ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 915/955/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В. (доповідач),
суддів :Ходаківської І.П,
Мачульського Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скаргиПриватного підприємства "ААС"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017
у справі№ 915/955/16
господарського суду Миколаївської області
за позовомЗаступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі: 1. Державного агентства лісових ресурсів України; 2. Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства; 3. Державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство"
доПриватного підприємства "ААС"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Касатка-Юг"; 2. Виробничо-комерційної фірми "Юна-Сервіс"; 3. Приватного підприємства "Дана Коблево"; 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Крепость-Юг"; 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ягуар-Південь"
продострокове розірвання договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою, зобов'язання повернути лісову ділянку постійному користувачу
в судовому засіданні взяли участь представники :
від прокуратури: від позивача-1: від позивача-2: від позивача-3: від відповідача: від третьої особи-1: від третьої особи-2: від третьої особи-3: від третьої особи-4: від третьої особи-5:Томчук М.О. (посвідчення №047983) не з'явились не з'явились не з'явились не з'явились не з'явились не з'явились не з'явились не з'явились не з'явились
В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року Заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України, Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство" (далі ДП "Очаківське лісомисливське господарство") звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Приватного підприємства "ААС" (далі ПП "ААС"), в якому просив:

- достроково розірвати Договір довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою, укладеного між ДП "Очаківське лісомисливське господарство" та ПП "ААС", та зареєстрованого 22.04.2008 за №2 в книзі реєстрації договорів на право довгострокового тимчасового користування лісами Миколаївського обласного управління лісового та мисливського господарства;

- зобов'язати ПП "ААС" повернути за актом прийому-передачі постійному користувачу, а саме ДП "Очаківське лісомисливське господарство" лісову ділянку загальною площею 8,75га, розташовану в урочищі Коблево Березанського лісництва.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.ст.18, 20, 74 Лісового кодексу, ч. 2 ст.651 Цивільного кодексу України, обґрунтовані допущенням зі сторони відповідача істотних порушень умов Договору довгострокового тимчасового користування лісовою ділянкою внаслідок будівництва на лісовій ділянці, наданій у тимчасове користування ПП "ААС" капітальних споруд, на які оформлено право власності, а також фактичну передачу цієї ділянки третім особам.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.03.2017 (головуючий суддя - Семенчук Н.О., судді: Олейняш Е.М., Мавродієва М.В.) призначено по справі №915/955/16 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз та на вирішення якої поставлено такі питання:

1. Чи є об'єкти, які розташовані за адресою пр. Курортний 7/5 у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, а саме: одноповерхова дерев'яна будівля вбиральні (літ.В), дах якої вкритий металочерепицею, загальною площею 66, 6кв.м; одноповерхова дерев'яна будівля мангальної (літ.Г), дах якої вкритий дерев'яними листами, загальною площею 11,8кв.м; одноповерхова дерев'яна будівля закусочної (літ.А), дах якої вкритий дерев'яними листами, загальною площею 38,9кв.м; літній майданчик (літ.а) поверхня якого замощена залізобетонною тротуарною плиткою, загальною площею 128,9кв.м; дерев'яний під навіс, який знаходиться над будівлями мангальної (літ.Г), закусочної (літ.А) та замощенням (літ.а) та тримається на дерев'яних стовпах, заасфальтованих в грунт, дах якого вкритий металочерепицею; три стіни недобудованого приміщення, без даху, підлога якого замощена залізобетонною тротуарною пліткою (№II), загальною площею 167,61кв.м; замощення залізобетонною тротуарною плиткою (№1) загальною площею 741,11кв.м; дерев'яна огорожа; дев'ять дерев'яних альтанок загальною площею 5,3кв.м розташовані на замощенні (№I), - нерухомістю?

2. Чи є об'єкти, які розташовані за адресою пр. Курортний 19-А у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, а саме: одноповерхова кам'яна будівля пункту прокату пляжного інвентарю (літ.А), загальною площею 4,8кв.м, дах якої вкритий металочерепицею, вікна зачинені металевими листами; дерев'яний під навіс загальною площею 74,4кв.м - нерухомістю?

3. Чи є об'єкти, які розташовані за адресою пр. Курортний 37-А у с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, а саме: одноповерхова кам'яна будівля рятувальної вежі (літ.А), загальною площею 4,5кв.м, яка межує з огородженою дерев'яним парканом літньою площадкою (літ.А-1) з дерев'яним під навісом, який тримається на дерев'яних стовпах, заасфальтованих в грунт, дах якого вкритий металочерепицею, загальною площею 165,6кв.м; дерев'яний піднавіс зліва від літньої площадки, дах якого вкритий маталочерепицею, який тримається на дерев'яних стовпах, які кріпляться до залізобетонного тротуарного покриття піднавісу, загальною площею 75кв.м; справа від літньої площадки дерев'яна споруда для перевдягання відпочиваючих (№3) загальною площею 3,0кв.м, дерев'яні стовпи якої вкопані в грунт; споруда дерев'яної альтанки (літ.Ж) загальною площею 72,0кв.м - нерухомістю?

4. Чи відносяться зазначені вище об'єкти до капітальних будівель?

5. Чи є зазначені вище об'єкти малими архітектурними формами?

6. Чи носять зазначені вище об'єкти ознаки тимчасових будівель та

споруд?

Зупинено провадження по справі №915/955/16 на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 (головуючий суддя - Лисенко В.А., судді: Діброва Г.І., Ліпчанська Н.В.) скасовано ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 10.03.2017 у справі №915/955/16; справу передано до місцевого господарського суду для подальшого розгляду.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду, натомість залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.129 Конституції України, ст.ст.33, 41 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

У відзиві на касаційну скаргу Перший заступник прокурора Миколаївської області заперечує викладені в ній доводи.

Представники позивачів, відповідача та третіх осіб не скористались правом на участь в засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні прокурора відділу Генеральної прокуратури України, перевіривши правильність застосування судами норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов до висновку, що касаційна скарга не належить до задоволення з огляду на таке.

09.03.2017 відповідач звернувся до Господарського суду Миколаївської області з клопотанням про призначення по справі №915/955/16 судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, та поставити питання стосовно того, чи відносяться розміщені на спірній земельній ділянці споруди об'єктами нерухомого майна.

Необхідність проведення судової експертизи відповідач мотивував тим, що для правильного вирішення спору у даній справі важливим є встановлення факту капітальності чи некапітальності об'єктів, розташованих на лісовій ділянці, яка знаходиться у довгостроковому тимчасовому користуванні ПП "ААС". Відповідач вказував, що спірні об'єкти є тимчасовими спорудами, а відповідно до листа №147 від 12.03.2010 ДП "Очаківське лісомисливське господарство" погодило ПП "ААС" будівництво тимчасових будівель та споруд згідно схеми генерального плану розвитку пляжної території.

Приймаючи ухвалу про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи та зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд, з посиланням на приписи ст.41 ГПК України та п.1 ч.2 ст.79 ГПК, зазначив, що акти обстеження земельної ділянки від 18.08.2016, 20.02.2017 та свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомості містять розбіжності в об'єктах, у зв'язку з цим для вирішення питання про те, чи є об'єкти, розташовані в межах спірної лісової ділянки, капітальними будівлями, малими архітектурними формами або тимчасовими будівлями та спорудами потребує спеціальних знань.

Апеляційний господарський суд із вказаними вище висновками суду першої інстанції не погодився та, приймаючи рішення про скасування ухвали від 10.03.2017 і направляючи справу на розгляд місцевого господарського суду, правомірно виходив з такого.

Згідно з ч.2 ст.79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

У ст.1 Закону України "Про судову експертизу" визначено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Водночас, згідно з ч.1 ст.41 ГПК України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 ГПК України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам згідно з частиною першою статті 42 ГПК України (аналогічна позиція викладена в п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Відповідно до п.3 ч.2 ст.86 ГПК України ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Позовні вимоги прокурора про дострокове розірвання договору довгострокового користування лісовою ділянкою обґрунтовано істотним порушенням договору відповідачем, що сталося внаслідок незаконної забудови об'єктами нерухомості з боку відповідача та фактичної передачі цієї земельної ділянки іншим особам, які збудували капітальні споруди на спірній лісовій ділянці, та у 2011 році оформили на них право власності за ТОВ "Парс 32", ТОВ "Альбатрос 44", ТОВ "Дічето".

В обґрунтування зазначених вимог прокурор послався на те, що рішенням Виконавчого комітету Коблівської сільської ради від 10.11.2011 №81 визнано право власності на об'єкти нерухомості за ТОВ "Парс 32", ТОВ "Альбатрос 44", ТОВ "Дічето" та видано свідоцтва про право власності на нерухоме майно на ці об'єкти.

За таких обставин до предмету доказування в даному спорі входять обставини щодо дотримання відповідачем умов законодавства та договору в частині використання спірної лісової ділянки для рекреаційних цілей (надання пляжних послуг) та обставини її забудови об'єктами нерухомого майна.

Суд касаційної інстанції вважає обґрунтованими висновки апеляційного господарського суду про те, що встановити обставини, які входять до предмета доказування у даному спорі, можливо за результатами оцінки наявних у справі доказів: свідоцтв про право власності на нерухоме майно, витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Обґрунтувань можливості встановлення вказаних обставин виключно за результатами проведення судової експертизи у справі, відповідачем та місцевим господарським судом не зазначено.

При цьому, оскільки доцільність проведення у справі судової експертизи безпосередньо пов'язана як з визначенням судами можливості дотримання при вирішенні спору приписів ст.43 ГПК України щодо забезпечення всебічності, повноти та об'єктивності встановлення всіх обставин спору, так і з оцінкою належності поданих сторонами доказів на обґрунтування своїх вимог та заперечень, можливістю/неможливістю встановлення фактичних даних виключно таким засобом доказування як висновок експерта, посилання в постанові апеляційної інстанції на обов'язковість оцінки поданих прокурором доказів порушення відповідачем договору, не порушує приписи процесуального законодавства та не є вирішенням спору по суті.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

Як наслідок, необґрунтоване призначення судової експертизи призвело до прийняття судом неправильного рішення (ухвали) про зупинення провадження у справі.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Отже, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України, 20.01.2009 у справі № 24/489).

У зв'язку з наведеним, скасування ухвали лише в частині зупинення провадження у справі не призведе до усунення обставин, що зумовили неможливість здійснення судом процесуальних дій - проведення експертною установою судової експертизи.

Враховуючи недоцільність та безпідставність призначення судової експертизи, що зумовило зупинення провадження у справі, зважаючи на те, що однією з основних засад судочинства є законність (п.1 ч.3 ст.129 Конституції України), а завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, - забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про необхідність скасування ухвали як в частині зупинення провадження у справі, так і в частині призначення судової експертизи та направлення справи на розгляд суду першої інстанції.

Беручи до уваги все наведене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови Харківського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1118, п.1 ч.1 ст.1119, ст.ст.11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ААС" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2017 у справі №915/955/16 залишити без змін.

Головуючий-суддя С. Бакуліна

Судді І. Ходаківська

Г. Мачульський