ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р.Справа № 922/2043/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна по Харківській області, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківський національний технічний університет сільського господарства імені Петра Василенка, м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про розірвання договору та звільнення нежитлового приміщення
за участю представників сторін:

прокурора - Полякова С.О., за посвідченням

позивача - Антонова А.М., дов. № 01 від 04.01.2017 року

третьої особи - Бережний А.М., дов. № 03-735 від 12.12.2016 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про розірвання договору оренди № 5296-Н від 15 жовтня 2012 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та зобов*язання Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення на першому поверсі 3-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 10389637, літ. А-3, пам*ятка архітектури) загальною площею 128,00 кв.м. (вартістю 593400,00 грн.), розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка та повернути його Регіональному відділенню Фонду державного майна по Харківській області.

Прокурор у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 28 липня 2017 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/2043/17 з поштовою відміткою "за закінчення терміну зберігання".

Як визначено у пунктах 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі) направлялася всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали; (ухвала про відкладення розгляду справи) направлялася відповідачу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідної ухвали.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явилися у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення його про час та місце розгляду справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора, повноважних представників позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, судом встановлено наступне.

Харківською місцевою прокуратурою № 2 під час вивчення у поточному році стану використання майна навчальних закладів Київського та Новобавського районів м. Харків встановлено, що згідно з договором оренди №5296-Н від 15 жовтня 2012 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (позивачем, орендодавцем) надано Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 (відповідачу, орендарю) в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення на першому поверсі 3-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 103289637, літ. А-3, пам'ятка архітектури) загальною площею 128,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 16 квітня 2012 року і становила 593400,00 грн. без урахування ПДВ.

Мета оренди визначена пунктом 1.2 договору оренди від 15 жовтня 2012 року: розміщення буфету, який не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ - 1 958,29 грн.

Актом приймання-передачі орендованого майна від 15 жовтня 2012 року, який є додатком № 1 до договору оренди № 5296-Н від 15 жовтня 2012 року, вищезазначене майно передано Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 в строкове платне користування.

Пунктом 10.1 договору оренди № 5296-Н встановлено, що його укладено строком на 2 роки 11 місяців до 15 вересня 2015 року.

Згідно пункту 10.4 договору оренди від 15 жовтня 2012 року після закінчення терміну дії договору подальше використання об'єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням орендаря.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З матеріалів справи вбачається, що жодною зі сторін договору оренди не заявлено про намір припинити договір оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Таким чином, державне майно, що передано в оренду, на сьогоднішній день продовжує перебувати в користуванні Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Згідно пункту 5.17 договору оренди № 5296-Н після укладання основного договору оренди, орендар зобов'язаний укласти у 20- тиденний термін з Управлінням містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини. Копію охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини орендар передає орендодавцю та балансоутримувачу державного майна.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про охорону культурної спадщини" усі власники пам'яток, щойно виявлених об'єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об'єкти зобов'язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір. При передачі пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини у володіння, користування чи управління іншій особі істотною умовою договору про таку передачу є забезпечення особою, якій передається пам'ятка, щойно виявлений об'єкт культурної спадщини чи її (його) частина, збереження пам'ятки, щойно виявленого об'єкта культурної спадщини чи її (його) частини відповідно до вимог цього Закону та умов охоронного договору, укладеного власником або уповноваженим ним органом (особою) з відповідним органом охорони культурної спадщини.

Статтею 25 Закону України "Про охорону культурної спадщини" передбачено, що надання об'єктів культурної спадщини, що є пам'ятками, в користування юридичним та фізичним особам з науковою, культурно-освітньою, туристичною та іншою метою здійснюється з дотриманням встановлених цим Законом вимог. Юридичні та фізичні особи, у користуванні яких перебувають пам'ятки, відповідають за їхню збереженість і зобов'язані дотримувати вимог органів охорони культурної спадщини. Юридичні та фізичні особи зобов'язані забезпечити збереженість пам'яток на землях, якими вони користуються, та укладати з органами охорони культурної спадщини охоронні договори.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 упродовж тривалого часу порушує істотні умови договору та не виконує свій обов'язок, передбачений пунктом 5.17 договору оренди від 15 жовтня 2012 року, щодо укладення охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини та надання його копій орендодавцю та балансоутримувачу.

Згідно паспорту та облікової картки на пам'ятку архітектури та містобудування за адресою: АДРЕСА_2 перебуває на державному обліку як пам'ятка архітектури та містобудування місцевого значення, охоронний №177, прийнята на облік рішенням Харківського облвиконкому від 30 квітня 1980 року №334 та знаходиться на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка.

Охоронний договір на нежитлове приміщення 1 поверху загальною площею 128,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Департаментом містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації не укладено. З 01 січня 2012 року до теперішнього часу звернень від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до Департаменту містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації щодо оформлення охоронного договору на вказане приміщення не надходило.

Відповідно до інформації Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з моменту укладення договору оренди від 15 жовтня 2012 року по теперішній час копії охоронного договору на пам'ятку культурної спадщини не надано та не виконано пункт 5.17 договору оренди № 5296-Н.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про охорону культурної спадщини" ремонт, пристосування пам'яток місцевого значення здійснюються за наявності письмового дозволу органу виконавчої влади обласних державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції, на підставі погодженої з ними науково-проектної документації.

Пунктом 1.3 договору оренди від 15 жовтня 2012 року стан майна на момент укладення договору потребував капітального ремонту, що визначено в акті приймання-передачі за довідкою банансоутримувача.

Отже обов'язки, передбачені договором, зокрема пункту 5.17, орендар не виконує, охоронний договір з Департаментом містобудування та архітектури Харківської обласної державної адміністрації не укладає, у зв'язку з чим не забезпечується збереження пам'ятки архітектури та дотримання вимог органів охорони культурної.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області неодноразово надходили звернення Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка від 15 листопада 2016 року №№ 03-663, 07-664, від 23 березня 2016 року №03-174, від 19 листопада 2015 року №03-781, від 22 вересня 2015 року №03-649, від 28 липня 2015 року №01-532, від 04 липня 2014 року №03-457 щодо розірвання договору оренди № 5296-Н від 15 жовтня 2012 року в зв'язку з постійним та свідомим ухиленням від виконання договірних зобов'язань, в тому числі несвоєчасна сплата орендної плати, відшкодування витрат на утримування орендованого майна та надання комунальних послуг та інші зобов'язання, що ставить балансоутримувача перед постійною необхідністю звертатися до судових органів з відповідними позовами.

Також на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області листом № 11 від 23 листопада 2016 року звернулася Профспілкова організація Харківського національного технічного університету сільського господарства ім. Петра Василенка щодо розірвання вищезазначених договорів оренди та надав клопотаннях колективів Навчально-наукових інститутів, де розташовані об'єкти оренди та зазначив про постійне невдоволення співробітників університету та студентів, як захмарними цінами на продукцію, так і низькою якістю обслуговування та їжі в їдальнях.

У зв'язку з зазначеним, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області неодноразово направляло на адресу орендаря листи щодо розірвання договорів оренди з актами приймання - передачі орендованого майна. Орендар листом від 23 грудня 2015 року повернув на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області акти приймання - передачі орендованого майна без підпису.

Листом № 43-6919 від 14 грудня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області повторно направило на адресу орендаря для підпису акт приймання - передачі по договору оренди № 5296-Н від 15 жовтня 2015 року та документи повернулись з поштового відділення у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Крім того, у відповідності до умов договору оренди № 5296-Н Харківським національним технічним університетом сільського господарства імені Петра Василенка були укладені відповідні угоди з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 на відшкодування нею витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

На протязі всього періоду орендних відносин, починаючи з перших днів і по теперішній час, орендар не виконує своїх обов'язків, передбачених договорами, з сплати платні та відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна. Станом на 10 травня 2017 року, відповідно до довідки головного бухгалтера балансоутримувача, борг відповідача за сплату комунальних платежів перед Харківським національним технічним університетом сільського господарства імені Петра Василенка складає суму у розмірі 30717,53 грн.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов*язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникаги, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язаннями є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і у статті 173 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань настають наслідки встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статтей 638, 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону. Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Частинами 1, 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Положеннями статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

При цьому, відповідно до частини 3 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до вимог статті 782 Цивільного кодексу України, наймодавець може відмовитись від договору найму та вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить орендну плату за користування річчю протягом трьох місяців.

Статтею 783 Цивільного кодексу України встановлено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі, наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі, наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі, наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 509, 525, 526, 530, 610, 611, 629, 638, 651, 782, 783 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193 Господарського кодексу України, статтями 18, 19, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди № 5296-Н від 15 жовтня 2012 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Харківській області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2.

Зобов*язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 звільнити нежитлове приміщення на першому поверсі 3-поверхового будинку учбового корпусу (інв. № 10389637, літ. А-3, пам*ятка архітектури) загальною площею 128,00 кв.м. (вартістю 593400,00 грн.), розташоване за адресою: АДРЕСА_2, що перебуває на балансі Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка та повернути його Регіональному відділенню Фонду державного майна по Харківській області.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б. Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) 10501,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.08.2017 р.

Суддя П.В. Хотенець