номер провадження справи 15/59/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 Справа № 908/1298/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (69035, місто Запоріжжя, вул. Заводська, 7)

до відповідача ОСОБА_1 селищної ради Оріхівського району Запорізької області (70530, Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, б. 49)

про стягнення коштів

суддя Горохов І.С.

секретар судового засідання Черрнетенко А.С.

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №Др-43-1216 від 27.12.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №70 від 10.07.2017р.

Суть спору:

23 червня 2017 року Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (далі за тестом ТОВ «Запоріжгаз Збут») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача ОСОБА_1 селищної ради Оріхівського району Запорізької області (далі за текстом ОСОБА_1 селищна рада) про стягнення коштів.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Горохову І.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.06.2017 порушено провадження у справі № 908/1298/17, справі присвоєно номер провадження 15/59/17; судове засідання призначено на 12.07.2017; у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

В судових засіданнях оголошено перерву до 24.07.2017 та 31.07.2017.

В судовому засіданні 31.07.2017 справу розглянуто, на підставі ст. ст. 82-85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що в порушення умов Договору про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410OPCAUEB017 від 21.02.2017. Відповідачем не здійснено повної та своєчасної оплати поставленого за Договором природного газу за період січень березень 2017 року на суму 778 249,27 грн., у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 650 130,50 грн. Оскільки Відповідачем порушено строки внесення платежів, отже відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача пені в сумі 7223,90 грн., 3% річних в сумі 1881,66 грн. та інфляційних втрат в сумі 800,71 грн.

31.07.2017 на адресу суду від Позивача надійшло пояснення, в якому зазначено, що відповідно до листа Відповідача №01-21/406 від 05.04.2017 оплата на суму 182 553,84 грн., сплачена платіжним дорученням №59 від 01.03.2017, зарахована: суму 54 435,07 грн. до Договору № 11410OPCAUEB126 від 19.12.2016; суму 128 118,77 грн. до Договору № 11410OPCAUEB017 від 21.02.2017.

31.07.2017 від Позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з Відповідача на користь Позивача суму основного боргу в розмірі 650 130,50 грн., пеню в сумі 7 223,90 грн., 3% річних в сумі 800,71 грн. та інфляційні втрати в сумі 1881,66 грн.

Клопотання не суперечить ст. 22 ГПК України, приймається судом, розглядаються уточнені позовні вимоги.

З урахуванням зазначених обставин, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 селищної ради на користь ТОВ «Запоріжгаз Збут» 650 130,50 грн. основного боргу, пеню в сумі 7223,90 грн., 3% річних в сумі 800,71 грн. та інфляційні втрати в сумі 1881,66 грн., а також покласти на Відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов на адресу суду 10.07.2016. У відзиві зазначає, що пунктом 1.2. Договору було визначено плановий обсяг постачання газу - до 17,380 тис. куб. м. Пунктом 3.2. Договору була визначена ціна газу за 1000 куб. м., яка склала 10 504,20 грн. Звідси п. 3.6. була визначена загальна сума договору - 182 563,00 грн.

Пунктом 4.2.3. Договору обумовлено, що: «Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу». Так як договір було підписано 21.02.2017, то оплата на суму 182 563,00 грн. повинна була здійснена до 10.03.2017.

Оплата в сумі 182 553,84 грн. була здійснена 06.03.2017, що підтверджується платіжним дорученням № 59 від 01.03.2017. Таким чином, з боку селищної ради порушення умов договору не було.

Крім того, пунктом 1.5. Договору було визначено, що Перелік ЕІС-код точок комерційного обліку Споживача, по яких буде здійснюватися постачання газу Постачальником наведено в Додатку №1, що є невід'ємною частиною Договору. Перелік таких ЕІС-код точок комерційного обліку Споживача у додатку №1 до Договору визначено не було, через що відбулося збільшення поставок газу порівняно з тим, який було визначено п. 1.2. Договору (Річний плановий обсяг постачання газу).

Також Відповідач в обґрунтування заперечень посилається на те, що Додаткова угода до Договору від 31.03.2017 набрала чинності з моменту її підписання (п. 6 Додаткової угоди) - тобто з 31.03.2017.

ОСОБА_4 (позивач та відповідач) розповсюдили дію додаткової угоди на правовідносини, що виникли в них до її укладання, тільки в частині постачання газу (з 01.01.2017р. до 31.03.2017р.).

При цьому, загальна сума Договору (п. 3.6.) змінена не була і залишилася у розмірі 182 563,00 грн., яка як зазначалося була сплачена у повному обсязі 06.03.2017.

Отже, питання щодо оплати збільшеного обсягу газу у розмірі 61,665 тис. куб. м. (79,035- 17,380) врегульовано не було.

За викладених обставин Відповідач просить в задоволенні позову відмовити.

За клопотанням представників Сторін особи розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

21.02.2017 між ТОВ «Запоріжгаз Збут» - Постачальник та ОСОБА_1 селищною радою Споживач укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 11410OPCAUEB017 (далі за текстом Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачу у 2017 році природний газ, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 17,380 тис. куб. м. (п. 1.2. Договору).

Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень 17,380 (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору, ціна газу становить 8 753,50 грн. за 1000 куб.м., крім того 1750,70 грн. ПДВ, всього з ПДВ 10 504,20 грн.

Загальна сума Договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого Споживачеві за даним Договором, та становить без ПДВ 152 135,83 грн., ПДВ 20% - 30427,17 грн., разом з ПДВ 182 563,00 грн. (п. 3.6. Договору).

31.03.2017 Сторонами підписано Додаткову угоду до Договору, відповідно до якої п. 1.2. Договору викладено в наступній редакції річний плановий обсяг постачання газу до 79,035 тис. куб. м.

Пункт 1.3. Договору викладено в наступній редакції: планові обсяги постачання газу, в тому числі по місяцях: січень 33 560, лютий 27 331, березень 18 144.

У зв'язку зі змінами ціни природного газу ОСОБА_4 дійшли згоди внести у п. 3.2. наступні зміни: « 3.2. Ціна газу становить.

- з 01.02.2017 8 753,50 грн. за 1000 куб. м. крім того ПДВ 1750,70 грн., всього з ПДВ - 10 504,20 грн.

- з 01.03.2017 8 418,50 грн. за 1000 куб. м. крім того ПДВ 1683.70 грн., всього з ПДВ -10 102,20 грн.».

Відповідно до п. 4 Додаткової угоди внесено зміни в п. 11.1. Договору: Цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з 01 січня 2017 року до 31 березня 2017 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.».

Пунктом 4.1. Договору ОСОБА_4 узгодили, що розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

4.2.1. 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

4.2.2. У разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п'ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

Згідно з п. 4.2.3. Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюються до 10 числа місяця наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 5.4.2. Договору Споживач зобовязаний оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

У розділі ІІ Договору ОСОБА_4 визначили умови постачання газу.

Так, за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим зобов'язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений мій Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ (п. 2.9.1).

П. 2.9.2. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

П. 2.9.3. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмові формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передач) газу.

Відповідно до умов договору у період січня - березня 2017 року Позивач поставив Відповідачу природний на загальну суму 778 279,27 грн. Обсяги отриманого газу підтверджуються відповідними Актами приймання-передачі природного газу, які підписані представниками Постачальника та Споживача, копії яких залучено до матеріалів справи, а саме: № ЗЗП00001687 від 21.02.2017 на суму 307 864,67 грн.; № ЗЗП00002161 від 28.02.2017 на суму 287 090,29 грн.; № ЗЗП00004298 від 31.03.2017 на суму 183 294,31 грн. ОСОБА_5 підписані без зауважень.

Відповідно до п. 5.4.2. Договору Відповідач зобов'язаний оплачувати Позивачу вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Відповідно до платіжного доручення № 59 від 01.03.2017 Відповідачем сплачено 182 553,84 грн., призначення платежі постачання природного газу, дог. від 21.025.2017 №11410OPCAUEB017, рах. від 21.02.2017 № 00002510, акт від 21.02.2017.

При цьому, Відповідачем на адресу Позивача надіслано лист № 01-21/406 від 05.04.2017, в якому просить суму 182 553,84 грн., сплачену платіжним дорученням № 59 від 01.03.2017, зарахувати: суму 54 435,07 грн. до Договору №11410OPCAUEB126 від 19.12.2016р.; суму 128 118,77 грн. до Договору № 11410OPCAUEB017 від 21.02.2017.

Відповідач порушив своє грошове зобов'язання за Договором № 11410OPCAUEB017 та кошти за поставлений газ сплатив не в повному обсязі, у звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 650 130,50 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Запоріжгаз Збут» в частині стягнення з ОСОБА_1 селищної ради 650 130,50 грн. заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на порушення строку виконання Відповідачем зобовязань за Договором, просить стягнути з останнього на свою користь пеню в сумі 7223,90 грн. за період з 11.03.2017 по 20.04.2014 окремо по платежах, 3% річних в сумі 800,71 грн. за період з 11.03.2017 по 20.04.2014 та інфляційні втрати в сумі 1881,66 грн. за період березень 2017.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором ОСОБА_4 несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України.

За змістом п. 6.2.1. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, Споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_5 приймання-передачі природного газу підписані з посиланням на договір постачання природного газу від 21.02.2017 № 11410OPCAUEB017 від 21.02.2017 і тому оплата по рахунках за поставлений природний газ повинна відбуватись з урахуванням умов вказаного договору.

Перевіривши правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат судом встановлено, що розрахунки виконано вірно та стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня в сумі 7223,90 грн., 3% річних в сумі 800,71 грн. та інфляційні втрати в сумі 1881,66 грн.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Сторонами надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Заперечення відповідача на позов суд вважає безпідставними з наступних підстав.

Посилання відповідача на необхідність здійснення розрахунку за збільшені обєми газу, які були встановлені додатковою угодою від 31.03.2017 у семиденний строк з моменту отримання вимоги позивача є безпідставним, оскільки умовами додаткової угоди від 31.03.2017 сторони погодили, що відповідно до п. 6 Додаткової угоди вона є невідємною частиною до Договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11410ОРСАUEB017 від 21.02.2017 і набирає чинності з моменту її підписання та діє протягом строку дії Договору. Договір набуває чинності з дати його підписання представниками сторін та скріплених їх підписів печатками і діє в частині постачання газу з 01.01.2017 до 31.03.2017, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення. Всі інші умови Договору залишаються без змін і обовязкові до виконання Сторонами, п. п. 4, 5 Додаткової угоди. Тобто залишились незмінними і умови щодо строку оплати за поставлений природний газ.

Щодо суми заборгованості. Відповідач зазначає у своєму відзиві на позов про те, що сума заборгованості з неоплаченого природного газу становить 595 695,43 грн. = 778 249,27 грн. (загальна сума за Актами приймання передачі) 182 553,84 грн. (оплата відповідачем платіжним дорученням № 59 від 01.03.2017). Таке твердження є безпідставним, оскільки позивач просить стягнути заборгованість за актами приймання-передачі природного газу від 21.02.2017 на суму 307 864,67 грн., 28.02.2017 на суму 287 090,29, 31.03.2017 на суму 183 294,31 грн., (загальна вартість 778 249,27 грн.) з урахуванням часткової оплати відповідачем отриманого природного газу на час звернення позивача до суду залишок заборгованості становить 650 130,50 грн. і сума в розмірі 54 435,07 грн. в заявлену до стягнення заборгованість не входить. Оплата відповідачем в розмірі 182 553,84 грн. була здійснена платіжним дорученням від 01.03.2017 № 59 (проведено банком 06.03.2017) за постачання природного газу з призначенням платежу: дог. від 21.02.2017 № 11410ОРСАUEB017, рах. від 21.02.2017 № 00002510, акт від 21.02.2017 № ЗЗП00001917. За рахунком № 00002510 від 21.02.2017 обсяг природного газу визначено в кількості 19,9 тис. м. куб. Тоді як за ОСОБА_5 від 21.02.2017 № ЗЗП00001687, на який посилається позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, обсяг природного газу визначено 27,331 тис. куб. м. всього на суму 307 864,67 грн.

Відповідач заперечує надсилання ОСОБА_1 селищною радою Оріхівського району Запорізької області на адресу позивача листа від 05.04.2017 № 01-21/406 щодо перерахування коштів за постачання природного газу. В листі викладено прохання оплату в сумі 182 553,84 грн. здійснену платіжним дорученням № 59 від 06.03.2017 зарахувати: суму 54 435,07 грн. по договору 11410ОРСАUEB126 від 19.12.2016; суму 128 118,77 грн. по договору 11410ОРСАUEB017 від 21.02.2017. Вважає, що таке зарахування суперечить вимогам чинного законодавства України.

Суд вважає, що вказаний лист не впливає на загальну суму заборгованості, заявлену до стягнення позивачем з відповідача і стосується лише перерозподілу сплачених коштів за отриманий природний газ та за відсутності вказаного листа сума заборгованості могла б змінитися лише у бік збільшення суми заборгованості, а не зменшення як вважає відповідач у справі.

За викладених обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1 селищної ради Оріхівського району Запорізької області про стягнення коштів підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України суд, -

Вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» до ОСОБА_1 селищної ради Оріхівського району Запорізької області про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 селищної ради Оріхівського району Запорізької області (70530, Запорізька область, Оріхівський район, смт. Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, б. 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (690365 м. Запоріжжя, вул. Заводська, б. 7, ) суму основного боргу в розмірі 650 130,50 грн. (шістсот пятдесят тисяч сто тридцять гривень 50 коп.), 7223,90 грн. (сім тисяч двісті двадцять три гривні 90 коп.) пені, 800,71 грн. (вісімсот гривень 71 коп.) 3% річних, 1881,66 (одну тисячу вісімсот вісімдесят одну гривню 66 коп.) інфляційних втрат, 9900,55 грн. (девять тисяч девятсот гривень 55 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України - 04 серпня 2017 року.

Суддя І.С. Горохов