ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.08.2017 Справа № 904/6886/17

За позовом Заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт", м. Дніпро

про стягнення 467 893,31 грн. збитків, що заподіяні державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства України в результаті засмічення земельної ділянки

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №9 від 30.09.2016, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, посвідчення №071 від 11.02.2003, адвокат

ОСОБА_3, довіреність № 58 від 11.07.2017, представник

В засіданні приймають участь: ОСОБА_4, службове посвідчення №017867 від 19.06.2013, прокурор відділу; ОСОБА_5, службове посвідчення № 017866 від 19.06.2013, прокурор відділу

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" 467 893,31 грн. збитків, що заподіяні державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства України в результаті засмічення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області у період з 06.06.2016 по 29.06.2016 на підставі наказу за № 283-П та направлення на проведення перевірки за № 4-2352-9-3 від 18.04.2016, проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України в діяльності Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт", що знаходиться за адресою: вул. Сухий Острів, 3, м. Дніпро, Дніпропетровська область. Перевіркою дотримання відповідачем вимог природоохоронного законодавства України, зокрема в частині поводження з відходами, встановлено, що первинний облік у сфері поводження з відходами у 2013-2015 роках та 1 кварталі 2016 року ведеться на підприємстві не у відповідності до вимог Інструкції щодо заповнення типової форми первинної облікової документації за № 1-ВТ "Облік відходів та пакувальних матеріалів і тари", що затверджена наказом Мінприроди України за № 342 від 07.07.2008 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 824/15515 від 09.09.2008. Крім того, під час перевірки встановлено, що користування земельною ділянкою загальною площею 2,5926 га, що знаходиться за адресою: вул. Сухий Острів, 3, м. Дніпро, по фактичному розміщенню виробничого корпусу та складу, здійснюється на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 06.06.1996. Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області під час перевірки виявлено факт засмічення земельної ділянки, що перебуває у користуванні підприємства, а саме: на ґрунтовій поверхні загальною площею 21,24 кв.м. біля цеху без відповідних дозволів розміщено будівельні відходи об'ємом 25,8 куб.м., що є грубим порушенням вимог ст. ст. 17, 33 Закону України "Про відходи", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 164 Земельного кодексу України. Розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення відповідачем земельної ділянки державної власності, становить 467 893,31 грн., проведено у відповідності до "Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України за № 171 від 27.10.1997, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 285/2725 від 05.05.1998 зі змінами, затвердженими наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за № 149 від 04.04.2007.

Крім того, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області за порушення вимог природоохоронного законодавства України, зокрема у сфері поводження з відходами, відносно заступника директора Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за № 12322 від 11.07.2016 за 82 КУпАП. Постановою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 12270, 12321, 12322, 12323 від 15.07.2016 ОСОБА_3Г визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 82 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., який останнім сплачено відповідно до квитанції від 20.07.2016.

10.07.2017 відповідач звернувся до суду з клопотанням про залишення позову без розгляду оскільки заступником прокурора Дніпропетровської області необґрунтовано визначено підставою захисту інтересів держави - як недостатність бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області для сплати судового збору за подання позову, без підтвердження цього належними доказами. При цьому прокуратурою Дніпропетровської області самостійно сплачено судовий збір з державного рахунку.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 88/17, складеного судовим експертом ОСОБА_6 12 червня 2017 року, матеріали та конструкції, що складовані на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні підприємства Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" за адресою: вул. Сухий Острів, 3 в м. Дніпро, не є будівельними відходами. Вказані матеріали та конструкції не втратили свої споживчі властивості і мають подальше використання, що підтверджується результатами визначення технічного стану даних матеріалів та конструкцій як задовільного технічного стану (II категорія технічного стану). Гіпотезу про належність матеріалів та конструкцій, що складовані на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні підприємства Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" за адресою: вул. Сухий Острів, 3 в м. Дніпро, до будівельних відходів - даним Дослідженням повністю спростовано. Таким чином, факт знаходження та задовільний технічний стан матеріалів та конструкцій, що складовані на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні підприємства Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" за адресою: вул. Сухий Острів, 3 в м. Дніпро, - не є порушенням діючих норм та нормативно-правових актів, а саме: ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 164 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 33 Закону України "Про відходи", ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України, ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища". Результатами технічного огляду в складі даного Дослідження зафіксовано, що вимоги п. 8.4.2. ДСТУ Б В.2.6-2:2009 "Вироби бетонні і залізобетонні. Загальні технічні умови" на об'єкті дослідження виконані, а саме: наявна площадка для складування з ущільненою, рівною поверхнею, яка має нахил в бік залізничних шляхів. Результатами технічного огляду в складі даного Дослідження зафіксовано, що вимоги п. 8.4.3. ДСТУ Б В.2.6-2:2009 "Вироби бетонні і залізобетонні. Загальні технічні умови" на об'єкті дослідження виконані, а саме: наявні чітко видимі маркувальні написи та знаки, а також забезпечена можливість захоплювання кожного окремого виробу (або верхнього в штабелі), контейнера або пакета краном і вільного підйому для навантаження на транспортний засіб - що також відповідає в цілому вимогам НПАОП 0.00-1.75-15 "Правила охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт". Зберігання та складування матеріалів та конструкцій на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні підприємства Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" за адресою: вул. Сухий Острів, 3 в м. Дніпро, відповідає вимогам Розд. 5 "Вимоги до розташування та організації виробничої території" ДСП 173-96 "Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів". В акті перевірки, на підставі якого 09.08.2016 складено розрахунок розміру шкоди, були викладені неправильні та незаконні висновки щодо засмічення Товариством з додатковою відповідальністю "Феріт" земельної ділянки по вул. Сухий острів, буд. 3 в м. Дніпро будівельними відходами (бетонними плитами та іншим). Також акт перевірки не містить відомостей щодо: назви забруднюючого матеріалу та групи небезпечності; товщини земельного шару, що був забруднений; експертної оцінки, яка б підтвердила, що будівельні матеріали (бетонні плити та інше) є відходами.

25.07.2017 відповідач звернувся до суду з клопотанням про витребування у позивача оригінал Плану заходів державного нагляду (контролю) дотримання вимог природоохоронного законодавства Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області на ІІ квартал 2016 року для огляду в судовому засіданні та копію для залучення до матеріалів справи. Також відповідачем надані пояснення де вказує, що згідно матеріалів справи перевірка проводилася з 06.06.2016, задовго до встановлених чинним законодавством строків перевірки, тобто без належного права на проведення перевірки, та є незаконною.

25.07.2017 позивачем надані пояснення де зазначає, що Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області не порушено жодної вимоги чинного законодавства України. На думку позивача ОСОБА_7 експертного будівельно-технічного дослідження № 88/17. складеного суд експертом ОСОБА_6 не є належним та об'єктивним доказом по справі з огляду на те, що зазначений висновок складено на замовлення самого відповідача на договірних основах. Крім того, позивач звертає увагу, що законодавець не зобов'язує під час встановлення факту засмічення земельних ресурсів та нарахування відповідної шкоди визначити вид сторонніх предметів (відходи, матеріали або інше...).

03.08.2017 позивачем надані пояснення де вказує, що чинним законодавством не передбачено підписання додатків до акту з боку суб'єкта господарювання. Акт перевірки підписано представниками суб'єкта господарювання з поясненнями та зауваженнями. На 7 сторінці акту йдеться посилання на додаток № 1 до акту, в якому визначена площа земельних ділянок, що зазнали засмічення та товщина шару відходів. У поясненнях та зауваженнях до акту відсутні заперечення щодо зазначеного додатку. Відповідно до п. 2 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів засмічення земель - наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів. Тобто держінспектор не зобов'язаний під час встановлення факту засмічення земельних ресурсів та нарахування відповідної шкоди визначити вид сторонніх предметів (відходи, матеріали або інше ...).

Також 03.08.2017 відповідачем надані пояснення де зазначає, що розмір шкоди внаслідок нібито засміченої земельної ділянки розрахований на підставі недостовірних даних, без врахування зауважень і пояснень відповідача, які додані до акту перевірки.

07.08.2017 відповідач звернувся до суду із заявою якою просить суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що при проведенні перевірки і складенні акту були порушені вимоги п. 2.2, п. 2.3 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, наказу начальника Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 18 квітня 2016 року № 283-П про проведення перевірки і направлення на проведення перевірки від 18 квітня 2016 року № 4-2352-9-3, що підписано першим заступником начальника інспекції, а саме: перевірку провели 5 посадових осіб Держекоінспекції замість призначеної комісії у складі 16 осіб. Крім того, всупереч вимог ч. 2 ст. 5 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та п. 5 Критеріїв розподілу суб'єктів господарювання за ступенем ризику їх господарської діяльності для навколишнього природного середовища та періодичності здійснення заходів державного нагляду (контролю) Держекоінспекцією у Дніпропетровській області порушено періодичність проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт", а саме: попередня планова перевірка Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" проведена в період з 07 листопада 2013 року по 23 листопада 2013 року, а спірна планова перевірка проведена в період з 06 червня 2016 року по 29 червня 2016 року, тобто з порушенням трьохрічного та п'ятирічного строку періодичності. Крім того, згідно матеріалів перевірки Держекоінспекцією у Дніпропетровській області зроблено висновок про засмічення земельної ділянки по вул. Сухий острів, буд. 3 у м. Дніпро, яка знаходиться в користуванні підприємства Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт", будівельними відходами (бетонними плитами та іншим). Проте Держекоінспекція у Дніпропетровській області як контролюючий орган повинна була провести відповідну експертизу на підтвердження свого висновку щодо "засмічення земельної ділянки будівельними відходами (бетонними плитами та іншим)", однак така експертиза не була проведена. ОСОБА_7 в матеріалах перевірки зроблені Держекоінспекцією у Дніпропетровській області на припущеннях.

Провадження у справі № 904/6886/17 було порушено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2017 з призначенням її до розгляду на 11.07.2017.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 11.07.2017 було оголошено перерву до 25.07.2017, у судовому засіданні від 25.07.2017 - до 03.08.2017, у судовому засіданні від 03.08.2017 - до 09.08.2017.

У судовому засіданні 09.08.2017 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора відділу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Діяльність Державної екологічної інспекції України та її територіальних органів регулюється Указом Президента України від 13.04.2011 №454/2011 "Про Положення про Державну екологічну інспекцію України", Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 №429 "Про затвердження положень про територіальні органи Держекоінспекції України", а також відповідним положенням про Державну екологічну інспекцію в області, яке затверджується наказом Державної екологічної інспекції України.

Так, відповідно до п.п. 4.2 Положення про Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України 12.12.2011 №136 (ОСОБА_6 - Положення), Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів.

Згідно з п. 6 вказаного Положення Держекоінспекція для виконання покладених на неї завдань, зокрема, має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження; виконувати відбір проб та інструментально-лабораторні вимірювання показників складу і властивостей викидів стаціонарних та пересувних джерел забруднення атмосферного повітря, ґрунтів, вод (лляних, баластних, зворотних, поверхневих), тощо; розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії; вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Згідно з п.1 Положення про Державну екологічну інспекцію у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України №136 від 12.11.2011, Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної екологічної інспекції України, який діє у складі Держекоінспекції України і їй підпорядковується.

Відповідно до п.п. 4.2, 6.11 Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Мінприроди №429 від 04.11.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1347/20085 від 25.11.2011, Державна екологічна інспекція в Дніпропетровській області має право:

- здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища;

- розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'являти претензії.

Отже, вищенаведені норми законодавчих актів підтверджують, що саме Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області має право здійснювати державний контроль в сфері дотримання вимог природоохоронного законодавства, обстежувати в установленому порядку підприємства, установи і організації не залежно від форми власності, а у випадку виявлення порушень вживати в установленому порядку заходи досудового врегулювання спорів та подавати позови про відшкодування втрат і збитків, які завдані порушенням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною 1 згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Господарського процесуального кодексу України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно з пунктом 2 статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обовязок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

У відповідності до ч. 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. У вказаній статті також передбачено, що однією із форм представництва прокурором є звернення до суду з позовами (заявами, поданнями).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, в їх основі завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (зокрема, економічних, соціальних) дій, програм, спрямованих на гарантування її економічної безпеки, захист прав усіх субєктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з частковою державної власності у статутному фонді; із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах; зазначає орган, на який державою покладено обовязок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Так, відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Держава зацікавлена в належній поведінці субєктів цивільних правовідносин, які вона закріпила в законах та інших нормативно-правових актах. Отже, органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, є Державна екологічна інспекція у Дніпропетровській області.

Відповідно до статті 18 Господарського процесуального кодексу України прокурор є самостійним учасником судового процесу.

Системний правовий аналіз наведених законодавчих положень дає підстави для висновку про те, що прокурор правомірно звернувся до суду за захистом порушеного права позивача.

У статті 29 Господарського процесуального кодексу України визначено повноваження прокурора як учасника судового процесу у позовному провадження.

Так, прокурор, який бере участь у справі, несе обовязки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

В даному випадку позиція прокурора і позивача стосовно заявлених позовних вимог є одностайна. Позивач у повному обсязі підтримує заявлені прокурором позовні вимоги, тобто має місце безумовне волевиявлення позивача задовольнити матеріально-правові вимоги прокурора в тому вигляді, в якому вони містяться у позовній заяві.

На підставі наказу Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (далі - позивач) від 18.04.2016 №283-П та направлення від 18.04.2016 №4-2352-9-3 на проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" (далі - відповідач), юридична та фактична адреса: вул. Сухий острів, 3, м. Дніпропетровськ, 49000, в період з 06.06.2016 по 29.06.2016 проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства України.

Позивачем в ході планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України відповідачем, проведеної в період з 06.06.2016 по 29.06.2016, встановлено, що діяльність підприємства, пов'язана з виготовленням поковок методом вільної ковки на молотах та пресах з вуглеводних та легірованних сталей для нужд підприємств гірничо-металургійного комплексу, хімічної промисловості, машинобудування та судобудівництва.

Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області під час перевірки виявлено факт засмічення земельної ділянки, що перебуває у користуванні підприємства, а саме: на ґрунтовій поверхні загальною площею 21,24 кв.м. біля цеху без відповідних дозволів розміщено будівельні відходи об'ємом 25,8 куб.м., що є грубим порушенням вимог ст. ст. 17, 33 Закону України "Про відходи", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 164 Земельного кодексу України.

Заміри площі засміченої земельної ділянки проведено спеціальним мірним приладом - повіреною рулеткою № 1 (свідоцтво про повірку № 08-0/4770 від 06.07.2015) у присутності заступника директора Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" ОСОБА_3 та інженера з охорони праці та екології Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" ОСОБА_8

Об'єм відходів 25,8 куб.м. встановлено за об'ємними характеристиками утворених відходів через добуток площі та товщини шару відходів. Товщину шару відходів ділянки визначено вимірюванням. Так, земельна ділянка, на якій здійснювалося розміщення відходів, має наступні кількісні показники: - площа ділянки - 21,24 кв.м. (5,9 м * 3,6 м), товщина відходів - 1,215 м., об'єм відходів - 25,8 куб.м., що підтверджується додатком до акта планової перевірки.

Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки, що зазнала засмічення, становить 1 762,31 грн., що підтверджується листом Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську за № 8-411-0.2-2860/2-16 від 01.08.2016.

Враховуючи викладене, фахівцями Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області відповідно до Методики визначення розміру шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України за № 171 від 27.10.1997, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 285/2725 від 05.05.1998 зі змінами, затвердженими наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України за № 149 від 04.04.2007, проведено розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок засмічення Товариством з додатковою відповідальністю "Феріт" земельної ділянки. Розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення Товариством з додатковою відповідальністю "Феріт" земельної ділянки державної власності, становить 467 893,31 грн.

З метою усунення порушень вимог природоохоронного законодавства України Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області на адресу Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" внесено припис за № 4-4469-9-3 від 05.07.2016, у відповідності до якого товариство повинно: п. 25 - вжити заходи для максимальної утилізації відходів - до 01 вересня 2016 року; п. 29 - не допускати розміщення відходів у несанкціонованих містах - постійно.

Крім того, Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області за порушення вимог природоохоронного законодавства України, зокрема у сфері поводження з відходами, відносно заступника директора Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за № 12322 від 11.07.2016 за 82 КУпАП. Постановою Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області № 12270, 12321, 12322, 12323 від 15.07.2016 ОСОБА_3Г визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 82 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., який останнім сплачено відповідно до квитанції від 20.07.2016.

З метою досудового врегулювання спору Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області на адресу Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" направлено претензію № 6-9/16 за № 4-5367-9-3 від 10.08.2016 про добровільне відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, у розмірі 467 893,31 грн. Збитки у сумі 467 893,31 грн. Товариством з додатковою відповідальністю "Феріт" не відшкодовано.

Вищевикладене стало підставою звернення з позовом до суду.

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечним хімічними речовинами на території Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" встановлено підприємством не надані підтверджуючі документи щодо санкціонованої передачі відходів, а саме: окалина, будівельні відходи, обрубки ковальські, відпрацьовані круги, абразивного інструменту, побутові відходи, відходи електродів, тощо. Місце зберігання зазначених видів відходів, обладнані згідно вимог чинного законодавства, на підприємстві відсутні. Підтверджуючі документи щодо передачі даних видів відходів за 2013 - 2014 роки не надані. Таким чином, підприємством утворюються та несанкціоновано розміщуються в навколишньому природному середовищі відходи, що є грубим порушенням ст.ст. 17, 33 Закону України "Про відходи", ст.ст. 202 , 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 8, 11 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". В ході візуального огляду на дільниці зберігання злитків встановлено факт сумісного зберігання відходів різного морфологічного стану, а саме: ганчір'я промащене та тверді побутові відходи, що є порушенням ст.ст. 17, 33 Закону України "Про відходи". В ході перевірки встановлено факти засмічення земельних ресурсів, а саме: на земельній ділянці біля цеху без відповідних дозволів розміщуються будівельні відходи. Підприємством порушуються вимоги ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 164 Земельного кодексу України, ст.ст. 17, 33 Закону України "Про відходи", ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України. Площі земельних ділянок, що зазнали засмічення, та товщини шару відходів визначені вимірюванням (Додаток № 1 до акту).

Згідно до Додатку до акту (а.с. 32 том 1) в ході планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства України Товариством з додатковою відповідальністю "Феріт", юридична адреса: вул. Сухий острів, 3, м. Дніпропетровськ, 49049; фактична адреса: вул. Сухий острів, 3, м. Дніпропетровськ, 49049, проведеної в період з 06.06.2016 по 29.06.2016, в ході обстеження підприємства встановлено факти засмічення земельних ресурсів, а саме: на земельній ділянці біля цеху без відповідних дозволів розміщуються будівельні відходи. За результатами замірів повіреним мірним засобом (рулеткою) в присутності заступника директора Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" ОСОБА_3, інженера з охорони праці та екології Товариства з додатковою відповідальністю "Феріт" ОСОБА_8, встановлено, що ділянка на якій здійснюється розміщення відходів має наступні кількісні показники: - ділянка (будівельні відходи) - 21,24 кв.м. (5,9 м * 3,6 м), товщина відходів - 1,215 м., об'єм відходів - 25,8 куб.м. Заміри проводились спеціальним мірним приладом - повіреною рулеткою № 1 (свідоцтво про повірку № 08-0/4770 від 06.07.2015). Об'єм відходів встановлено за об'ємними характеристиками цих відходів через добуток площі та товщини шару цих відходів. Товщину шару відходів ділянки визначено вимірюванням. Під час замірів проводилась фотозйомка.

Згідно з ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду унормовані статтею 1166 Цивільного кодексу України. За приписами зазначеної норми майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення.

При цьому, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про недоведеність прокурором та позивачем усіх складових цивільного правопорушення, що унеможливлює висновок про обґрунтованість позову.

Відповідно до пункту 1.3 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища" розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності, як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача. До позовної заяви повинен бути доданий обґрунтований розрахунок суми, що стягується на відшкодування заподіяної шкоди.

За змістом ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, належними і допустимими доказами; при цьому доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, та встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

З метою розкриття порушення вимог законодавства про охорону природоохоронного законодавства позивачем здійснювалась фотографування, про що зазначено в Додатку до акту, проте до матеріалів справи не надано.

11.07.2016 відповідачем надані позивачу пояснення до Акту перевірки (а.с. 33 - 38 том 1) де зазначив (п. 14) стосовно будівельних матеріалів та правових підстав їх знаходження на земельній ділянці. Також на підтвердження вказаних пояснень надав довідку про наявність на обліку підприємства будівельних матеріалів, які позивача вважає будівельним відходами, та копію Титульного листа Робочого проекту "Реконструкція комерційного вузлу обліку газу за адресою вул. Сухий Острів, 3, копію технічних умов (ТУ) № 131-У, копію висновку експертизи з питань охорони праці за № 12.3-01-02.0525.14.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відходи" відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення (Класифікатор відходів ДК 005-96 затверджений Наказом Держстандарт від 29.02.1996 № 89 "Державний класифікатор України. Класифікатор відходів ДК 005-96").

До відходів належать: - залишки сировини, матеріалів, напівфабрикатів, тощо, утворені в процесі виробництва продукції або виконання робіт і втратили цілком або частково вихідні споживчі властивості (відходи виробництва); - розкривні і супутні гірничі породи, що видобуваються у процесі розроблення родовищ корисних копалин; - залишкові продукти збагачення та інших видів первинної обробки сировини (шлам, пил, відсіви тощо); - новоутворені речовини та їх суміші, утворені в термічних, хімічних та інших процесах і які не є метою даного виробництва (шлак, зола, кубові залишки, інші тверді та пастоподібні утворення, а також рідини та аерозолі); - залишкові продукти сільськогосподарського виробництва (у т. ч. тваринництва), лісівництва і лісозаготівель; - бракована, некондиційна продукція усіх видів економічної діяльності або продукція, що забруднена небезпечними речовинами і не придатна до використання; - неідентифікована продукція, застосування (експлуатація) або вживання якої може спричинити непередбачені наслідки, у т. ч. мінеральні добрива, отрутохімікати, інші речовини; - зіпсовані (пошкоджені) і неремонтоздатні чи відпрацьовані, фізично або морально зношені вироби та матеріали, які втратили свої споживчі властивості (відходи споживання); - залишки продуктів харчування, побутових речей, пакувальних матеріалів тощо (побутові відходи); - осади очисних промислових споруд, споруд комунальних та інших служб; - залишки від медичного та ветеринарного обслуговування, медико-біологічної та хіміко-фармацевтичної промисловості, аптечної справи; - залишкові продукти усіх інших видів діяльності підприємств, установ, організацій і населення; - матеріальні об'єкти та субстанції, активність радіонуклідів або радіоактивне забруднення яких перевищує межі, встановлені чинними нормами, за умови, що використання цих об'єктів та субстанцій не передбачається (радіоактивні відходи) (Класифікатор відходів ДК 005-96 затверджений Наказом Держстандарт від 29.02.1996 № 89 "Державний класифікатор України. Класифікатор відходів ДК 005-96").

До групи 45 включено відходи, що утворюються під час будівельних робіт, знесення будівель і споруд, а також відходи, які утворилися внаслідок техногенних катастроф (аварій), природних катастроф та явищ. Цю діяльність класифіковано в розділі 45 КВЕД.

До групи 45 належать такі класифікаційні угруповання:

- відходи будівельних робіт, знесення та ремонту будівель і споруд (451);

- відходи, які утворилися внаслідок техногенних катастроф (аварій), природних катастроф та явищ (459) (Класифікатор відходів ДК 005-96 затверджений Наказом Держстандарт від 29.02.1996 № 89 "Державний класифікатор України. Класифікатор відходів ДК 005-96").

Будівельні відходи. Тверді відходи, що утворюються при будівництві, реконструкції, ремонті приміщень та споруд; відходи будівельних матеріалів і конструкцій, ґрунт, пісок, асфальт тощо (Інструкція щодо заповнення форми звітності № 1-ТПВ "Звіт про поводження з твердими побутовими відходами затверджена Наказом Міністерства будівництва; архітектури та житлово-комунального господарства від 19.09.2006 № 308 "Про затвердження форми звітності № 1-ТПВ та Інструкції щодо заповнення форми звітності N 1-ТПВ "Звіт про поводження з твердими побутовими відходами"").

Згідно з висновком № 88/17 експертного будівельно-технічного дослідження складеного 12.06.2017 факт заходження та задовільний технічний стан матеріалів та конструкцій, що складовані на земельній ділянці, яка знаходиться в користуванні відповідача, не є порушенням діючих норм та нормативно-правових актів, а саме ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 164 Земельного кодексу України, ст. ст. 17 ,33 Закону України "Про відходи", ст.ст. 44, 105 Водного кодексу України, ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

На підставі наведеного суд не вважає будівельні матеріали, які знаходяться на земельній ділянці відповідача такими, що є будівельними відходами. Знаходження будівельних матеріалів на можливо ототожнювати з будівельними відходами.

Державні інспектори проводять перевірку за оригінальними або належним чином оформленими копіями документів, наданими уповноваженою особою суб'єкта господарювання, щодо якого здійснюється перевірка. Не допускається включення до акту перевірки інформації або висновків, які не підтверджені документально (Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення в судовій практиці, зокрема, постанові Вищого господарського суду України від 14.04.2015 у справі № 16/387).

Також при складанні Акту перевірки позивач не звернув увагу на пояснення відповідача щодо здійснення ним реконструкцій комерційного вузлу обліку газу та відповідно необхідність в цих будівельних матеріалах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів факт правопорушення, зазначений ним як підстава для звернення з позовом, так як позивач не довів належними доказами наявність будівельних відходів на земельній ділянці відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

При цьому, згідно з п. 71 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 "Справа "Рисовський проти України"" на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Приймаючи рішення господарський суд взяв до уваги, що рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Клопотання відповідача залишення позову без розгляду не підлягає задоволенню на підставі зазначеного вище. Щодо клопотання відповідача про витребування доказів суд вважає, що задоволення вказаного клопотання є недоцільним.

Судові витрати по справі, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покласти на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимоги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.08.2017.

Суддя ОСОБА_9