ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Справа № 910/12304/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Барицької Т.Л., Гольцової Л.А.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Оберемка Романа Анатолійовича
на рішення та постановуГосподарського суду міста Києва від 11.04.2016 Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017
у справі№ 910/12304/15 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Оберемка Романа Анатолійовича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто"
третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб
треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Миргородський м'ясокомбінат №1"; 2. ОСОБА_6
прозастосування наслідків недійсності нікчемного правочину, звернення стягнення на предмет іпотеки та передачу його в управління
за участю представників сторін:

позивача: Гайдай Т.В.

відповідача: Власюк В.В.

третьої особи без самостійних вимог

на предмет спору на стороні позивача: Жегулін Ю.М.

третіх осіб без самостійних вимог на

предмет спору на стороні відповідача: 1. не з'явилися

2. не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто" про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та звернення стягнення на предмет іпотеки і передачу його в управління.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 у справі № 910/12304/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Андреїшина І.О., судді Бондарчук В.В., Чинчин О.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 (колегія суддів у складі: головуючого судді Алданової С.О., суддів Ткаченка Б.О., Зубець Л.П.), у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 у справі № 910/12304/15, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема вказує на порушення п. 3 ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вважаючи, що судами неналежно досліджено обставини укладення договору про розірвання іпотечного договору, у зв'язку із чим не надано оцінки доводам позивача про наявність шахрайських дій та зловмисних намірів; вважає помилковим висновок судів про те, що іпотека не є активом банку, зазначає про невірне застосування судами законодавства, яке визначає правові наслідки виявлення уповноваженою особою Фонду нікчемних правочинів та регулює порядок дій уповноваженої особи в цьому випадку.

17.08.2017 до Вищого господарського суду України надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто" на касаційну скаргу, в якому відповідач просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, а у задоволенні касаційної скарги - відмовити.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак треті особи не скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в касаційній інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що 14.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миргородський м'ясокомбінат № 1" (позичальник) було укладено кредитний договір № 811-140214, відповідно до якого позивач зобов'язався надати у тимчасове користування грошові кошти на умовах забезпеченості (належне майновому поручителю нерухоме майно), повернення, строковості, платності та цільового характеру використання позичальникові зі сплатою відсотків за користування кредитом для поповнення обігових коштів в межах максимального ліміту заборгованості до 2500000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 27.01.2015, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливі штрафні санкції та виконувати інші зобов'язання, передбачені договором.

Згідно графіка погашення кредиту, оформленим додатком № 1 до договору кредиту, позичальник повинен був у строк до 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014, 31.12.2014 повернути по 125000,00 грн. кредиту та 2000000,00 грн. у строк до 27.01.2015.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору забезпеченням зобов'язань є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Хорольська, будинок 46-Б, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м. та транспортні засоби, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто".

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що у випадку погіршення платоспроможності позичальника або невиконання чи неналежного виконання умов цього договору позичальником, або невиконання чи неналежного виконання умов договорів забезпечення позичальником/заставодавцем/гарантом, позичальник зобов'язаний на письмову вимогу банку надати інше або додаткове забезпечення за договором.

З метою забезпечення виконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором № 811-140214 та договором про надання овердрафту від 14.02.2014 № 812-140214 між позивачем та майновим поручителем Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто" було укладено договір іпотеки № 1260-140214/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П. (реєстраційний № 202).

Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки предметом іпотеки є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Хорольська, будинок 46-Б, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9.

За домовленістю сторін заставна вартість предмету іпотеки склала 913180,00 грн.

Згідно п. 5.4 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, за договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

13.05.2014 до кредитного договору від 14.02.2014 були внесені зміни внаслідок укладення позичальником та позикодавцем відповідного договору. Зокрема, було змінено строк надання кредиту з 27.01.2015 на 20.11.2014, викладено в новій редакції п. 3.1 кредитного договору, відповідно до якої забезпеченням зобов'язань за договором є майнові права на депозитні внески ОСОБА_6 в сумі 110464,80 дол. США та 100330,97 євро, що розміщені в АТ "Єврогазбанк".

Відповідно до оновленого графіка погашення боргу датою погашення кредиту в сумі 2500000,00 грн. є 20.11.2014.

13.06.2014 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Миргородський м'ясокомбінат № 1" було укладено договір про внесення змін до кредитного договору від 14.02.2014 № 811-140214, яким було змінено ліміт кредиту з 2500000,00 грн. до 2000000,00 грн.

14.05.2014 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто" було укладено договір про розірвання договору іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2014, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко О.П. (реєстраційний № 848).

Згідно п.п. 1, 2 договору про розірвання сторони домовилися розірвати договір іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2014 та зняти в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборону відчуження нежитлових будівель, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Хорольська, будинок 46-Б, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., а також вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як пояснили представники учасників провадження, такі записи після укладення договору про розірвання від 14.02.2014 були вилучені.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що вид забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором від 14.02.2014 № 811-140214 із застави рухомого (транспортних засобів) та нерухомого майна (нежитлові будівлі) майнового поручителя позичальника було змінено на заставу грошових коштів іншого майнового поручителя - ОСОБА_6

На підставі постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до категорії неплатоспроможних" від 16.07.2014 № 424, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 57 про запровадження з 17.07.2014 строком на 3 місяці до 17.10.2014 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Європейський газовий банк".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" від 17.11.2014 № 725 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації АТ "Єврогазбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" від 18.11.2014 № 121, згідно якого було розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015 включно.

18.04.2015 уповноваженою особою Фонду видано наказ № 73/2 "Про визнання нікчемними правочину", яким визнано нікчемним договір про розірвання договору іпотеки від 14.05.2014 та вжито заходів до звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Хорольська, будинок 46-Б, а саме: забійний цех, А-1, загальною площею 917,0 кв.м., будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 9.

20.04.2015 уповноваженою особою Фонду на ім'я ТОВ "Комерційний центр "Афіто" складено повідомлення № 1027-6-21 про нікчемність договору від 14.05.2014 з посиланням на ч.ч. 2-4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в якому позивач вказував, що іпотека зберігає свою силу, зважаючи на нікчемність договору від 14.05.2014, та вимагав від майнового поручителя негайного погашення заборгованості ТОВ "Миргородський м'ясокомбінат № 1" за кредитним договором від 14.02.2014 № 811-140214, яка станом на 29.03.2015 становила 1989929,20 грн. - борг за кредитом, 357771,10 грн. - борг зі сплати процентів, 6000,00 грн. - борг зі сплати комісії, 257873,02 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту за період з 21.11.2014 по 29.03.2015, 36532,64 грн. - пеня за не своєчасну сплату процентів за період з 06.06.2014 по 29.03.2015, 386,25 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії за період з 06.08.2014 по 18.01.2015.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.12.2015, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2016, визнано протиправним та скасовано накази уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку від 18.04.2015 № 73/1 та №73/2, а також повідомлення про нікчемність правочину від 20.04.2015 № 1026/6-21 і № 1027/6-21, зважаючи на відсутність в оскаржуваних документах посилання на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним.

Предметом позову у цій справі є позовні вимоги банку про звернення стягнення на нежитлові будівлі, що є предметом іпотеки за договором іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2014, укладеним між ПАТ "Європейський газовий банк" та ТОВ "Комерційний центр "Афіто", шляхом продажу на прилюдних торгах та з передачею предмету іпотеки в управління позивачу.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що договір від 14.05.2014 про розірвання іпотечного договору є нікчемним в силу дії приписів ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, чинній станом на 10.04.2014), оскільки при його укладенні мало місце штучне виведення активу банку з-під заборон та обтяжень з метою уникнення незворотності відповідальності за кредитними зобов'язаннями; шахрайські дії, про наявність яких свідчить відсутність об'єктивних обставин та законних підстав для розірвання договору іпотеки; зловмисність намірів, про що свідчить відсутність у банка можливості звернути стягнення на предмет іпотеки за наявності реальної заборгованості за кредитним договором. Крім того, позивач вважає, що розірвання договору іпотеки за наявності не припиненого основного зобов'язання, яке нею забезпечувалося, не відповідає законодавству, а також головним засадам цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності.

Згідно із ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 зазначеної статті визначено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Спори про визнання нікчемних правочинів недійсними підлягають вирішенню господарськими судами в загальному порядку. З'ясувавши, що оспорюваний правочин є нікчемним, господарський суд зазначає в резолютивній частині рішення про його недійсність або, за відсутності підстав для такого визнання, відмовляє в задоволенні позову. Сторони нікчемного правочину не зобов'язані виконувати його умови (навіть якщо суд не визнавав його недійсним).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Як передбачено ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції на дату укладання оспорюваного договору) протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку та які відповідають зокрема одному з таких критеріїв договори про здійснення кредитних операцій та інші господарські договори, що мають на меті штучне виведення активів банку внаслідок шахрайських дій та зловмисних намірів (пп. 3)

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Керуючись вищенаведеними нормами законодавства та враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суди попередніх інстанцій, виходили з того що позивачем не доведено належними і допустимими доказами наявності шахрайських дій та зловмисних намірів у сторін при укладенні договору про розірвання договору іпотеки від 14.05.2014, а отже і не доведено факту нікчемності цього правочину; норми Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку" не містять заборони на припинення правочинів про забезпечення виконання зобов'язань за взаємною згодою сторін; у зв'язку із розірванням договору іпотеки дія іпотечного договору припинилась.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за рахунок нерухомого майна відповідача.

Вказаний висновок судів попередніх інстанцій відповідає встановленим обставинам справи та зроблений із вірним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції лише перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Оцінка та перевірка обставин справи і доказів не віднесена до повноважень касаційної інстанції.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції в порядку ст. 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Викладені у касаційній скарзі доводи скаржника обґрунтованих висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до заперечень щодо здійсненої судами оцінки доказів у справі та доведення інших обставин, ніж ті, що були встановлені судами попередніх інстанцій, в той час як згідно з вимогами ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13.03.2017 у справі № 3-1629гс16.

З огляду на встановлені судами обставини справи та з урахуванням наведених приписів процесуального закону, касаційна інстанція, перевіривши відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції, дійшла висновку про відсутність підстав для їх зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Оберемка Романа Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017 у справі № 910/12304/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді Т. Барицька

Л. Гольцова