ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р.Справа № 922/1884/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (м. Харків)
про стягнення 1014,83 грн.,
за участю :

позивача - головного юрисконсульта Відділу загальної судової роботи Юридичного департаменту ОСОБА_1 (довіреність №14-68 від 14.04.2017 р.),

відповідача - начальника відділу претензійно-позовної роботи управління правового супроводження проектів в Харківській області юридичного департаменту ОСОБА_2 (довіреність №007Др-26-1216 від 30.12.2016 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь борг у загальній сумі 1014,83 грн., у тому числі: пеню у сумі 945,36 грн. та 3% річних у сумі 69,47 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем умов п. 6.1 договору на купівлю-продаж природного газу №16-190-РО від 30.12.2015 р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечує проти позовних вимог та просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що умови договору не містять обов'язку відповідача щодо проведення остаточного розрахунку за відсутності акту приймання-передачі газу, а про підписання актів приймання-передачі природного газу з боку ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відповідачу стало відомо лише з копій долучених до позовної заяви, оскільки позивач не повернув підписаних актів та не надав мотивованої відмови від їх підписання. В зв'язку з тим, що позивач не надав документи, які підтверджують виконання п. 3.3 договору (повернення актів приймання-передачі природного газу на адресу ТОВ "Харківгаз Збут"), неможливо встановити дату виникнення зобов'язання по договору. Тобто підтвердити граничну дату остаточного розрахунку (дату виникнення заборгованості), зазначену у розрахунку 3% річних, інфляційних збитків та пені, надану позивачем, не можливо. Відповідач вказує, що дана позиція підтримується практикою Вищого господарського суду України по аналогічним справам, а саме постановами ВГСУ від 08.08.2016 р. у справі №911/33/16 та від 11.08.2016 р. у справі №906/12/16.

17.07.2017 р. розгляд справи був відкладений на 31.07.2017 р. о 12:30 год.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

30.12.2015 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір на купівлю-продаж природного газу №16-190-РО від 30.12.2015 р. (надалі - договір), за яким продавець (позивач) зобов'язується передати у власність покупцю у 2016 році природний газ (далі - газ), а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності) (далі - споживачі покупця).

Відповідно до п. 2.1 договору позивач передає відповідачу з 01 січня 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом до 482,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях.

Згідно з п. 3.1 вказаного договору позивач передає відповідачу газ у загальному потоці газу:

- у разі передачі газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі газу від газодобувних підприємств та від підземних сховищ газу (далі - ПСГ) у газотранспортну систему;

- у разі передачі імпортованого газу (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України) - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Право власності на газ переходить від позивача до відповідача в пунктах приймання-передачі газу після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ відповідач несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.

Відповідно до п. 3.2 договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з п. 3.3 даного договору, не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, відповідач зобов'язується надати позивачеві підписані та скріплені печаткою відповідача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Позивач не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути відповідачу один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У разі, якщо відповідач до 15 числа наступного за місяцем поставки газу не надає позивачу акти приймання-передачі природного газу, обсяги фактичного використання у звітному місяці газу позивачем документально не оформлюються.

Пунктом 5.1 зазначеного договору сторони визначили, що ціни (граничні роздрібні ціни) на природний газ установлюються Кабінетом Міністрів України і на період до 31.03.2016 р. становлять 3600,00 грн. за 1000 кум. м. природного газу.

Відповідно до п. 5.4 договору загальна сума вартості природного газу за цим договором складається зі сум вартості місячних поставок газу і становить 1066666,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1279999,20 грн.

Згідно з п. 6.1 цього ж договору, оплата планових обсягів газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки.

У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Пунктом 11 зазначеного договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

У додатковій угоді №1 від 31.01.2016 р. до договору сторони змінили в п. 2.1 договору обсяг газу та в п. 5.4 договору загальну суму вартості природного газу за цим договором.

31.03.2016 р. між сторонами була укладена додаткова угода №2 до договору, в якій сторони узгодили з 01.04.2016 р. змінити п.п. 5.1, 5.2 і 5.4 договору, а саме ціну на природний газ, ціну за 1000 куб. м. природного газу та загальну суму вартості природного газу. Додали п. 2.1 договору абзацом у наступній редакції: "продавець додатково передає покупцю з 01 квітня 2016 р. по 30 квітня 2016 р. (включно) газ обсягом до 45,000 тис. куб. м.".

Також, в цій додатковій угоді до договору сторони змінили п. 3.1 і п. 3.3 договору та виклали їх у наступній редакції:

"3.1. Продавець передає покупцю газ у загальному потоці газу:

- у разі передачі газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі газу від газодобувних підприємств та від підземних сховищ газу (далі - ПСГ) у газотранспортну систему;

- у разі передачі імпортованого газу (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на митну територію України) - у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему.

Право власності на газ переходить від продавця до покупця після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ.".

"3.3. Не пізніше 10-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 13-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою. У разі не підписання продавцем акту приймання-передачі газу, продавець письмово повідомляє покупця про причини не підписання акта.

У разі, якщо покупець до 15 числа наступного за місяцем поставки газу не надає продавцю акти приймання-передачі природного газу, такі дії (бездіяльність) з боку покупця вважаються односторонньою відмовою покупця від поставки природного газу за цим договором за відповідний розрахунковий період. При цьому покупець не має право заперечувати проти не поставки продавцем природного газу на його користь за цим договором за відповідний розрахунковий період.".

Крім того, у додатковій угоді №2 від 31.03.2016 р. до договору сторони змінили в п. 6.1 договору порядок та умови проведення розрахунків, зазначивши, що оплата планових обсягів газу здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється відповідачем до 25-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу.

До того ж, в цій угоді, сторони продовжили строк дії договору до 30.04.2016 року (включно).

30.04.2016 р. між сторонами була укладена додаткова угода №3 до договору, якою сторони змінили в п. 2.1 договору обсяг газу, в п.п. 5.1, 5.2, 5.4 договору ціну на природний газ, ціну за 1000 куб. м. природного газу та загальну суму вартості природного газу, а саме, що: позивач передає відповідачу з 01.01.2016 р. по 30.09.2016 р. (включно) газ обсягом до 561,838 тис. куб. м.

Ціни (граничні роздрібні ціни) на природний газ установлюються Кабінетом Міністрів України та на період з 01.05.2016 р. ціна становить 3913,00 грн. за 1000 кум. м., в т.ч. ПДВ 20%.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу і становить 1249372,74 грн. без ПДВ, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1499247,29 грн.

Також, в додатковій угоді №3 від 30.04.2016 р. до договору сторони змінили п. 11.1 договору - строк дії договору, вказавши, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 30.09.2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору на купівлю-продаж природного газу №16-190-РО від 30.12.2015 р. позивач поставив протягом січня - вересня 2016 р., а відповідач прийняв імпортований природний газ на загальну суму 1487478,79 грн., що підтверджується копіями актів приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 р. за січень 2016 р. на суму 632109,82 грн., від 29.02.2016 р. за лютий 2016 р. на суму 390243,07 грн., від 31.03.2016 р. за березень 2016 р. на суму 288817,74 грн., від 30.04.2016 р. за квітень 2016 р. на суму 89185,67 грн., від 31.05.2016 р. за травень 2016 р. на суму 30184,73 грн., від 30.06.2016 р. за червень 2016 р. на суму 18052,06 грн., від 31.07.2016 р. за липень 2016 р. на суму 12132,67 грн., від 31.08.2016 р. за серпень 2016 р. на суму 11423,17 грн. та від 30.09.2016 р. за вересень 2016 р. на суму 15329,86 грн.

Відповідачем проводилися розрахунки за поставлений позивачем природний газ несвоєчасно, що підтверджується операціями по підприємству "Харківгаз Збут" ТОВ" з 01.12.2015 р. по 31.12.2016 р. по договору №16-190-РО, а також копіями платіжних доручень (а.с. 84 - 101).

Таким чином, відповідач не виконав взяті на себе зобовязання у строк, встановлений п. 6.1 договору на купівлю-продаж природного газу №16-190-РО від 30.12.2015 р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обовязковість договору для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач не надав доказів виконання зобов'язань за договором у встановлений строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі вказаного позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за зобовязаннями січня 2016 р. за один день - 25.02.2016 р. в сумі 759,91 грн., за зобов'язаннями травня 2016 р. за період з 26.06.2016 р. по 29.06.2016 р. в сумі 108,86 грн., за зобов'язаннями червня 2016 р. за один день - 26.07.2016 р. в сумі 16,28 грн. та за зобов'язаннями вересня 2016 р. за період з 26.10.2016 р. по 27.10.2016 р. в сумі 60,31 грн., а всього на загальну суму 945,36 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за зобовязаннями січня 2016 р. за один день - 25.02.2016 р. в сумі 51,81 грн., за зобов'язаннями травня 2016 р. за період з 26.06.2016 р. по 29.06.2016 р. в сумі 9,90 грн., за зобов'язаннями червня 2016 р. за один день - 26.07.2016 р. в сумі 1,48 грн. та за зобов'язаннями вересня 2016 р. за період з 26.10.2016 р. по 27.10.2016 р. в сумі 6,28 грн., а всього на загальну суму 69,47 грн.

Дослідивши надані позивачем розрахунки пені та 3% річних, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково - в частині стягнення з відповідача пені за зобовязаннями січня 2016 р. за період з 26.02.2016 р. по 26.02.2016 р. в сумі 759,91 грн. та в частині стягнення 3% річних за зобовязаннями січня 2016 р. за період з 26.02.2016 р. по 26.02.2016 р. в сумі 51,81 грн., виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ у даному випадку акт приймання-передачі природного газу має підтверджувати факт здійснення госпоперації отримання природного газу за місяць.

Позивачем не повернуто відповідачу акти приймання-передачі природного газу за вказаним договором.

Згідно з ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції, зокрема, у вигляді пені, за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно з ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

У зв'язку з невиконанням позивачем свого обов'язку за договором щодо повернення актів приймання-передачі природного газу, у позивача не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 25-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами акта.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідач не надав суду доказів відправки позивачу актів приймання-передачі природного газу за січень 2016 р., а також доказів оплати пені та 3% річних.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за необхідне в позові відмовити частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 9 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , ст.ст. 193, 230, 231 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 613, 625, 629, 655 ЦК України, ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, буд. 57/59. Код ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6. Код ) пеню за зобовязаннями січня 2016 р. за період з 26.02.2016 р. по 26.02.2016 р. в сумі 759,91 грн., 3% річних за зобовязаннями січня 2016 р. за період з 26.02.2016 р. по 26.02.2016 р. в сумі 51,81 грн. та судовий збір в сумі 1279,77 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_3