ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.08.2017 Справа № 904/7037/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 131 465 грн. 71 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 26.12.2016р. №18-95;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 30.12.2016р. №82.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 131 465 грн. 71 коп., що складає 121 762 грн. 56 коп. - пені за несвоєчасне виконання умов договору поставки від 04.04.2016р. №11-16/28 та 9 703 грн. 15 коп. - три проценти річних.

Відповідач у відзиві (вх.№41391/17 від 25.07.2017р.) на позовну заяву просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що: - у позовній заяві та у наданому до позовної заяви розрахунку позивач жодним чином не посилається на докази (належні та допустимі), які підтверджують розмір боргу (пені, 3% річних); - у наданих первинних документах (рахунках, накладних на відпуск матеріалів на сторону) не має жодного посилання, на виконання яких саме специфікацій були видані ці документи; - з розрахунку пені та 3% річних неможливо встановити коли, яка специфікація були повністю сплачені; - вказані суми у платіжних дорученнях взагалі не стосуються (не зазначені, ні відображені та не співпадають) у тих накладних та рахунках, на які позивач посилається як на підставу нарахування до стягнення сум; - згідно п. 9.1 усі спори та розбіжності за даною угодою вирішуються шляхом переговорів; - дотримання претензійного порядку при цьому є обовязковою; - позивачем не додержано цієї умови договору, претензія на адресу відповідача не надходила, а отже позивач завчасно звернувся до суду.

Також відповідач у клопотанні (вх.№42937/17 від 01.08.2017р.) про зменшення розміру штрафних санкцій просить зменшити розмір штрафних санкцій (пені) у сумі 121 509 грн. 20 коп. на 80% (до 24 301 грн. 84 коп.), посилаючись на те, що: - відповідачем повністю погашено заборгованість перед позивачем до звернення позивача до суду; - позивачем не доведено факту виникнення в нього збитків; - прострочення оплати за товар було незначним; - нарахування штрафних санкцій є правом, а не обов'язком позивача.

Крім того, відповідач у відзиві (вх.№42936/17 від 01.08.2017р.) на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову у зв'язку з тим, що: - не має належної розшифровки заборгованості по пені; - не зрозуміло звідки позивач бере розмір подвійної облікової ставки НБУ та в якому саме розмірі; - сторонами при укладенні договору поставки від 04.04.2016р. №11-16/28 визначено, що покупець здійснює оплату на протязі 30-ти банківських днів з дати поставки товару.

Позивач у запереченні (вх.№43413/17 від 03.08.2017р.) на клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій просить в задоволенні клопотання відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач не надав жодних належних і допустимих доказів у підтвердження документального скрутного становища підприємства та наявності виключного випадку, необхідного для зменшення розміру пені.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2016р. між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів", як постачальником, та відповідачем - Приватним акціонерним товариством "Криворізький завод гірничого обладнання», як покупцем, було укладено договір поставки №11-16/28 (надалі Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого з метою здійснення господарської діяльності покупець зобовязується прийняти і оплатити, а постачальник поставити продукцію виробництва Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (надалі - товар).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року (пункт 11.1 Договору поставки).

Поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначеними у специфікаціях і включають в себе всі збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковка, маркування та інші витрати Постачальника, повязані з поставкою товару (абзац 1 пункту 2.1 Договору поставки).

Відповідно до пункту 2.2 Договору поставки ціна на узгоджений обєм, і період поставки товару, вказується в специфікаціях до цього договору.

Загальна сума договору складається із загальної вартості постачань, здійснених на підставі специфікацій в період дії цього договору, які є невідємною частиною цього договору (пункт 2.3 Договору поставки).

Умовами специфікацій №№1-10 сторони узгодили найменування, якість, одиницю виміру, кількість, ціну без ПДВ, ціну з ПДВ, термін поставки та загальну вартість товару (а.с. 15-24).

Відповідно до умов вказаних специфікацій ціна на відвантажений товар розраховується за формулою: ціна, що вказана в специфікації, змінюється (збільшується) на коефіцієнт: К / К1, де К курс НБУ гривні по відношенню до долара США на дату відвантаження товару; К1 курс НБУ гривні по відношенню до долара США на дату специфікації; на дату оплати ціна відвантаженого товару, зазначеного в рахунку, перераховується за наступним коефіцієнтом, змінюється (збільшується) згідно з формулою: К2 / Коп., де: К2 курс НБУ гривні по відношенню до долара США на дату зарахування грошових коштів на р / с постачальника; К курс НБУ гривні по відношенню до долара США на дату відвантаження товару.

Згідно пункту 6.2 Договору поставки поставка товару здійснюється автомобільним транспортом покупця.

Моментом переходу права власності на товар вважається момент приймання товару авто-перевізником або покупцем до транспортування (пункт 6.4 Договору поставки).

Кількість товару, що відвантажується, визначається за ціною, вказаною в специфікації, із застосуванням коефіцієнта вказаного в п. 2.3 цього договору (пункт 6.7 Договору поставки).

У пункті 4.1.4 Договору поставки узгоджено, що постачальник зобовязується надавати покупцю усі необхідні оригінали документів, впродовж 5-ти днів від дати поставки товару, а саме: - рахунок, оформлений відповідно до вимог пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995р. №88; - сертифікат якості; - накладну на відпуск матеріалів на сторону (типова форма М-15); вищезгадані документи висилаються покупцеві поштою або іншим зручним способом, погодженим обома сторонами.

На виконання умов Договору поставки відповідачем було поставлено позивачу товар, що підтверджується відповідними накладними від 14.06.2016р. №31241, від 21.07.2016р. №31313, від 09.08.2016р. №31351, від 27.09.2016р. №31421, від 31.10.2016р. №31515, від 11.11.2014р. №31546, від 22.11.2016р. №31577 та від 16.12.2016р. №31627 (а.с. 41, 44, 46, 48, 50, 53, 56, 62).

Позивачем на оплату відповідачу за поставлений товар виставлені відповідні рахунки, на загальну суму 3 179 724 грн. 79 коп., у тому числі:

- від 14.06.2016р. №491450 на суму 403 767 грн. 60 коп. (а.с 40);

- від 21.07.2016р. №492092 на суму 212 657 грн. 22 коп. (а.с. 43);

- від 09.08.2016р. №492414 на суму 423 349 грн. 54 коп. (а.с. 45);

- від 27.09.2016р. №493155 на суму 431 136 грн. 06 коп. (а.с. 47);

- від 31.10.2016р. №493749 на суму 220 064 грн. 69 коп. (а.с. 49);

- від 11.11.2016р. №493961 на суму 548 879 грн. 30 коп. (а.с. 52);

- від 22.11.2016р. №494114 на суму 456 546 грн. 96 коп. (а.с. 58);

- від 16.12.2016р. №494551 на суму 483 323 грн. 42 коп. (а.с. 61).

Відповідно до пункту 5.1 Договору поставки покупець здійснює оплату відвантаженого товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30-ти банківських днів з дати поставки товару; вартість відвантаженого товару в специфікації визначається в національній валюті України з урахуванням податків і зборів

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, відповідач повинен був оплатити поставлений йому товар за накладними:

- від 14.06.2016р. №31241 на суму 403 767 грн. 60 коп. до 26.07.2016р. (включно);

- від 21.07.2016р №31313 на суму 212 657 грн. 22 коп. до 05.09.2016р. (включно);

- від 09.08.2016р. №31351 на суму 423 349 грн. 54 коп. до 21.09.2016р. (включно);

- від 27.09.2016р. №31421 на суму 431 136 грн. 06 коп. до 09.11.2016р. (включно);

- від 31.10.2016р. №31515 на суму 220 064 грн. 69 коп. до 12.12.2012р. (включно);

- від 11.11.2016р. №31546 на суму 548 879 грн. 30 коп. до 26.12.2016р. (включно);

- від 22.11.2016р. №31577 на суму 456 546 грн. 96 коп. до 04.01.2017р. (включно);

- від 16.12.2016р. №31 627 на суму 483 323 грн. 42 коп. до 31.01.2017р. (включно).

Як вбачається відповідач за поставлений товар розрахувався в повному обсязі, але з простроченням строку оплати поставленого товару, що підтверджується платіжними дорученнями:

- від 07.12.2016р. №11309 на суму 410 000 грн. 00 коп. (а.с. 38);

- від 07.12.2016р. №11310 на суму 220 000 грн. 00 коп. (а.с. 39);

- від 26.12.2016р. №11926 на суму 1 115 000 грн. 00 коп. (а.с. 42);

- від 06.01.2017р. №260 на суму 1 040 000 грн. 00 коп. (а.с. 51);

- від 23.02.2017р. №990 на суму 497 875 грн. 54 коп. (а.с. 57).

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Пунктом 8.2 Договору поставки передбачено, що у випадку порушення покупцем строків розрахунків за поставлений товар, передбачених цим договором поставки п. 5.1, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, за кожен день прострочення оплати.

Отже, після перерахунку пеня становить 121 509 грн. 20 коп. (з 28.07.2016р. по 22.02.2017р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, річні після перерахунку становлять 9 673 грн. 89 коп. (з 28.07.2016р. по 22.02.2017р.).

Одночасно суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню клопотання відповідача про зменшення розміру пені з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2016 рік збитки відповідача від операційної діяльності становить 38 166 тис. грн. Позивачем доказів в підтвердження збитковості роботи підприємства не надано, відсутня. До того ж відповідачем здійснено розрахунки за поставлений йому товар у повному обсязі.

Отже, враховуючи скрутне фінансове становище відповідача, здійснення відповідачем повної оплати придбаного у позивача товару, недоведеність позивачем наявності збитків, які були спричинені простроченням відповідача, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50%.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 60 754 грн. 60 коп.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог з урахуванням пункту 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» (50057, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Заводська, 1; ідентифікаційний код 31550176) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11; ідентифікаційний код 00186542) 60 754 (шістдесят тисяч сімсот пятдесят чотири) грн. 60 коп. пені, 9 673 (девять тисяч шістсот сімдесят три) грн. 89 коп. річних та 1 967 (одна тисяча девятсот шістдесят сім) грн. 75 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

07.08.2017р.