УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.08.2017Справа № 910/12928/17
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику представників сторін позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод"

до Приватного підприємства "Виробничо-дистрибьюторська компанія "Дім Вина "Скала"

про стягнення 18 413,92 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Виробничо-дистрибьюторська компанія "Дім Вина "Скала" суми в розмірі 18 413,92 грн.

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" позовна заява № 402 від 27.07.2017 року не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2.21. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу ІV Господарського процесуального кодексу України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Позивачем в якості доказу сплати судового збору додано до позовної заяви копію квитанції № 0.0.818225522.1 від 31.07.2017р. на суму 1 600,00 грн., яка не може бути належним доказом сплати судового збору.

Крім того, дослідивши вказану вище квитанцію про сплату судового збору, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. на невірні платіжні реквізити, а саме невірно вказано отримувача коштів.

Так, згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу ІV Господарського процесуального кодексу України" судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору.

За подачу до Господарського суду міста Києва, зокрема, позовної заяви сплачується судовий збір на такі платіжні реквізити:

Отримувач коштівГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37993783
Банк отримувачаГоловне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (ГУ ДКСУ у м. Києві)
Код банку отримувача (МФО)820019
Рахунок отримувача3001
Код класифікації доходів бюджету22030001
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд м. Києва (назва суду, де розглядається справа)

Таким чином, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви у встановленому порядку, що, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду в порядку, передбаченому п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Разом з тим, при наступному зверненні до суду з даним позовом, позивачу слід в порядку ст. 55 ГПК України визначитись з ціною позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" разом з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя С.М. Морозов