КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. Справа№ 911/835/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тищенко А.І.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Палій Ю.В. - дов. №17072002 від 20.07.2017р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.07.2017р.

у справі № 911/835/17 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Приватного підприємства "Столичні будинки"

про стягнення 197 280,78 грн.

В судовому засіданні 31.07.2016р. у відповідно до ст. ст. 85, 99 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.07.2017р. зупинено провадження у справі №911/835/17 до вирішення справи №911/829/17.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду Київської області.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального права, оскільки періоди, за які проводиться стягнення заборгованості з відповідача різні, отже відсутні підстави для зупинення провадження у справі на підставі ст. 79 ГПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу 20.07.2017р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 31.07.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 31.07.2017р. підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній та доповненнях до апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду Київської області.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 31.07.2016р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, причини його неявки суду невідомі.

Оскільки його явка в судове засідання обов'язковою не визнавалась, зважаючи на скорочені строки розгляду апеляційної скарги на ухвали суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу відсутність представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 2 статті 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно частини 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала підлягає скасуванню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа №911/835/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Приватного підприємства "Столичні будинки" про стягнення 197280,78 грн.

Позов у справі №911/835/17 подано про стягнення заборгованості на підставі Угоди № Р510345-10/15 від 23.10.2015 року про реструктуризацію заборгованості за Договором № 510345 від 04.02.2014 року на постачання теплової енергії у гарячій воді.

В ході розгляду спору відповідач надав відзив, в якому проти позову заперечував, зазначаючи, що з огляду на умови основного Договору № 510345 від 04.02.2014 року на постачання теплової енергії у гарячій воді, заборгованість за яким реструктуризовано за Угодою № Р510345-10/15 від 23.10.2015 року, зобов'язання в межах обумовленого Договором періоду відповідачем виконані в повному обсязі. Відповідач заперечував про наявність у нього зобов'язань щодо оплати послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді поза межами Договору № 510345 від 04.02.2014 року. Зокрема, зазначав, що він не є безпосереднім споживачем відповідних послуг і Договір № 510345 від 04.02.2014 року укладався щодо тимчасового отримання послуг на житловий будинок і не повинен нести відповідальності за поставлені на відповідний будинок послуги поза домовленостей, обумовлених тимчасовим Договором № 510345 від 04.02.2014 року.

Судом було з'ясовано, що в провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа № 911/829/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Приватного підприємства "Столичні будинки" про стягнення 680946,20 грн., з яких заявлено до стягнення 583076,82 грн. заборгованості за постачання теплової енергії за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року за Договором №510345 від 04.02.2014 року.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.05.2017 року у справі № 911/829/17 позовні вимоги задоволено, однак відповідне судове рішення не набрало законної сили у зв'язку з його оскарженням в апеляційному порядку і на даний час справа № 911/829/17 перебуває на оскарженні в Київському апеляційному господарському суді.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що питання наявності основного зобов'язання, реструктуризовану частину якого заявлено до стягнення у справі № 911/835/17, вирішується у справі № 911/829/17, до вирішення останньої повний та правильний розгляд справи № 911/835/17 не можливий.

Зокрема, якщо за наслідками остаточного розгляду спору у справі №911/829/17 суд дійде висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відсутність у відповідача зобов'язань з оплати заборгованості за постачання теплової енергії за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року за Договором № 510345 від 04.02.2014 року, стягнення відповідної частини реструктуризованої заборгованості у справі № 911/835/17 буде неправомірним.

В той же час, оскільки Угода не породжує самостійного зобов'язання, а фактично врегульовує порядок та строки виконання зобов'язання з оплати за Договором № 510345 від 04.02.2014 року, умови такої Угоди мають враховуватись при вирішенні спору про виконання основного зобов'язання і в разі задоволення позову у справі № 911/829/17 відповідні зобов'язання мають виконуватись згідно відповідного судового рішення.

Одночасне стягнення тієї ж заборгованості у справі (її частини) призведе до подвійного стягнення заборгованості (її частини).

Однак колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, вважає їх помилковими, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами перших інстанцій" статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

Господарський суд Київської області зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили рішення у справі №911/829/17, вказує, що «як вбачається з матеріалів справи № 911/835/17, заявлена до стягнення заборгованість за Угодою є реструктуризованою заборгованістю за Договором №510345 від 04.02.2014 року за той же період жовтень 2015 року січень 2016 року, що і заявлена до стягнення у справі № 911/829/17 загальна сума заборгованості безпосередньо за тим же Договором № 510345 від 04.02.2014 року.».

Такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на матеріалах справи, оскільки позивачем було подано суду пояснення та розгорнуту таблицю основного боргу по Угоді №Р510345-10/15 про реструктуризацію заборгованості за Договором № 510345 від 04.02.2014 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Угода), в яких зазначено що заборгованість у сумі 530 000,00 грн. за Угодою виникла за період з лютого 2014 по травень 2015 року.

Позивачем подано документи на підтвердження такої заборгованості, а саме Акти приймання передачі товарної продукції, Акти звіряння розрахунків, копії відомостей обліку споживання теплової енергії, копії банківських виписок за вказаний вище період.

З угоди №Р510345-10/15 від 23.10.2015р. про реструктуризацію заборгованості (а.с. 16) вбачається, що відповідач визнав і підтверджує заборгованість за договором від 04.02.2014р. № 510345 станом на 01.10.2015р. в сумі 530 000,00 грн. з ПДВ.

А заявлені до стягнення у справі №911/837/17 160 000, 00 грн. реструктуризованої заборгованості згідно графіку оплат, є боргом, що виник станом на 01.10.2015р..

Згідно розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, нараховані вони саме на реструктуризовану суму боргу, що не була вчасно сплачена відповідачем.

В той же час, у справі №911/829/17 заявлено до стягнення 583 076, 82 грн. заборгованості, що виникла за інший період з 01.10.2015р. по 01.02.2017р. по спірному договору, та нараховані 3% річних та інфляційні втрати на вказану суму заборгованості.

Отже, у справах №911/829/17 та 911/835/17 різні предмети та підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів констатує, що предметом позову у справі №911/835/17 є заборгованість за Угодою №Р510345-10/15 про реструктуризацію заборгованості за Договором №510345 від 04.02.2014, яка виникла на 01.10.2015р. і становить 160 000,00 грн., а підставою позову є неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за вказаною Угодою.

Предметом позову у справі №910/829/17 є заборгованість за Договором №510345 від 04.02.2014 за період з 01.10.2015р. по 01.02.2017р., яка становить 583 076,82 грн., а підставою позову є неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 510345 від 04.02.2014.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що обставини, на які посилається суд першої інстанції при зупиненні провадження, як на такі, що унеможливлюють розгляд справи №911/835/17, такими по своїй суті не є, оскільки незалежно від результату розгляду справи №910/829/17, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи № 911/835/17.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов'язків цивільного характеру.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У разі зупинення провадження у справі за відсутності достатніх підстав, передбачених ч. 1 ст. 79 ГПК України, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 03.07.2017р. про зупинення провадження у справі №911/835/17 підлягає скасуванню з направленням справи № 911/835/17 до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.07.2017р. у справі №911/835/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 03.07.2017р. у справі № 911/835/17 про зупинення провадження у справі скасувати.

3. Матеріали справи № 911/835/17 повернути до Господарського суду Київської області для подальшого розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді А.І. Тищенко

С.А. Гончаров