У х в а л а

15 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Жайворонок Т.Є., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

(далі - ФОП ОСОБА_1.) про повернення судового збору,

в с т а н о в и в:

У червні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява

ФОП ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 29 березня 2017 року у справі № 909/1179/15 з підстав, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 111 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Ухвалою судді Верховного Суду України від 13 червня 2017 року ФОП ОСОБА_1 було надано строк для усунення недоліків; заявником вимоги ухвали виконано.

Ухвалою Верховного Суду України від 11 липня 2017 року відмовлено у допуску справи № 909/1179/15 до провадження Верховного Суду України.

14 серпня 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява

ФОП ОСОБА_1 про повернення судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 ГПК <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_466460/ed_2016_10_05/pravo1/T179800.html?pravo=1> розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об'єктів та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2016_09_07/pravo1/T113674.html?pravo=1> (далі - Закон № 3674-VI).

Статтею 7 Закону № 3674-VI визначено вичерпний перелік підстав для повернення суми сплаченого судового збору, який не передбачає повернення судового збору у разі відмови у допуску справи до провадження Верховного Суду України.

Аналіз наведеної норми Закону № 3674-VI свідчить, що сплачений судовий збір повертається лише у разі, коли справа не розглядалася судом по суті та будь-яка юридична оцінка обставин справи і доводів сторін

не здійснювалася.

Оскільки відмова у допуску справи до провадження є процесуальним наслідком здійснення Верховним Судом України оцінки доводів заявника на предмет допущення судом касаційної інстанції неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права при оскарженні судового рішення, яке прийнято з порушенням правил підвідомчості або підсудності справ, та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, судовий збір за наслідками відмови поверненню

не підлягає.

Ураховуючи наведене, у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про повернення судового збору слід відмовити.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1587/ed_2016_06_02/pravo1/T161402.html?pravo=1> 2016 року

№ 1402-VIII, ст.ст. 44, 88 ГПК, ст. 7 Закону № 3674-VI <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_411/ed_2016_09_07/pravo1/T113674.html?pravo=1>,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України Т.Є. Жайворонок