ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.08.2017 Справа № 904/7080/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Укрпроменерго", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 7 238 грн. 00 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов .№ 702 від 17.05.2017р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Укрпроменерго" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця "Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" шкоду завдану недостачею вантажу в розмірі 7 238 грн. 00 коп., відповідно до комерційного акту № 475903/1 від 01.06.2017р.

Ухвалою суду від 10.07.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 01.08.2017р.

Представник позивача у призначене судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Поштове повідомлення про вручення позивачу ухвали про порушення провадження у справи від 10.07.2017р. або поштовий конверт з вказаною ухвалою на адресу господарського суду не поверталися.

Відповідно до п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

На підтвердження направлення на адресу позивача ухвали господарського суду від 10.07.2017р. до матеріалів справи долучена належним чином засвідчена копія реєстру на відправку рекомендованої пошти з повідомленням по Дніпру від 12.07.2017р. № 84 та засвідчений судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідач письмового відзиву не надав. Присутній у судовому засіданні 25.07.2017р. представник відповідача під час пояснень по суті спору проти задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання умов договору поставки № 153 від 23.05.2017р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вуглетрейдінг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Укрпроменерго", на адресу позивача 25.05.2017р. направлено вантаж концентрат вугільний у вологому стані. У залізничній накладній № 50147008 зазначено, що вантажовідправником є ПАТ «ЦЗФ «Україна».

За накладною № 50147008 зі ст. Пласти Донецької залізниці на станцію Акимівка Придніпровської залізниці прибув вагон № 65298861 з вантажем: концентрат вугільний у вологому стані, в накладній зазначено масу вантажу 62 000 кг (а.с. 19).

Під час приймання вантажу по кількості проведена його комісійна видача з перевантаженням вагону № 65298861, в результаті чого встановлено, що у залізничній накладній вказано масу вантажу у зазначеному вагоні 62 000 кг, а фактично його вага 58 300 кг, тобто виявлена нестача у розмірі 3 700 кг.

Згідно з п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, з урахуванням норми нестачі 2% маси (вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані), зазначеної в перевізних документах, нестача у вагоні № 65298861 складає: 3 700 кг (виявлена нестача) 1 240 кг (норма нестачі) = 2 460 кг.

Загальна вартість недостачі у вагоні № 65298861, згідно розрахунку позивача, складає 7 238 грн. 00 коп.

Нестача продукції підтверджена комерційним актом № 475903/1 від 01.06.2017р., згідно якого 31.05.2017р. на підставі актів загальної форми № 46936 від 28.05.2017р. ст. Покровськ та № 5136 від 30.05.2017р. ст. Мелітополь проведено комісійне зважування вантажу концентрат вугільний у вагоні № 65298861 на 150-тн вагонних вагах № 160 приписки ст. Мелітополь, повірених 31.03.2017р. По документу тара 23 500 кг (перевірена), нетто 62 000 кг. Фактично виявилось брутто 81 800 кг, що менше проти документу на 3 700 кг В гр.7 зазначено поверхня вантажу маркована вапном та 4-мя повздовжніми борознами по всій довжині вагону. Фактично: навантаження у вагоні нижче бортів на 10-15 см зі скосами до бортів, поверхня маркована вапном та 4-мя повздовжніми борознами, над 1-2 люками маркування відсутнє, виїмка 230х280см глибиною 50-60 см. Люки та двері вагону зачинені, розсипу вантажу не було. В технічному відношенні вагон справний, про що складено акт.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу та просить стягнути її з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно із ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2,3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини 1, 2 ст. 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини 2, 3 ст. 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно із ст. ст. 110, 111, 113 Статуту залізниць України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу (абз. 3 та 4 п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення).

Залізниця прийняла вагон № 65298861 без будь-яких зауважень щодо повноти завантаження, його технічного стану. Наведене свідчить, що на момент передачі вагону № 65298861 з вантажем залізниці до перевезення були відсутні будь-які зазори, нещільності та протікання, що могли привести до втрати вантажу при перевезенні.

За вказаних обставин, відповідальність за втрату вантажу під час перевезення слід покласти на залізницю.

Так, ст. 129 Статуту залізниць України, передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст.1166 ЦК України. Зокрема даною нормою закону передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме: у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 ст. 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до п. 14 Інструкції П-6 перевірка ваги нетто здійснюється у порядку, встановленому стандартами, технічними умовами та іншими обовязковими для сторін правилами.

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що він виконаний не вірно.

Так, з розрахунку позивача, наведеного у позовній заяві, вбачається, що позивач у розрахунку зазначає норму нестачі, відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 у розмірі 620 кг, що становить 1% від маси вантажу зазначеної в перевізному документі (62 000 кг х 1 %).

Як вказано вище, відповідно до залізничної накладної № 50147008 в графі 20 зазначено відомості про вантаж: концентрат вугільний у вологому стані. Маса вантажу відповідно до графи 24 становить 62 000 кг.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 норма нестачі вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси зазначеної в перевізних документах.

З огляду на викладене, з урахуванням положень п. 27 Правил видачі вантажів норма нестачі (вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані) у вагоні № 65298861 становить 1 240 кг (62 000 кг х 2%).

Таким чином, з урахуванням норми недостачі 2% маси, зазначеної в перевізних документах, вагова недостача у даній партії концентрату вугільного складає 2 460 кг. Враховуючи вартість 1 тони вугілля камяного у розмірі 2 350 грн. 00 коп. без ПДВ, вартість недостачі становить 5 781 грн. 00 коп. з ПДВ. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

За встановлених обставин, у звязку з тим, що вантаж був прийнятий залізницею для перевезення без зауважень, відповідальність за нестачу, що утворилася під час перевезення, покладається на перевізника у розмірі фактичної шкоди. Перевізник не забезпечив збереження вантажу на шляху слідування та на залізничних станціях.

З урахуванням вищевикладеного, стягнення суми фактичної шкоди покладається на відповідача ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця".

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-86, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія "Укрпроменерго" (49000, м. Дніпро, вул. Короленка, буд. 3, офіс 116, ідентифікаційний код 38359763) 5 781 грн. 00 коп. (пять тисяч сімсот вісімдесят одну грн. 00 коп.) шкоди, 1 277 грн. 92 коп. (одну тисячу двісті сімдесят сім грн. 92 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 07.08.2017