ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 року Справа № 904/281/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І. М.

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 14.02.2017 р. )

від відповідача: ОСОБА_2 представник ( дов. від 02.06.2017 р. № 20.1.0.0.0/7-67624 від 02.06.2017 р. ), ОСОБА_3 представник ( дов. від 29.12.2016 р. № 8275-К-О )

від третьої особи-1: ОСОБА_4 представник ( дов. від 30.03.2017 р. № 27-6892/17 від 30.03.2017 р. )

від третьої особи-2: ОСОБА_5 представник ( дов. від 22.09.2016 р. № 18-0009/79100 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка Буковелю"

на рішення у господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 р. у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка Буковелю",

с. Поляниця, м. Яремче, Івано-Франківська область

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк",

м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

м. Київ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача, - ОСОБА_6 України,

м. Київ

про стягнення безпідставно отриманих коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зірка Буковелю" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" - 234 387, 75 грн., 22 549, 01 дол. США, 90 768, 63 євро, що складають суму безпідставно списаних грошових коштів.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 р. ( Головуючий колегії ОСОБА_7, члени колегії - судді: Петренко І.В., Юзіков С.Г. ) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що списання спірних сум з рахунків Позивача, здійснено за наявністю правової підстави, а саме, договору про придбання акцій № 17/2016 від 20.12.2016 р., що свідчить про безпідставність вимог Позивача.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ТОВ "Зірка Буковелю" звернулось до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги Апелянт посилається на те, що ТОВ «Зірка Буковелю» не є особою, визначеною ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», оскільки характер взаємовідносин та операцій ТОВ «Зірка Буковелю» з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не свідчить про їх пов'язаність. Позивач не здійснює будь-яких операцій в інтересах осіб, які б підпадали під ознаки осіб визначених в ч. 1 ст. 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність». З матеріалів справи вбачається, що рішенням НБУ № 105 винесено 13.12.2016 р., а в матеріалах справи відсутні відомості про надсилання повідомлення про пов'язаність Позивача до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно, Позивач щонайменш строком до 28.12.2016 р. не вважався пов'язаними із банком особою, що додатково свідчить про обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Скаржник вказує на те, що ОСОБА_6 не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк бере на себе зобов'язання за розпорядженнями клієнта виконувати визначені дії грошовими коштами на рахунках, що не є грошовим зобов'язання, в якому грошові знаки використовуються як засіб погашення грошового боргу, а лише виконують роль товару. Крім того, приписи ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачають, що на акції додаткової емісії банку не можуть обмінюватись кошти за поточними та депозитними рахунками клієнтів банку. А оскільки матеріали справи свідчать, що кошти Позивача зберігались саме на поточних депозитних рахунках ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», ФГВФО та Уповноважені особи ФГВФО були позбавлені права розпоряджатись такими грошовими зобов'язаннями банку перед Позивачем шляхом їх обміну на акції додаткової емісії банку, що фактично мало місце, в результаті чого Позивач був протиправно позбавлений права розпоряджатись власним майном у вигляді грошових коштів, розміщених на депозитних та поточних рахунках у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

ТОВ «Зірка Буковелю» стверджує, що не укладало Договору № 17/2016 від 20.12.2016 р. про придбання акцій, умови якого суперечать ст. 41-1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивачу не повідомлялось про укладення такого договору уповноваженою особою ФГВФО, Позивач не отримував примірника договору, про його існування дізнався в судовому засіданні. В порушення норм процесуального законодавства, судом першої інстанції було безпідставно відмовлено у витребуванні додаткових доказів необхідних для дослідження з метою зясування правомірності розпорядження грошовими коштами Позивача.

Відповідач у відзиві на позов просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 р. у справі № 904/281/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Позивача - без задоволення.

ПАТ КБ "Приватбанк" посилається на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи наділений правом на розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на рахунках клієнтів, та укладання договорів про придбання акцій додаткової емісії. Так, 20.12.2016 р. між ПАТ "КБ "Приватбанк", в особі Уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у банку, і ТОВ "Зірка Буковелю", від імені якого діяла уповноважена особа ФГВФО на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_8, якій делеговано повноваження на підписання договору, було укладено договір про придбання акцій № 18/2016. За вказаним договором ПАТ "КБ "Приватбанк" передало, а ТОВ "Зірка Буковелю" придбало акції додаткової емісії ПАТ "КБ "Приватбанк" у кількості 11 835. Таким чином, за грошові кошти з рахунків Позивача у ПАТ КБ «Приватбанк» були придбані акції додаткової емісії Відповідача та в подальшому відчужені на користь держави, тобто у повній відповідності до вимог ст. 411 Закону України «Про систему гарантування вкладів» та за наявності відповідних правових підстав.

Третя особа-1 ( Фонд гарантування вкладів фізичних осіб ) у відзиві на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 р. по справі № 904/281/17 без змін, а скаргу ТОВ «Зірка Буковелю» - без задоволення, оскільки відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення грошових коштів на рахунки Позивача.

В обґрунтування своїх заперечень, Фонд посилається на те, що перед тим, як продати державі 100 % акцій ПАТ КБ «ПриватБанк» Міністерству фінансів України, Фонд гарантування повинен збільшити статутний капітал цього банку шляхом випуску акцій додаткової емісії та їх подальшого продажу повязаним особам банку. Позивача було визначено повязаною з банком особою відповідно до процедури, що передбачена «Положенням про визначення повязаних із банком осіб», затвердженим постановою правління НБУ від 12.05.2015 р. № 315. Посилання Позивача на не дослідження судом першої інстанції питання повязаності Позивача з банком не може братися до уваги, оскільки не є предметом даного спору, а факт повязаності Позивача з банком не спростовано. На підставі укладеного договору про придбання акцій на рахунки набувача ( Позивача ), відкриті у АБ «УКРГАЗБАНК» у цінних паперах була переказана відповідна кількість акцій ПАТ КБ «ПриватБанк», внаслідок чого такий набувач став акціонером Банку. Наведене спростовує твердження Позивача про нібито помилкове списання Банком коштів з його рахунків.

Представник Третьої особи 2 ( ОСОБА_6 України ) у судовому засіданні просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_9 у складі колегії суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.06.2017 р. у справі № 904/281/17, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 15.08.2017 р.

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду від 14.08.2017 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відпустці судді Євстигнеєва О. С.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_9 у складі колегії суддів: Науменка І. М., Кузнецова В. О.

У судовому засіданні 15.08.2017 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін та третіх осіб, розглянувши та обговоривши доводи апеляційних скарг, доводи, викладені у відзивах на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Зірка Буковелю ( Клієнт ) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Приватбанк ( ОСОБА_6 ) укладений Договір банківського рахунку на комплексне банківське обслуговування № ON5RTH-ГО, відповідно до п. 1.1. якого, ОСОБА_6 зобов'язався здійснювати комплексне банківське обслуговування Клієнта по ряду послуг перелічених п. 1 Договору, в тому числі послуг з відкриття та ведення поточних рахунків в національній та іноземній валюті.

На виконання умов зазначеного договору, Клієнтом були відкриті рахунки в національній та іноземній валютах № 2014, № 8863, № 6394, № 7634, № 4713, № 7156, № 981, № 7060, № 6134, № 0877, № 3627, № 7165, № 8578.

21.12.2016 р. із зазначених вище рахунків Клієнта було здійснено списання грошових коштів в сумі 234 387,75 грн., 22 549, 01 доларів США, 90 768, 63 євро, з призначенням платежу згідно договору про придбання акцій.

Матеріалами справи підтверджено, що списання спірної суми грошових коштів з рахунків Позивача, було ініційовано за допомогою меморіальних ордерів № G1221L006R, G1221L0076, G1221L0080, G1221L0089, G1221L00A9, G1221L00AH, G1221L00GR, G1221L00GO, G1221L00GT, G1221L00GW, G1221L00GO, G1221L00G2, G1221L00G5 від 21.12.2016 року з призначенням платежу згідно договору про придбання акцій ( том 1, а. с.15-27 ).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, меморіальний ордер - це розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів ОСОБА_6 банку України.

Зважаючи на викладені обставини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що спірне списання коштів відбувалося не за розпорядженням Позивача, а за ініціативою Банку, з використанням відповідного платіжного інструмента ( меморіального ордеру ).

Позивач звернувся до Відповідача з заявою про повернення помилково перерахованих коштів.

Відповідач відповіді на заяву не надав, вкаазну суму коштів не повернув, що стало причиною звернення Позивача з позовом до суду.

Звертаючись до суду із даним позовом, Позивач посилається на те, що він не укладав жодних договорів на придбання акцій та не давав розпоряджень Банку на списання коштів з власних рахунків, тому зазначене списання є безпідставним, у звязку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача безпідставно списані кошти на підставі ст. 1212 ЦК України.

Відповідач заперечуючи проти задоволення вимог Позивача, посилався на те, що останнього було визначено пов'язаною з Банком особою відповідно до процедури, що передбачена Положенням про визначення пов'язаних із банком осіб, затвердженим постановою правління НБУ від 12.05.2015 р. № 315. На виконання вимог ст. 41-1 Закону Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та з урахуванням повноважень, якими відповідно до вказаної статті були наділені уповноважені особи Фонду останніми були укладені відповідні договори про придбання акцій, у тому числі від імені Позивача. ОСОБА_10, згідно з указаним договором Позивач придбав у ПАТ КБ Приватбанк акції додаткової емісії за рахунок коштів, розміщених на його рахунках у ПАТ КБ Приватбанк. На підставі укладеного договору про придбання акцій на рахунки набувача ( Позивача ), відкриті в АБ Укргазбанк у цінних паперах була переказана відповідна кількість акцій ПАТ КБ Приватбанк, внаслідок чого такий набувач став акціонером банку.

Місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні відмовляючи в задоволені позовних вимог Позивача дійшов висновку, що списання спірних сум з рахунків Позивача, здійснено за наявністю правової підстави, а саме, договору про придбання акцій № 17/2016 від 20.12.2016 р.

Апеляційний господарський суд вважає такий висновок місцевого господарського суду обґрунтованим у звязку з наступним.

Ст. 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно пунктів 1.24, 1.32 ст..1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, помилковим переказом є рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Неналежним платником в розумінні даного закону, є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Оскільки грошові кошти з рахунків Позивача були списані у відповідності до вимог ст. 411 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, то дане списання не є помилковим.

Предметом спору по цій справі є вимоги Позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів з підстав передбачених ст. 1212 ЦК України. При цьому, Позивач посилається на те, що він не укладав жодних договорів на придбання акцій та не давав розпоряджень Банку на списання коштів з власних рахунків.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Ч. 1 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вичинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Системний аналіз положень частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 177, частини першої статті 202, частин першої та другої статті 205, частини першої статті 207, частини першої статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Так, 18.12.2016 р. Правлінням ОСОБА_6 Банку України прийнято рішення № 498-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" до категорії неплатоспроможних".

На підставі даного рішення виконавчої дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 18.12.2016р. прийнято рішення № 2859 Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Даним рішенням розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на 1 місяць з 19.12.2016 р. по 18.01.2017 р. Призначено на цей же строк уповноваженими особами Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у банку директора департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду ОСОБА_11 та начальника відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності Банків Фонду ОСОБА_12 ( п. п.1 3 рішення ).

18.12.2016 р. на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла пропозиція ОСОБА_6 Банку України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку, затверджена рішенням Правління ОСОБА_6 Банку України від 18.12.2016 р. № 499-рш/БТ.

У вказаній пропозиції запропоновано розглянути виведення неплатоспроможного Банку з ринку у спосіб, визначений пунктом 5 частини другої ст. 39 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме шляхом продажу Банку інвестору в особі держави.

Відповідно до абз.1, 2, 5 ч.1 ст.411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( далі ОСОБА_10 ), держава в особі Міністерства фінансів України або в особі банку, в якому держава є власником частки понад 75 відсотків акцій (крім санаційного банку) (далі - державний банк), має право брати участь у виведенні з ринку неплатоспроможного банку, що відповідає критеріям, визначеним Кабінетом Міністрів України за погодженням з ОСОБА_6 банком України, у спосіб, визначений пунктами 3 - 5 частини другої статті 39 цього Закону.

Виведення з ринку неплатоспроможного банку за участю держави здійснюється протягом двох календарних днів з дня, наступного за днем початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку. Фонд протягом двох календарних днів під час виведення неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, визначений пунктом 4 або 5 частини другої статті 39 цього Закону, за поданням Міністерства фінансів України призначає членів правління та ради банку. Норми статті 7 Закону України "Про банки і банківську діяльність" не поширюються на банк, придбаний державою відповідно до цієї статті.

У разі виведення неплатоспроможного банку з ринку за участю держави у спосіб, визначений пунктом 4 або 5 частини другої статті 39 цього Закону, держава виступає інвестором.

Згідно ч. 3 ст. 411 Закону, рішення про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку у спосіб, визначений пунктом 4 або 5 частини другої статті 39 цього Закону, приймає Кабінет Міністрів України за пропозицією ОСОБА_6 банку України, в якій зазначаються спосіб виведення банку з ринку за участю держави та розрахунки мінімальної потреби в капіталі з урахуванням можливості обміну необтяжених грошових зобов'язань банку перед пов'язаними особами, а також необтяжених грошових зобов'язань перед юридичними та фізичними особами, що не пов'язані з банком, крім коштів за поточними та депозитними рахунками таких осіб на акції додаткової емісії. Ця пропозиція повинна також містити розрахунок можливої потреби у додатковій капіталізації банку з урахуванням консервативних сценаріїв економічного розвитку, визначених ОСОБА_6 банком України.

18.12.2016 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 961 "Деякі питання забезпечення стабілізації фінансової системи", в якій зазначено про прийняття пропозиції ОСОБА_6 банку щодо участі Держави в особі Міністерства фінансів у виведенні з ринку ПАТ КБ Приватбанк у спосіб визначений п. 5 ст. 39 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та встановлено, що держава в особі Міністерства фінансів України придбаває акції ПАТ КБ "Приватбанк" у повному обсязі за одну гривню, а Міністерство фінансів України для виконання цього забезпечує укладення договору купівлі-продажу акцій ПАТ КБ "Приватбанк" після здійснення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб заходів, визначених ст. 411 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 6 ст. 411 Закону, у день отримання рішення Кабінету Міністрів України про участь держави у виведенні неплатоспроможного банку з ринку відповідно до пункту 5 частини другої статті 39 цього Закону Фонд у строки, встановлені цією частиною, вживає заходів до додаткового розміщення акцій нової емісії за таких умов: 1) повідомлення акціонерів про скликання загальних зборів не здійснюється; 2) у строк не пізніше двох робочих днів після прийняття загальними зборами рішення про збільшення статутного капіталу неплатоспроможного банку здійснюється укладення уповноваженою особою Фонду договорів від імені пов'язаних осіб такого банку про придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку.

ОСОБА_10 надає право уповноваженій особі Фонду виступати від імені пов?язаних осіб банку при укладанні договорів про придбання акцій додаткової емісії.

20.12.2016 р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2887 Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку ПАТ КБ Приватбанк.

Даним рішенням погоджено умови договорів про придбання акцій додаткової емісії (п.1), встановлено критерії визначення ціни кожного договору (п.2), визгначено максимальний залишок суми грошових зобов?язань неплатоспроможного банку перед пов?язаною особою, яка набуває право власності на додаткові акції (3) та доручено уповноваженій особі Фонду на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ КБ Приватбанк ОСОБА_12 укласти договори про придбання акції додаткової емісії неплатоспроможного банку від імені набувачів пов?язаних осіб неплатоспроможного банку, перелік яких надається, відкрити у АБ УКРГАЗБАНК відповідні рахунки у цінних паперах від імені набувачів пов?язаних осіб, здійснити дії щодо зарахування на рахунки акцій додаткової емісії ( п. 4 ).

На виконання п.4 рішення ОСОБА_12 надано право від імені пов?язаних осіб укладати та підписувати договори про придбання акцій додаткової емісії, укладати договори, підписувати та подавати документи, необхідні для відкриття рахунків та інші документи необхідні для виконання рішення.

Пунктом 6 рішення доручено уповноваженій особі Фонду ОСОБА_13 укласти договори про придбання акцій додаткової емісії від імені емітента ПАТ КБ Приватбанк. Для цього надано право підписувати договори від імені емітента та проставляти печатку Фонду.

Уповноважену особу Фонду ОСОБА_11 зобов?язано забезпечити списання з рахунків пов?язаних з банком осіб грошових коштів після виконання укладених договорів та забезпечити відображення цих операцій в бухгалтерському обліку банку.

На виконання вищезазначеного рішення Фонду та приписів ст. 411 Закону, 20.12.2016 р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" ( ОСОБА_14 ), від імені якого діє Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" ОСОБА_15, яка діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 р. № 2887, з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зірка Буковелю" ( Набувач ), від імені якого діє ОСОБА_12, уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ КБ "Приватбанк" ( уповноважена особа Фонду ), якій делеговано повноваження на підписання цього договору відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.12.2016 р. № 2887 укладено Договір № 17/2016 про придбання акцій (т.1 а.с.150- 153 ).

Відповідно до п.1.1 вказаного договору сторони домовились про те, що ОСОБА_14 зобов'язується передати набувачеві, а Набувач зобов'язується придбати в емітента в обмін на грошові зобов'язання емітента перед Набувачем, зазначені у п.1.2. цього договору, акції додаткової емісії емітента номінальною вартістю 280,00 грн. у бездокументарній формі без дотримання принципу "поставка цінних паперів" у кількості 11 835 шт., вартістю 3 313 800 грн.

Згідно з п.1.2 договору сторони домовились про те, що набувач відступає в обмін на акції на користь емітента, а емітент набуває права вимоги за наступними грошовими зобов'язаннями (всі або частину) емітента перед Набувачем, еквівалент яких у гривні складає загальну суму 3 313 800 грн. ( наведено перелік договорів і сума кожного договору ).

Сторони погоджуються з тим, що права вимоги, відступаються набувачем емітенту з моменту укладення сторонами акту приймання-передавання, форма якого міститься в додатку №1 до цього договору ( п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору, ОСОБА_14 має право списати на свою користь, після виконання ОСОБА_14 п. 1.1 цього договору, грошові кошти розміщені на рахунках Набувача в емітенті, які зазначені в п. 1.2 цього договору, внаслідок набуття ОСОБА_14 прав вимоги, у зв'язку з чим взаємні зобов'язання ОСОБА_14 та Набувача, передбачені п. 1.1 та п. 1.2 цього договору припиняються. ОСОБА_14 набуває право власності на грошові кошти, належні набувачеві на підставах, передбачених п. 1.2 цього договору, після підписання акта приймання-передавання, згідно додатку 1 до договору.

20.12.2016 р. сторонами підписано акт приймання-передавання за договором про придбання акцій № 17/2016 від 20.12.2016 р. ( т.1 а.с.154 - 155 ).

В ОСОБА_14 зазначено, що підписанням цього акту Набувач підтверджує припинення належних йому прав вимоги за грошовими зобов'язаннями ОСОБА_14 перед Набувачем у сумі 3 313 800 грн., як передбачено п. 1.2 договору ( п. 1 акту ), підтверджує виникнення у ОСОБА_14 права списати з рахунків Набувача в емітенті грошові кошти, належні Набувачеві на підставах, передбачених п. 1.2 договору ( п. 2 ).

Підписанням цього ОСОБА_14 підтверджує, що набув ( прийняв ) право списати з рахунків Набувача в емітенті грошові кошти, належні Набувачеві на підставах, передбачених п. 1.2 договору ( п. 3 ), підтверджує набуття права власності на грошові кошти, належні Набувачеві на підставах, передбачених п. 1.2 цього договору, а Набувач підтверджує, що набув право власності на акції додаткової емісії емітента, зазначені у п.1.1 договору ( п. 4 ).

Сторони підтверджують відсутність взаємних претензій щодо виконання умов договору ( п. 5 ).

Списання грошових коштів зазначених в позові з рахунків Позивача, в оплату придбаних акцій, відбулося на підставі вищезазначених меморіальних ордерів .

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання ). Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 р., і є обовязковою в силу ст. 11128 ГПК України.

З огляду на викладене, списання спірних сум з рахунків Позивача, здійснено за наявністю правової підстави Договору про придбання акцій № 17/2016 від 20.12.2016 р., укладеного між ПАТ КБ Приватбанк та ТОВ Зірка Буковелю, згідно умов якого, Позивач придбав акції додаткової емісії ОСОБА_14 - ПАТ КБ Приватбанк, в обмін на відступлення права вимоги за грошовими зобов'язаннями по власних рахунках, відкритих в ПАТ КБ Приватбанк.

ОСОБА_10, правовідносини сторін регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не ст. 1212 ЦК України, на яку посилався Позивач як на підстав позовних вимог.

Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зірка Буковелю" до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" предметом якого є стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі - 234 387, 75 грн., 22 549, 01 дол. США, 90 768, 63 євро є безпідставним, отже, таким, що задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Зірка Буковелюзалишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017р. у справі № 904/281/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 16.08.2017 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І. М. Науменко