ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" серпня 2017 р.Справа № 916/1468/17

За позовом: публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ"

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" особі регіональної філії "Одеська залізниця"

про стягнення 51 467,30 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" особі регіональної філії "Одеська залізниця" вартість нестачі вантажу в сумі 51 467,30 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2017р. позовну заяву (вх.№1565/17) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/1468/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся, хоча про час місце їх проведення був повідомлений належним чином.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№17101/17 від 03.08.2017р.).

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

31.12.2013р. між ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" (Замовник) та ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (Виконавець) було укладено договір №13-15/77-У, відповідно до якого Замовник зобов'язався передати (поставити) виконавцю вугілля для збагачення, оплатити послуги Виконавця, пов'язані зі збагачення вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов'язався прийняти вугілля, провести його збагачення та передати (поставити) отриманий в результаті збагачення концентрат Замовнику, в строки та на умовах, обумовлених дійсним договором.

Відповідно до п.1.1.3. Договору поставка вугільного концентрату у грудні 2016 року, січні 2017року здійснювалась на залізничну станцію Ладижин Одеської залізниці.

ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" відповідно до Технічних умов завантажило вугілля кам'яне марки Г 0-100:

- у вагон №56918170 в кількості 66100 кг по накладній №53310744 від 23.12.2016р.;

- у вагон №53197125 в кількості 66900 кг по накладній №53512869 від 03.01.2017р.;

- у вагон №53561239 в кількості 62900 кг по накладній №53637302 від 08.01.2017р.;

- у вагон №56958176 в кількості 63200 кг по накладній №53549333від 04.01.2017р.;

- у вагон №56265358 в кількості 66300 кг по накладній №53555751 від 05.01.2017р. та передало вказаний вантаж для перевезення Залізниці.

Зі змісту вищенаведених накладних вбачається, що навантаження на рівні бортів, поверхня вантажу маркована однією борозною катка ущільнювача.

Згідно з п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з накладними №53637302, №53512869, №53549333, №53555751, № 53310744 Залізниця прийняла у ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" на станції Родинська Донецької залізниці для перевезення зазначеного вугілля марки Г -0-100 і зобов'язалась доставити його на станцію Ладижин Одеської залізниці на адресу ДТЕК Ладижинська ТЕС ПАТ "ДТЕК Західенерго".

При цьому, відокремлений підрозділ "Ладижинська ТЕС" є структурним підрозділом публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго".

На станції Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці 28.12.2016р., 06.01.2017р. та 07.01.2017р. були складені комерційні акти РА №015930/656, №450003/15 та №.450003/18.

На станції Красноармійськ Донецької залізниці 07.01.2017р. та 10.01.2017р. були складені комерційні акти БН № 729321/4 та БН №729327/10.

Відповідно до комерційного акту РА №015930/656 згідно акту загальної форми станції Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці №23598 від 25.12.2016р. проводилося комісійне зважування вагону №56918170 та при переважуванні на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 81350кг, тара - 21800 кг, нетто - 59550кг, що менше вантажного документу на 6550 кг. Навантаження вагону на рівні бортів, маркування із застосуванням катку. Фактичне на поверхні вантажу мається поглиблення за рухом поїзда над 1-5 люками довжиною 7,0м, по ширині вагону, глибиною 0,5-0,6м. В місці поглиблення маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Торцеві двері, розвантажувальні люка з обох сторін закрити. Течі вантажу немає. У розділі Є зроблена відмітка станції призначення, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /1.

Відповідно до комерційного акту №450003/15 згідно акту загальної форми станції Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці №90 від 04.01.2017р. проводилося комісійне зважування вагону №53197125 та при переважуванні на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 83350кг, тара - 23500 кг, нетто - 59850кг, що менше вантажного документу на 7050кг. Навантаження вагону нижче бортів на 20см. маркування із застосуванням катку. Фактичне на поверхні вантажу мається поглиблення за рухом поїзда праворуч над 1-3 люками довжиною 4,0м, шириною 1,1 -1,5м., глибиною 0,1м., ліворуч над 3 люком довжиною 1,0м, шириною - 1,0м., глибиною 0,3м., над 4-7 люками довжиною - 6,0м., по ширині вагону, глибиною 0,5-0,7м. В місці поглиблення маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люка з обох сторін закрити. Течі вантажу немає. У розділі Є зроблена відмітка станції призначення, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /13.

Відповідно до комерційного акту №450003/18 згідно акту загальної форми станції Нижньодніпровськ вузол Придніпровської залізниці №127 від 05.01.2017р. проводилося комісійне зважування вагону №56958176 та при переважуванні на справних 150-тонних тензометричних вагонних вагах виявилось брутто - 79150кг, тара - 22200 кг, нетто - 56950кг, що менше вантажного документу на 6250 кг. Навантаження вантажу нижче бортів на 10-30см., маркування із застосуванням катку. Фактичне на поверхні вантажу мається поглиблення за рухом поїзда над 1-4 люками довжиною 6.0м, по ширині вагону, глибиною 0,3-0,4м. В місці поглиблення маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний. Торцеві двері, розвантажувальні люка з обох сторін закрити. Течі вантажу немає. У розділі Є зроблена відмітка станції призначення, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /14.

Відповідно до комерційного акту БН №729321/4 згідно акту загальної форми станції Красноармійськ Дон. Залізниці №40211 від 06.01.2017р. проводилося комісійне зважування вагону -/°56265358. При перевірці виявлено брутто - 83300кг, тара - 23300 кг, нетто - 60000 кг, що менше вантажного документу на 6300кг. Навантаження вантажу на рівні бортів, поверхня вантажу вкрита сніговим покровом. З 2-го по 7-й люка мається виїмка 850х220х80-100см. Порушено сніговий покров. Вагон бездвірний, люки щільно зачинені, течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон . правний. У розділі Є зроблена відмітка станції призначення, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /26

Відповідно до комерційного акту БН №729327/10 згідно акту загальної форми станції Красноармійськ Донецької Залізниці №40277 від 10.01.2017р. проводилося комісійне зважування вагону №53561239. При перевірці виявлено брутто - 78250кг, тара - 22100 кг, нетто - 56150 кг, що менше вантажного документу на 6750кг. Навантаження вантажу над 1 та 2 люками нижче бортів на 10 см., вкатане катком, поверхня вантажу вкрита сніговим покровом. З 3-го по 7-й люка мається виїмка 1050x280x100см. Порушено сніговий покров. Вагон бездвірний, люки щільно зачинені, течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон справний. У розділі Є зроблена відмітка станції призначення, згідно з якою, під час перевірки, різниці проти цього акту не виявлено. До номеру акту доданий індекс /30.

Неналежне виконання відповідачем послуг з перевезення вантажу, що призвело до нестачі вантажу і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Стаття 908 Цивільного кодексу України встановлює, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

У відповідності до приписів ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно ст.920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.2 Закону України "Про транспорт", відносини, пов'язані з діяльністю транспорту, регулюються цим Законом, кодексами (статутами) окремих видів транспорту, іншими актами законодавства України.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно п.п.1, 2, 3 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 ст.306 ГК України визначено, що субєктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (ст.129 Статуту Залізниць України).

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (ч.ч.2, 3 ст.308 ГК України).

Статтею 924 Цивільного кодексу України визначено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частиною 3 ст.32 Статуту Залізниць України визначено, що відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно ст.110 Статуту Залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Відповідно до ст.113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин.

Згідно зі ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну, вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

З врахуванням вищенаведених приписів чинного Законодавства України, що регулює спірні правовідносини сторін, суд покладає відповідальність за нестачу вантажу на публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" особі регіональної філії "Одеська залізниця", обовязком якої є забезпечення схоронності вантажу під час перевезення.

При цьому, суд зазначає наступне:

Згідно зі статтею 133 Статуту залізниць України передача права на пред'явлення претензій та позовів відправником одержувачу або одержувачем відправнику, а також відправником або одержувачем вищій організації засвідчується переуступним написом на відповідному документі (накладній, квитанції про приймання вантажу до перевезення, багажній квитанції).

Переуступний напис засвідчується підписами керівника і головного (старшого) бухгалтера та печаткою підприємства.

Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №53637302, №53512869, №53549333, №53555751, № 53310744 за підписами генерального директора та головного бухгалтера ПАТ "ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО", право на пред'явлення позову передано ПАТ "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ".

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Зарахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу у вагонах:

№56918170 становить 6550-661=5889кг;

№53197125 становить 7050-669=6381кг;

№53561239 становить 6750-629=6121кг;

№56958176 становить 6250-632=5618кг;

№56265358 становить 6300 - 663=5637кг;

Згідно зі ст.115 Статуту залізниць України вартість вантаж' визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до пункту 2.7 Роз'яснень президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером, копії податкової накладної.

У відповідності до довідок відправника ПрАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" №1/181, 1/182, 1/183, 1/184, 1/185 від 17.01.2017р. вартість 1 тони відвантаженого вугілля у вагоні №56918170 по накладній №53310744 становить 1 737,60грн. з урахуванням ПДВ, у вагоні №53197125 по накладній № 53512869 становить 1 914,23грн. з урахуванням ПДВ, у вагоні №53561239 по накладній № 53637302 становить 1 293,98грн. з урахуванням ПДВ, у вагоні №56958176 по накладній № 53549333 становить 1 859,11грн. з урахуванням ПДВ та у вагоні №56265358 по накладній № 53555751 становить 1 890,18грн. з урахуванням ПДВ.

Судом встановлено, наступне:

- вартість нестачі, виявленої у вагоні №56918170 з урахуванням норми природної втрати - складає 10 232,73грн. із розрахунку: 5,889т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1737,60 грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ);

- вартість недостачі, виявленої у вагоні № 53197125 з урахуванням норми природної втрати складає 12 214,70грн. із розрахунку: 6,381т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1914,23грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ);

- вартість недостачі, виявленої у вагоні № 53561239 з урахуванням норми природної втрати складає 7 920,45грн. із розрахунку: 6,121т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1293,98грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ);

- вартість недостачі, виявленої у вагоні № 56958176 з урахуванням норми природної втрати складає 10 444,48грн. із розрахунку: 5,618т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1859,11грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ);

- вартість недостачі, виявленої у вагоні № 56265358 з урахуванням норми природної втрати складає 10 654,94грн. із розрахунку: 5,637т (нестача з урахуванням норми природної втрати 1%) х 1890,18грн. (вартість 1 т вугілля з ПДВ).

Таким чином, загальна вартість нестачі вантажу, з врахуванням норми природної втрати складає 51 467,30 грн.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції зобовязує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обовязок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9.12.1994 р., серія А, № 303А, п. 29).

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення ЄСПЛ у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 1.07.2003р. №37801/97, п. 36).

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача та відповідача надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, к зв'язку з чим, суд, з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" особі регіональної філії "Одеська залізниця" на користь ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" підлягає стягненню вартість нестачі вантажу в сумі 51 467,30 грн.

Відповідно до приписів ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, код ЄДРЮОФОПГФ 40075815) особі регіональної філії "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, код ЄДРЮОФОПГФ 40081200) на користь публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" (85043, Донецька залізниця, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. №1А, код ЄДРЮОФОПГФ 00176549) вартість нестачі вугілля в сумі 51 467 (п'ятдесят одна тисяча чотириста шістдесят сім) грн. 30 коп. та витрат на оплату судового збору в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2017 р.

Суддя О.В. Цісельський