельна компанія".

Звільнення за ч. 3 ст. 38 Кодексу законів про працю України є підставою для виплати працівникові вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України.

Отже, після звільнення ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП України у ПАТ "Таврійська будівельна компанія" виникло зобов'язання щодо виплати йому вихідної допомоги.

Таким чином, в даному зобов'язанні ПАТ "Таврійська будівельна компанія" є Боржником, оскільки має обов'язок виконати на користь ОСОБА_1 (кредитора) певну дію - виплатити йому вихідну допомогу.

Згідно з ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Отже, сторонами у справі № 923/606/16 - Позивачем та Відповідачем відповідно - ОСОБА_1 та ПАТ "Таврійська будівельна компанія" стали після звернення ОСОБА_1 до Господарського суду Херсонської області із зазначеним позовом, заявленим до ПАТ "Таврійська будівельна компанія".

Суд відхиляє також посилання позивача на те, що підставою для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відповідно до ст. 117 ГПК України може бути зокрема добровільне виконання рішення.

В даній статті не зазначено, що добровільно повинно бути виконане саме рішення суду. Статтею117 ГПК України передбачено, що добровільно повинен бути виконаний обов'язок боржника, а не рішення суду.

Одеський апеляційний господарський суд, врахувавши ст. 44 КЗпП України, в постанові від 08.02.2017 дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8713,64 грн вихідної допомоги.

Однак, як зазначалось вище, відповідачем надано докази добровільного виконання обов'язку щодо виплати вихідної допомоги позивачу, що відповідно до ст. 117 ГПК України є підставою для визнання наказу Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 від 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 8713,64 грн таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, заява ПАТ "Таврійська будівельна компанія" вих. №355/07 від 10.07.2017 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, з урахуванням уточнень до заяви від 07.08.2017, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 86, 117 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву ПАТ "Таврійська будівельна компанія" вих. №355/07 від 10.07.2017 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, з урахуванням уточнень до заяви від 07.08.2017, задовольнити частково.

2. Відмовити в задоволенні заяви ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в частині вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Херсонської області № 923/606/16, виданого 16.02.2017, про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні в сумі 70056,80 грн.

3. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Херсонської області № 923/606/16 виданий 16.02.2017 про стягнення з ПАТ "Таврійська будівельна компанія" на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги в сумі 8713,64 грн.

4. Ухвалу надіслати сторонам.

Суддя Т.Г. Пінтеліна