ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2017 р. Справа № 922/5468/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.,

за участі секретаря судового засідання Бєлкіній О.М.

за участі представників:

позивача - Ворожбянов А.М., за довіреністю №08-11/4551/2-16 від 27.12.16;

відповідача - ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги б/н від 28.03.17 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2251Х/3-28) на рішення Господарського суду Харківської області від 04 липня 2017 року у справі № 922/5468/14

за позовом Харківської міської ради, м. Харків;

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Харків;

про повернення безпідставно набутого майна та стягнення,

ВСТАНОВИЛА:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП ОСОБА_3 про зобов'язання повернути в натурі територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради безпідставно набуте майно - земельну ділянку площею 0,1295 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та стягнення 665979,53 грн. доходів, отриманих від використання безпідставно набутої земельної ділянки, у вигляді несплаченої орендної плати за період з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.12.2014 у справі № 922/5468/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2015, в позові відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 12.04.2017 вищевказані судові рішення скасовані в частині відмови у позові Харківської міської ради про стягнення 665979,53 грн. справу № 922/5468/14 в зазначеній частині передано на розгляд до Господарського суду Харківської області.

За результатами нового розгляду справи Господарським судом Харківської області прийнято рішення від 04.07.2017 у справі № 922/5468/14, яким позов в частині вимог про стягнення доходів, отриманих від використання безпідставно набутої земельної ділянки, задоволено. Стягнуто з відповідача на користь Харківської міської ради 665979,53 грн. доходів, отриманих від безпідставно набутого майна.

Відповідач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, ФОП ОСОБА_3 сплачує земельний податок та оформлює документи для викупу земельної ділянки, у зв'язку з чим, не повинен сплачувати орендну плату. За таких обставин, на думку відповідача, норми ст. 120 Земельного кодексу України та ст. ст. 1212-1214 ЦК України не можуть застосовуватись до цих правовідносин.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що відповідач не є власником або постійним землекористувачем вказаної земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку і відповідно до ст. ст. 14.1.72,14.1.73 ПК єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата. Таким чином, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов'язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку. Приймаючи до уваги, що цього обов'язку відповідач не виконав, він без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі. За таких обставин позивач вважає помилковим висновок відповідача про відсутність у Харківської міської ради підстав стягнення коштів на підставі статей 1212-1214 ЦК України. На цій підставі позивач просить рішення Господарського суду Харківської області від 04 липня 2017 року у справі № 922/5468/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

16.08.2017 на адресу Харківського апеляційного господарського суду електронною поштою надійшла заява ФО-П ОСОБА_3 про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку із відрядженням та неможливістю прибути у судове засідання.

У судовому засіданні представник ФО-П ОСОБА_3 заявив усне клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги для ознайомлення з поясненнями позивача від 17.08.2017 року.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.08.2017. Вказана ухвала направлялась на адресу відповідача, зазначену ним у апеляційній скарзі, проте була повернута без вручення відповідачу з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Прийнявши до уваги неявку у судове засідання 08.08.2017 представника відповідача, для забезпечення повного та всебічного розгляду апеляційної скарги колегія суддів відклала розгляд справи на 17.08.2017.

З наявного в матеріалах справи поштового повідомлення № 579 вбачається, що ухвалу суду відповідач отримав 15.08.17 року. Враховуючи, що відповідач є апелянтом по даній справі, то представник мав можливість своєчасно ознайомитись з матеріалами справи.

Також слід зазначити, що відповідно до п. 3.9.2 ч. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників однієї зі сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи, що розгляд справи вже відкладався у зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача та його представника, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, позиція відповідача по справі достатньо повно викладена в апеляційній скарзі і присутній у судовому засіданні представник відповідача може надати необхідні пояснення, судова колегія апеляційної інстанції відхиляє клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи.

17.08.2017 представник позивача подав через канцелярію суду письмові пояснення, в яких зазначає, що у позовній заяві та апеляційній скарзі допущена технічна описка щодо періоду користування відповідачем земельною ділянкою, у зв'язку з чим період за який Харківська міська рада просить стягнути з ФО-П ОСОБА_3 дохід одержаний від безпідставно набутого майна слід вважати з 01.06.2012 по 31.10.2014. Надав пояснення по наявному у матеріалах справи розрахуноку розміру одержаного ФО-П ОСОБА_3 доходу від безпідставно набутого майна.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 27.12.2005 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу від № 4060, відповідно до якого відповідач став власником нежитлової будівлі літ. «А-1» загальною площею 162,0 кв. м по АДРЕСА_1.

Протягом тривалого часу з 2005 року заходи щодо оформлення права користування земельною ділянкою ФО-П ОСОБА_3 не здійснював.

24.05.2012 року на підставі договору купівлі-продажу № 2348 ОСОБА_3 придбав у ТОВ фірма «Ява» нежитлові будівлі літ. «Г-1» загальною площею 91,1 кв. м, літ. «И-1» загальною площею 228,1 кв. м по АДРЕСА_1.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 24.05.2012 № 2351 ОСОБА_3 купив у Т0В фірма «ЯВА» нежитлові будівлі літ. «Б-1» загальною площею 156,0 кв. м, літ. «В-1» загальною площею 48,9 кв. м по АДРЕСА_1.

Таким чином, на підставі вказаних договорів купівлі-продажу Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 є власником нежитлових будівель літ "А-1", "Б-1", "В-1", "Г-1", "И-1" по АДРЕСА_1, що підтверджується інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.10.14 №27547545.

Рішенням 27 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 20.11.2013 року № 1326 громадянину ОСОБА_3 надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель територіальної громади м.Харкова площею орієнтовно 0,13 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування нежитлових будівель (торгівельного та побутового обслуговування), а також надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки вказаної земельної ділянки та попереджено про необхідність виконати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування та подати його на затвердження у встановленому порядку.

30.10.2014 року Департаментом самоврядного контролю за використанням та охороною земель Харківської міської ради проведено обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 за результатами якого складено Акт обстеження та визначення меж, площі та конфігурації вказаної земельної ділянки.

В Акті обстеження від 30.10.2014 року зазначено, що згідно з інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області від 01.10.2014 № 27547455 на підставі договорів купівлі-продажу від 27.12.2005р. № 4060, від 24.05.2012 № 2348, від 24.05.2012 № 2351 відповідач володіє нежитловими будівлями літ. «А-1», літ. «Б-1», літ. «Г-1», літ. «И-1» по АДРЕСА_1. Для експлуатації та обслуговування зазначених нежитлових будівель ФО-П ОСОБА_3 використовує земельну ділянку площею 0,1295га по АДРЕСА_1. Вказана земельна ділянка огороджена, її межі визначені відповідно до зовнішніх меж будівель з врахуванням огородженої дворової частини земельної ділянки. ФО-П ОСОБА_3 використовує земельну ділянку без права власності або користування та без держаної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125 Земельного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що відсутність у відповідача правових підстав для користування земельною ділянкою також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 01.10.2014 № 27547455, листами Управління Держземагентства у м.Харкові Харківської області від 27.08.2014 №4029/08 та Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 07.10.2014 №10830/0/225-14.

Згідно з листом Західної ОДПІ м. Харкова від 23.09.2014 № 4108/10/20-33-15-04-15 відповідач обліковується як платник земельного податку. За період 2013-2014 роки відповідачем сплачено земельний податок в сумі 1928,91грн.

Розмір доходу відповідача, розрахований Харківською міською радою як розмір плати за користування безпідставно набутим майном (земельною ділянкою комунальної власності) у виді орендної плати за землю за період з 01.06.2012 року по 31.10.2014 року та становить з урахуванням сплаченого земельного податку 665979,53 грн.

Відповідач у добровільному порядку не сплатив позивачеві зазначеної суми, що стало підставою для звернення позивача із позовом у цій справі.

З позовної заяви вбачається, що правовою підставою заявлених вимог позивач визначає ст.ст. 1212 - 1214 ЦК України та зауважує, що сума 665979,53 грн. є сумою несплаченої відповідачем орендної плати за використання земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди за період з 01.06.2012 року по 31.10.2014 року, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі спірної земельної ділянки в оренду саме відповідачеві, чим позивачеві завдано збитки у виді неодержаної орендної плати за землю.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи колегія суддів зазначає, що правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.

Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.

Як вбачається із положень ст. 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідачем право користування земельною ділянкою не оформлене.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У зобов'язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Тягар доказування відсутності підстав для збереження майна лежить на власнику майна. При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Таким чином, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшує вартість власного майна, а позивач (потерпілий) втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, обов'язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об'єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов'язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

При дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідач правомірно володіє лише нежитловими будівлями, розташованими на земельній ділянці по АДРЕСА_1. Проте, відповідне право щодо вказаної земельної ділянки за відповідачем не зареєстровано.

Так, з матеріалів справи вбачається, що перший договір купівлі-продажу будівлі, розташованої на земельній ділянці по АДРЕСА_1 відповідачем було укладено ще 27.12.2005 р., відповідно до якого він став власником будівлі літ. «А-1» загальною площею 162,0 кв. м.

Дії щодо оформлення вказаної земельної ділянки відповідач почав здійснювати лише у 2013 році. Так з матеріалів справи вбачається, що на замовлення відповідача було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування нежитлових будівель по АДРЕСА_1. За результатами розгляду проекту землеустрою, відповідачем отримано висновки Управління Держземагенства у м. Харкові № 2164/07 від 24.09.2014 року, Управління містобудування та архітектури № 3583/0/27-14 від 24.09.2014 року, Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації № 01-04/663-21552 від 24.03.2014 року, Департаменту культури та туризму Харківської державної адміністрації № 01.02-28/54 від 02.07.2014 року.

Приймаючи до уваги, що з 2005 року до теперішнього часу відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав або міг одержати від цього майна.

Розрахунок розміру доходу, одержаного відповідачем за користування земельною ділянкою територіальної громади м. Харкова здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки (визначеної шляхом множення площі вказаної ділянки та нормативної грошової оцінки одного квадратного метра землі) з урахуванням ставки річної орендної плати за спірний період.

Відповідач не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі у період з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Позивачем до позовної заяви долучений розрахунок розміру доходу одержаного ФО-П ОСОБА_3 від безпідставно набутого майна як розмір орендної плати за землю, яка є регульованою та звичайною ціною плати за землю державної та комунальної власності (т.1 а.с.16-17). Вказаний розрахунок зроблений позивачем за період використання відповідачем земельної ділянки у період з 01.06.2012 по 31.10.2014 у сумі 665 979, 53 грн.

Отже, період за який Харківська міська рада просить стягнути з ФО-П ОСОБА_3 дохід одержаний від безпідставно набутого майна з 01.06.2012 по 31.10.2014.

Розмір доходу відповідача у період з 01.06.2012 по 31.10.2014 було розраховано позивачем як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

При визначенні розміру доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, позивачем правомірно враховано, що відповідач обліковується у Східній ОДПІ м.Харкова як платник земельного податку, яким за 2014-2016 роки сплачено 1928,91грн. земельного податку за земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1. Тому, сума доходу відповідача обґрунтовано була зменшена позивачем на вказаний розмір земельного податку.

З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що за період з 01.06.2012 по 31.12.2013 відповідач повинен був сплатити орендну плату у розмірі 477714,34 грн., а за період з 01.01.2014 по 31.10.2014 - 190194,10 грн. Таким чином, розмір доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна, склав 665979,53грн. за період з 01.06.2012 по 31.10.2014 з урахуванням сплаченого земельного податку.

Відповідач не спростував вказаний розрахунок розміру доходу та не надав контрозрахунок іншого розміру орендної плати.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він здійснений на підставі Земельного кодексу України; Податкового кодексу України; Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13; Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 27.02.2008 №41/08; Рішення Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 "Про затвердження "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача доходів, отриманих від безпідставно набутого майна у розмірі 665979,53грн. є законними, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що місцевим господарським судом повністю досліджено обставини, які мають значення для справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та зроблено висновки, які відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 04 липня 2017 року у справі № 922/5468/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.