ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа № 922/1884/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача та третьої особи ОСОБА_1 (дов. № 1/0/45-17 від 03.01.17 р.)

відповідача ОСОБА_2, (дов.б/н від 25.04.2017)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватної виробничо - комерційної фірми «Лесокомпані» (вх.№1878Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1884/16

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської

ради, м. Харків

третя особа , що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківська міська рада Харківської області, м. Харків

до Приватної виробничо - комерційної фірми «Лесокомпані», м. Харків

про спонукання до укладення договору,-

ВСТАНОВИЛА:

Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Приватної виробничо - комерційної фірми «Лесокомпані», в якому просив спонукати відповідача укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у редакції, викладеній в позовній заяві.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі № 922/1884/16 (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено.

Відповідач із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити частково, а саме: спонукати Приватну виробничо комерційну фірму «Лесокомпані» укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у редакції, викладеній в апеляційній скарзі.

Харківська міська рада, яка є третьою особою по справі без самостійних вимог на предмет спору, надала відзив на апеляційну скаргу, в якому погоджується із рішенням господарського суду, вважає його законним та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до вимог процесуального та матеріального законодавства. Просить залишити рішення господарського суду від 02.08.2016 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач, ПВКФ «Лесокомпані», через відділ документообігу та забезпечення надав апеляційному господарському суду додаткові письмові доводи, в яких повністю підтримав позицію, викладену в апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 11.10.2013 підприємство відповідача ПВКФ «Лесокомпані» зареєструвало в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області декларацію №ХК 23 про готовність об'єкта до експлуатації, а саме громадський будинок - нежитлова будівля літ. А-1 (кафе) за адресою: м. Харків, Помірки, буд. 27 загальною площею 120,5 кв. м.

Згідно інформації зазначеної декларації замовником є Приватна виробничо-комерційна фірма «Лесокомпані».

Пункт 7 декларації про готовність об'єкта до експлуатації містить інформацію про земельну ділянку, на якій містить обєкт експлуатації. Так, обєкт експлуатації знаходиться на земельній ділянці площею 0.227 кв.м. Кадастровий номер земельної ділянки :10:001:0102, цільове призначення - землі житлової та громадської забудови: землі рекреаційного призначення. Форма власності оренда на підставі договору оренди землі від 06.09.2012 виданого Харківською міською радою та зареєстрованого за №00095 від 13.11.2012.

21.11.2013 своїм листом №1040/0/124-13 Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна проінформувало підприємство відповідача ПВКФ «Лесокомпані» про необхідність звернення до виконавчих органів Харківської міської ради для укладення договору про пайову участі у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Проте, звернень від ПВКФ «Лесокомпані» ані до Департаменту економіки та комунального майна, ані до Харківської міської ради не надходило.

19.12.2013 Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна знову звернулось до відповідача з листом №1171/0/124-13 та направило до ПВКФ «Лесокомпані» для розгляду та підписання два оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Вищезазначені листи позивачем були направлені на адресу для листування вказану у декларації: 61070, м. Харків, Помірки, буд. 27.

Як зазначає позивач, ним було вчинено всі дії, передбаченні чинним законодавством, спрямовані на укладення договору. Проте, ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття обєкту нерухомого майна до експлуатації, яке має місце в даному випадку, є порушенням зобовязання яке прямо передбачене чинним законодавством, в звязку з чим, він був змушений звернутись до господарського суду за захистом своїх порушених прав.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким задовольнив позовні вимоги, зазначив, що враховуючи те, що існує пряма вказівка Закону щодо обов'язковості укладення договору пайової участі, дії відповідача з ухилення від його укладання порушують права територіальної громади міста Харкова на отримання пайових внесків, які мали бути використані на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова чим завдається майнова шкода місцевому бюджету.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи, враховуючи підстави та предмет позову, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо спонукання відповідача до укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова, зважаючи на наступні підстави.

Відповідно до частини 4 статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства (частина 1 статті 14 Цивільного кодексу України).

Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» унормовані правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні.

Обов'язок замовника, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту передбачено частиною 2 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (частина 1 статті 40).

Відповідач ПВ-КФ «Лесокомпані» є саме тією особою, щодо якої законом встановлено обов'язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту.

На виконання вимог статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради №804 від 09.11.2011 (зі змінами, внесеними рішенням від 22.05.2013 №319), затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, який визначає умови та встановлює процедуру залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі (внеску) у розвитку інфраструктури замовниками будівництва на території м. Харкова.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які згідно до Конституції України є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими для виконання на відповідній території (стаття 144 Конституції України).

За змістом статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради за №804 від 09.11.2011 (зі змінами, внесеними рішенням від 22.05.2013 №319), яким затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, і містить механізм залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова, є чинним та у встановленому порядку не скасоване, а тому підлягає обов'язковому виконанню на території міста Харкова.

Відповідно до пункту 1.3. Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки в місті Харкові, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, крім випадків, передбачених чинним законодавством України та цим Порядком.

Залучення замовників здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради (пункт 1.4. Порядку).

Згідно частини 3 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Пунктом 1.5. Порядку передбачено, що пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету м. Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Харкова.

У відповідності до пункту 2.5. Порядку замовник будівництва зобов'язаний не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, звернутися з заявою до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Перелік документів, що повинні додаватись до заяви визначено пунктом 2.6. Порядку.

Отже, враховуючи вищенаведене, саме на замовника такого будівництва покладається обов'язок звернутись до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури відповідного населеного пункту.

Втім, ухилення замовника від укладення договору пайової участі до прийняття об'єкту нерухомого майна до експлуатації, є порушенням зобов'язань та вимог, які прямо передбачені законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач ПВКФ «Лесокомпані» відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації № ХК 23 від 11.10.2013 є замовником по будівництву громадського будинку нежитлової будівлі літ. А-1 (кафе за адресою: м. Харків, Помірки, буд. 27) (аркуш справи 19).

Як вже зазначалось, листом Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради № 1040/0/124-13 від 21.11.2013 проінформовано ПВКФ «Лесокомпані» про порушення вимог закону та необхідність звернення до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для підготовки проекту договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова та надати відповідні документи для цього (аркуш справи 23).

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що відповідач без достатніх правових підстав ухиляється від укладення з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради обов'язкового в силу закону договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

За змістом частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Господарським судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного відповідачем рішення обґрунтовано враховано, що вищезазначеним Порядком, окрім іншого, також передбачено і механізм залучення замовників до пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова в разі ухилення від укладення договору (пункт 5 Порядку).

Так, згідно з пунктом 5.1. Порядку у разі встановлення факту будівництва та введення об'єкта до експлуатації без укладення договору про пайову участь забудовника у розвитку інфраструктури м. Харкова Департамент економіки та комунального майна у 10-денний термін з дня встановлення такого факту, надсилає замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням лист-повідомлення про необхідність укладення відповідного договору.

Пунктом 5.2. Порядку передбачено, що у листі-повідомленні Департамент економіки та комунального майна повідомляє про порядок укладення договору про пайову участь, про строк, у який замовник має вжити передбачених Порядком заходів щодо добровільного укладення договору та про передбачену цим Порядком та чинним законодавством України відповідальність за ухилення від укладання такого договору.

В разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова у добровільному порядку, Департамент економіки та комунального майна у відповідності до пункту 5.3. Порядку вчиняє наступні дії:

1) на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури;

2) готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками;

3) надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.12.2013 Управління соціально-економічного розвитку, планування та обліку Департаменту економіки та комунального майна листом за №1171/0/124-13 направив ПВКФ «Лесокомпані» для розгляду та підписання оригінали договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в двох примірниках, що свідчить про вчинення Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради передбачених чинним законодавством та Порядком дій, спрямованих на укладення договору (аркуш справи 25-27).

Пунктом 5.6. Порядку передбачено, що замовник будівництва, який одержав проект договору з додатками, у разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог чинного законодавства (підписує, якщо юридична особа - скріплює печаткою) та повертає один примірник договору з додатками Департаменту економіки та комунального майна, або повідомляє Департамент про прийняття умов договору (надсилає відповідний лист, факсограму тощо) у 20-денний строк після одержання договору.

Замовник будівництва, який після розгляду проекту договору не згоден з якимись його частинами, направляє до Департаменту економіки та комунального майна протокол розбіжностей (письмові вмотивовані зауваження) до договору, які Департамент розглядає протягом 20 днів. В цей же строк Департамент вживає заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та приймає рішення про зміну договору (пункт 5.7. Порядку).

За наявними в матеріалах справи документами, колегією суддів встановлено, що ПВКФ «Лесокомпані» договору не підписала. Своїм правом щодо направлення Департаменту економіки та комунального майна відповідного Протоколу розбіжностей або письмових, вмотивованих зауважень до договору відповідач не скористалася.

Таким чином, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду також вважає, що договір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури між позивачем та відповідачем як до початку будівництва, так і після його закінчення в порушення вимог закону не укладено.

Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, те, що участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної інфраструктури населеного пункту, в силу вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», є обов'язковою для замовника будівництва у відповідному населеному пункті, а тому це обумовлює право відповідного органу місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва виконання обов'язку щодо пайової участі, в тому числі в судовому порядку.

Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору (частина 3 статті 179 Господарського кодексу України).

Аналізуючи положення вимог чинного законодавства, якими в даному випадку врегульовано правовідносини сторін, колегія суддів повністю погоджуючись із правовою позицією господарського суду першої інстанції, що викладена в оскаржуваному рішенні, також визначає наявність правових підстав для спонукання відповідача укласти вказаний договір, оскільки укладення замовником будівництва договору пайової участі у розвитку інфраструктури певного населеного пункту є обов'язковим на підставі вимог закону.

Частиною 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлений строк протягом якого може бути укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, даний строк не є присічним, а отже його сплив не звільняє сторону від необхідності його укладення.

Згідно пункту 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461 датою прийняття в експлуатацію обєкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Як вбачається з Декларації про готовність обєкта до експлуатації остання була зареєстрована в Департаменті державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області 11.10.2013.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що органи місцевого самоврядування знаходяться поза межами процедури прийняття об'єктів будівництва в експлуатацію та позбавлені можливості контролювати момент його здійснення, відтак неукладання такого договору з підстав невиконання замовником обов'язку щодо звернення до органу місцевого самоврядування з відповідною пропозицією свідчить про його ухилення від укладення договору та може бути оскаржено в судовому порядку, у тому числі і після прийняття об'єкту будівництва в експлуатацію.

Згідно з частиною 3 статті 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору.

Разом із тим, частиною 1 статті 648 ЦК України встановлено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Частиною 9 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено істотні умови договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, якими є: розмір пайової участі, строк (графік) сплати пайової участі, відповідальність сторін. Крім того, невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Згідно з частиною 5 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Згідно з пунктом 3.2. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова, становить:

1) 10% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4% загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

Пунктом 3.3. Порядку передбачено, що величина пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Харкова визначається за такою формулою:

ПУ= К (В буд. заг. - В буд. інші - С буд. бюд.) - В буд. інж.мер.

де:

ПУ - розмір пайової участі у грошовому виразі (тис. грн.)

К - коефіцієнт (0,1 або 0,04) в залежності від призначення об'єкта, відповідно до пункту 3.2;

В буд. заг. - загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта;

В буд. інші - витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій;

С буд. бюд. - сума бюджетних коштів, використана на будівництво об'єкта містобудування;

В буд. інж. мер. - кошторисна вартість будівництва замовником необхідних інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами земельної ділянки, визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

За приписами пункту 5 статті 40 Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Звертаючись до господарського суду із даним позовом про спонукання укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова у запропонованій редакції, позивач запропонував розрахунок пайового внеску в розмірі 121773,69 грн. Господарський суд першої інстанції під час розгляду справи встановив відповідність запропонованої Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради редакції договору в частині розміру пайової участі положенням законодавства.

Так, Департаментом економіки та комунального майна надано до матеріалів справи правове обґрунтування позовних вимог, в якому останній зазначив, що розрахунок величини пайової участі замовника було здійснено виходячи із затверджених Міністерством показників опосередкованої вартості будівництва на останню дату введення обєкта в експлуатацію та складає 121773,69 грн.

Ця сума була розрахована із врахуванням того, що станом на день введення обєкту в експлуатацію (11.10.2013) опосередкована вартість будівництва 1 кв. м. загальної площі згідно листа Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 29.07.2013 року № 7/15-11731 складала 9187,00 грн. (аркуші справи 42-46).

Загальна площа будівлі літ. А-1 в Помірках, буд. 27, що у м. Харкові згідно декларації про готовність обєкта до експлуатації становить 120,5 кв.м., та розмір пайового внеску згідно пункту 3.2 Порядку для нежитлових приміщень становить 10% загальної кошторисної вартості будівництва обєкту (9187,00 грн. Х 120,50 кв.м. = 1107033,50 грн.; 0,1 Х 1107033,50 грн. = 110703,35 грн.), а також з урахуванням збільшення на 10% у відповідності до п. 5.5. Порядку, що складає (110703,35 грн. + 11070,34 грн.) 121 773,69 грн.

Відповідно до пункту 9.9. постанови пленуму Вищого господарського кодексу України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» у рішенні про спонукання укласти договір господарські суди повинні зазначати умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: «Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору», а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині. Якщо ж умови (пункти) поданого позивачем проекту договору судом прийнято лише в певній частині, то решта умов (пунктів), до яких вносяться зміни порівняно з проектом, викладається в резолютивній частині судового рішення.

Згідно з частиною 3 статті 84 Господарського процесуального кодексу України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Таким чином, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про спонукання до укладання договору, правомірно виклав у резолютивній частині рішення всі умови (пункти) типового договору, запропонованого позивачем у позовній заяві.

Визначення редакції позовної вимоги з урахуванням вказаного повністю узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо ефективного засобу правового захисту, не забороненого законом.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів відзначає відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У відповідності з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського Процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 02.08.2016 по справі №922/1884/16 прийняте при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм матеріального і процесуального права і відсутні підстави для його скасування, в звязку з чим, апеляційна скарга відповідача - Приватної виробничо - комерційної фірми «Лесокомпані», не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватної виробничо - комерційної фірми «Лесокомпані» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.08.2016 по справі № 922/1884/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Пелипенко Н.М.