УХВАЛА

10.08.2017Справа № 910/157/17

За позовом публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Дім"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість"

про визнання договору частково недійсним, визнання зобов'язання припиненим та

часткове розірвання договору

Суддя Привалов А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Сімонова Є.О., довіреність б/н від 19.07.2017р.;

від третьої особи: Король Д.В., договір №12/17-Київ, від 25.01.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Наш Дім" (надалі-відповідач) про визнання договору частково недійсним, визнання зобов'язання припиненим та часткове розірвання договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2017р. порушено провадження у справі № 910/157/17, розгляд справи призначений на 26.01.2017р.

В судовому засіданні 26.01.2017р. було оголошено перерву до 02.03.2017р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2017р. розгляд справи № 910/157/17 відкладено на 23.03.2017р., продовжено строк розгляду спору у справі на п'ятнадцять днів та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю "Ренесанс-Нерухомість".

В судовому засіданні 23.03.2017р. було оголошено перерву до 18.05.2017р.

В судовому засіданні 18.05.2017р. було оголошено перерву до 15.06.2017р.

В судовому засіданні 15.06.2017р. було оголошено перерву до 20.07.2017р.

У судове засідання 20.07.2017р. з'явились представники відповідача та третьої особи, надали усні пояснення та відповіли на запитання суду.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2017р. розгляд справи №910/157/17 відкладено на 10.08.2017р., у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача та необхідністю витребування нових доказів по справі. При цьому, суд зобов'язав позивача надати:

- докази на підтвердження належного виконання позивачем п. 2.3. попереднього договору купівлі-продажу та експлуатації нерухомого майна від 25.11.2015р. в частині обов'язку власника (позивача) не менше ніж 2 рази на рік проводити зустрічі з представниками менеджера (відповідача), направлені на обговорення існуючих та пропонованих стратегій керування, експлуатації та оренди майна;

- докази на підтвердження неналежного виконання відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу та експлуатації нерухомого майна від 25.11.2015р. в частині надання послуг з управління майном;

- докази на підтвердження спричинення відповідачем неналежним виконанням умов попереднього договору купівлі-продажу та експлуатації нерухомого майна від 25.11.2015р. в частині надання послуг з управління майном негативних наслідків позивачу;

- письмові пояснення щодо правових підстав для припинення (розірвання) договору про надання послуг з експлуатації майна та його прилеглої території № від

Представник позивача у судове засідання 10.08.2017р. вдруге не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив; про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник третьої особи залишив вирішення заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Суд зазначає, що неможливість одного представника прибути в судове засідання не забороняє особі уповноважити іншого представника на представництво своїх інтересів. Більш того подальше відкладення розгляду справи призведе до її затягування та як наслідок порушення права та законних інтересів інших учасників провадження по даній справі.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Ухвалою суду від 20.07.2017р. суд зобов'язав позивача надати:

- докази на підтвердження належного виконання позивачем п. 2.3. попереднього договору купівлі-продажу та експлуатації нерухомого майна від 25.11.2015р. в частині обов'язку власника (позивача) не менше ніж 2 рази на рік проводити зустрічі з представниками менеджера (відповідача), направлені на обговорення існуючих та пропонованих стратегій керування, експлуатації та оренди майна;

- докази на підтвердження неналежного виконання відповідачем умов попереднього договору купівлі-продажу та експлуатації нерухомого майна від 25.11.2015р. в частині надання послуг з управління майном;

- докази на підтвердження спричинення відповідачем неналежним виконанням умов попереднього договору купівлі-продажу та експлуатації нерухомого майна від 25.11.2015р. в частині надання послуг з управління майном негативних наслідків позивачу;

- письмові пояснення щодо правових підстав для припинення (розірвання) договору про надання послуг з експлуатації майна та його прилеглої території № від 26.06.2013р., укладеного між позивачем та ТОВ "Ренесанс-Нерухомість", якими має керуватись відповідач під час виконання умов договору доручення від 25.11.2015р.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Судом враховано рекомендації, викладені у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 року стосовно того, що при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Враховуючи те, що позивач без поважних причин не направив свого представника в засідання господарського суду, які відбулися 20.07.2017р. та 10.08.2017р., а також не виконав вимог суду, викладених в ухвалі суду від 20.07.2017р., що перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає, що його позов підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, суд приймає до уваги і те, що відповідно до частини другої статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право, зокрема, подавати докази та брати участь в їх дослідженні.

Водночас частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а статті 38 і 65 названого Кодексу уповноважують господарський суд в разі недостатності доказів витребувати їх, у тому числі в порядку підготовки справи до розгляду.

До того ж згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає, що неявка позивача до суду з неповажних причин та неподання ним витребуваних доказів перешкоджає вирішенню спору і спрямоване на штучне затягування судового процесу, а тому суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Після усунення підстав, з яких заява була залишена без розгляду, заявник має право звернутись до суду в загальному порядку.

Зважаючи на неявку представника позивача, неподання позивачем без наведення поважних доказів на виконання вимог ухвал суду, суд приходить до висновку про залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Господарського кодексу України, про залишення заяви без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не підлягає поверненню у випадку, якщо заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" у справі № 910/157/17 залишити без розгляду.

СуддяА.І. Привалов