ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2017 р. Справа № 925/544/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача - Шмиголь Н.В. за довіреністю, відповідача - не з'явилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Правобережного міжрайонного управління водного господарства до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 17864 грн. 15 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Правобережне міжрайонне управління водного господарства звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 987 від 20.08.2010 року, 13944,38 грн. заборгованості по орендній платі за період прострочення з 16.04.2016 по 01.05.2017 року, 1063,52 грн. інфляційних втрат, 239,34 грн. 3% річних, 1394,44 грн. штрафу, 1222,48 грн. пені, що разом складає 17864 грн. 15 коп., та відшкодування судових витрат.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28, шляхом направлення ухвали суду за адресою, зазначеній в позовній заяві.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлені за адресою державної реєстрації відповідача, повернуті поштою з довідкою «за закінченням терміну зберігання». Згідно зі ст. 64 ГПК України, у разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В засіданні суду представник позивача позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві підтримала і просила суд задовольнити повністю.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

20.08.2010 року РВ ФДМ України по Черкаській області, як орендодавець, і відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2, як орендар, уклали договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 987 (далі - Договір), за умовами п.п. 1.1.-1.3. ст.. 1 «Предмет договору» якого орендодавець зобов'язався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - частина будівлі колишньої котельні (літ. Д-1, д) площею 337,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, що обліковується на балансі позивача - Правобережного міжрайонного управління водного господарства.

Сторони договору погодили усі його істотні умови, зокрема щодо орендної плати (ст. 3), прав і обов'язків сторін (ст.ст. 5-8), відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором (ст. 9), строк чинності, умови зміни та припинення договору (ст. 10).

Згідно з п. 10.1. ст. 10 договору, цей договір укладено стоком на 49 років, діє з 20.08.2010 по 20.08.2059 року. Договір посвідчено приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за № 2387 (а.с. 15-20).

Відповідно до п.п. 2.1.-2.4. Договору, позивач, як балансоутримувач майна, передав, а відповідач прийняв у оренду державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно, яке є об'єктом договору.

Згідно з п. 3.6. договору, орендна плата перераховується орендарем самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним, у співвідношенні: 50% - до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням об'єкта оренди; 50% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Відповідно до п. 3.7. договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Відповідно до п. 3.8. договору, у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Свої зобов'язання за договором відповідач виконав неналежним чином, орендну плату за період з квітня 2016 року по травень 2017 року своєчасно та в повному обсязі не сплатив, розрахувався частково за Договором на суму 16495 грн. 29.04.2016 і 2580 грн. 16.06.2016 року, що підтверджується виписками по банківському рахунку позивача. Зазначені проплати позивачем враховані при здійснені розрахунку суми боргу та при складанні акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.06.2017 року.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів за квітень 2016 року - квітень 2017 року у загальному розмірі становить 13944,38 грн., за прострочення сплати яких за період з 16.04.2016 р. по 15.05.2017 р. позивачем нараховано 1063,52 грн. інфляційних втрат, 239,34 грн. 3% річних, 1394,44 грн. штрафу, 1222,48 грн. пені, що разом складає 17864 грн. 15 коп. Вимога позивача про стягнення зазначених грошових коштів є предметом спору у справі, що розглядається.

14.11.2016 року за вих. № 813/02/01.6 позивачем направлено позивачу вимогу про сплату заборгованості по орендній платі до якої був доданий акт звірки взаєморахунків за спірний період. Претензія відповідачем отримана 22.12.2016 року, проте не виконана.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 987 від 20.08.2010 року, за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань найму (оренди), вимоги позивача витікають із суті прав та обов'язків сторін за цим договором.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про найм (оренду) - параграфом 1 глави 58 ЦК України, а також розділом VІ параграф 5 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Законів України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3, 762 ч. 1, 3, 5, 763 ч. 1, ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором; договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявність і розмір заборгованості за період з 16.04.2016 по 15.05.2017 року на користь позивача по орендній платі у розмірі 13944,38 грн. позивачем обґрунтовані та підтверджені наданими документами, відповідачем допустимими і належними доказами не спростовані, вимога про їх стягнення відповідає умовам договору і нормам законодавства, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем спірного основного грошового зобов'язання, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 1063,52 грн. інфляційних втрат, 239,34 грн. 3% річних, 1394,44 грн. штрафу, 1222,48 грн. пені за період прострочення з 16.04.2016 р. по 15.05.2017 року.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, штрафу, інфляційних втрат і 3% річних суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ч. 2 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Їх розрахунок здійснений позивачем з врахуванням умов п.п. 3.7., 3.8. договору, зазначених положень законодавства, судом перевірено, визнано вірним, тому вимоги позивача і в цій частині позову також підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків по орендній платі за період дії договору, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 13944,38 грн. заборгованості по орендній платі, 1063,52 грн. інфляційних втрат, 239,34 грн. 3% річних, 1394,44 грн. штрафу, 1222,48 грн. пені судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, інд. код НОМЕР_1, місце проживання: 18000, АДРЕСА_1 на користь Правобережного міжрайонного управління водного господарства, ідентифікаційний , місцезнаходження: 18035, м. Черкаси, вул. Ворошилова, 1/2 - 13944,38 грн. заборгованості по орендній платі, 1063,52 грн. інфляційних втрат, 239,34 грн. 3% річних, 1394,44 грн. штрафу, 1222,48 грн. пені, 1600 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 04.08.2016 року.

Суддя В.М. Грачов