ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.08.2017 Справа № 904/7168/17

За позовом Керівника Жовтоводської місцевої прокуратури, м. Жовті Води Дніпропетровської області

до відповідача-1: П'ятихатської міської ради, м. П'ятихатки Дніпропетровської області

відповідача-2: П'ятихатська міська комунальна житлово-експлуатаційна контора №2, м. П'ятихатки Дніпропетровської області

відповідача-3: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Терно-Лозуватка П'ятихатського району Дніпропетровської області

про визнання недійсною додаткової угоди від 06.02.2017р. №4 до договору оренди від 01.04.2011р. б/н індивідуального визначеного нерухомого майна та зобов'язання повернути приміщення по АДРЕСА_1

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від прокурора: Пономаренко А.Є. - прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області, посвідчення від 20.12.2013р. № 023761;

від відповідача-1: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача-2: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від відповідача-3: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор з урахуванням заяви (вх.№41111/17 від 24.07.2017р.) про зміну предмета позову просить визнати недійсною додаткову угоду від 06.02.2017р. №4 до договору оренди від 01.04.2011р. б/н індивідуального визначеного нерухомого майна, укладену між відповідачем-2 та відповідачем-3, щодо індивідуального визначеного комунального нерухомого майна, площею 100 кв.м. розташованого по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача-3 повернути відповідачу-2 приміщення площею 100 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 шляхом укладання акту приймання-передачі.

Відповідачі-1,-2,-3 витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

За змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Приймаючи до уваги, що:

- відповідно до пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору;

- суд вважає, що неявка представників відповідачів-1,-2,-3 не перешкоджає вирішенню спору;

- відповідно до частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи;

- в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку;

- обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смирнова проти України");

- тому суд доходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів-1,-2,-3.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником прокурора заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

01.04.2011р. між відповідачем-2 - П'ятихатською міською комунальною житлово-експлуатаційною конторою №2, як орендодавцем, та відповідачем-3 - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як орендарем, було укладено договір оренди індивідуального визначеного нерухомого майна (надалі - Договір оренди), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в термінове платне користування окреме індивідуально визначене майно - приміщення пилоциркулярки, площею 100 кв.м, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 на 1 поверсі (дах) 1 пов. будинку/приміщення/будівлі, що знаходиться на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить 37 700 грн. 00 коп., майно передається в оренду з метою виробництва деревини та виробів з деревини.

Відповідно до пункту 2.1 Договору оренди орендар вступає в термінове платне користування майном у термін, визначений в договорі, але не раніше від дати підписання сторонами цього договору й акта приймання-передачі; власником майна залишається П'ятихатська міська комунальна житлово-експлуатаційна контора №2, а орендар користується ним протягом терміну оренди 5 років.

Згідно пункту 3.1 Договору оренди орендна плата за домовленістю сторін установлена в розмірі 295 грн. 98 коп. (без ПДВ) в місяць; орендна плата за кожний наступний місяць сплачується з врахуванням індексації за минулий місяць; нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною в акті оцінки (пункт 2.2 Договору оренди).

Орендодавець зобов'язаний передати орендареві в оренду майно згідно із цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором (пункт 6.1 Договору оренди).

Як вбачається на виконання умов Договору оренди відповідачем-2 було передано, а відповідачем-3 - прийнято в оренду майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 у м. П'ятихатки, що підтверджується актом від 01.04.2011р. прийняття-передачі основних засобів (а.с. 22).

Згідно пункту 9.1 Договору оренди цей договір укладений на 5 років, який діє з 01.04.2011р. до 01.04.2016р. включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення, або зміну цього договору після закінчення терміну його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах, які були передбачені цим договором (пункт 9.6 Договору оренди).

Як вбачається між відповідачем-2 та відповідачем-3 було укладено Додаткову угоду від 06.02.2017р. №4 до Договору оренди, відповідно до якої сторони погодили викласти пункт 9.1 в наступній редакції: «Цей договір укладений на термін 2 роки 11 місяців, який діє з 03.02.2017р. до 03.01.2020р. включно» (а.с. 24).

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору найму.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (частина 1 статті 283 Господарського кодексу України).

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За приписами частин 1, 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін; у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України; оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди; у разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

У пункті 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. №629 встановлено, що оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати; оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому.

Як вбачається останню оцінку об'єкта оренди за Договором оренди було проведено 12.01.2011р., про що свідчить звіт про оцінку майна, здійснений суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (а.с. 26).

Отже, на момент укладання Додаткової угоди від 06.02.2017р. №4 до Договору оренди з моменту останньої оцінки майна пройшло більше ніж три роки, а сторонами договору не було дотримано вимоги щодо проведення оцінки орендованого майна.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (частина 1 статті 207 Господарського кодексу України).

Таким чином, у зв'язку з непроведенням оцінки орендованого майна відповідачами-2,-3 було порушено вимоги чинного законодавства щодо необхідності проведення такої оцінки у разі продовження дії договору оренди, а тому є обґрунтованою вимога про визнання недійсною додаткової угоди від 06.02.2017р. №4 до Договору оренди.

Оскільки додаткова угода від 06.02.2017р. №4 до Договору оренди є недійсною, то вона не породжує будь-яких правових наслідків, а тому термін дії Договору оренди є таким, що закінчився.

Відповідно до пункту 4.6 Договору оренди орендар зобов'язується у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві або підприємству, указаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, і відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати/повної або часткової/орендованого майна з вини орендаря.

Згідно пункту 9.8 Договору оренди дія цього договору припиняється в результаті: - закінчення терміну, на який він був укладений; - загибелі орендованого майна; - дострокового за взаємною згодою сторін, або за рішенням арбітражного суду; - банкрутства орендаря і в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством України

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Отже, у зв'язку з закінченням терміну дії Договору оренди майно підлягає поверненню відповідачем-2 відповідачу-3.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідачів-2,-3 у рівних сумах.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсною додаткову угоду від 06.02.2017р. №4 до договору оренди від 01.04.2011р. б/н індивідуального визначеного нерухомого майна, укладену між П'ятихатською міською комунальною житлово-експлуатаційною конторою №2 (ідентифікаційний код 30316130) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо індивідуального визначеного комунального нерухомого майна площею 100 кв.м., що розташоване по АДРЕСА_1.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) повернути П'ятихатській міській комунальній житлово-експлуатаційній конторі №2 (52100, м. П'ятихатки Дніпропетровської області, вул. Привокзальна, 153; ідентифікаційний код 30316130) приміщення площею 100 кв.м, розташоване по АДРЕСА_1 шляхом укладання акту приймання-передачі.

Стягнути з П'ятихатської міської комунальної житлово-експлуатаційної контори №2 (52100, м. П'ятихатки Дніпропетровської області, вул. Петровського, 153; ідентифікаційний код 30316130) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38; ідентифікаційний код 02909938; банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок - 0291, ЄДРПОУ - 02909938, за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Прокуратури Дніпропетровської області (49044, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 38; ідентифікаційний код 02909938; банк - Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок - 0291, ЄДРПОУ - 02909938, за кодом класифікації видатків бюджету - 2800) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

07.08.2017р.