ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2017 р. Справа № 922/1005/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Камишева Л.М., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Євтушенку Є.В.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1 на підставі довіреності від 27.12.2016 №08-11/4554/2-16,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" (вх.№1816 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017 у справі № 922/1005/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко", м. Харків

до Харківської міської ради, м. Харків

про визнання договору оренди землі поновленим та визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Концерн АВЕК та Ко" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання договору оренди землі від 05 грудня 2011 року (державна реєстрація від 17 січня 2012 року №0287) (надалі - Договір), укладеного між Харківською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" стосовно оренди земельної ділянки загальною площею 0, 6764га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 151, кадастровий номер земельної ділянки :09:002:0025, поновленим на той самий строк і на тих самих умовах та визнання укладеною між Харківською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" додаткової угоди про поновлення терміну дії ОСОБА_2 у новій редакції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.05.2017р. у справі №922/1005/17 (суддя Хотенець П.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" про визнання ОСОБА_2 поновленим та визнання додаткової угоди укладеною.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що фактичне використання орендованої земельної ділянки та виконання умов договору, відсутність заперечень з боку відповідача щодо подальшої пролонгації ОСОБА_2 протягом тривалого часу давали підстави апелянту вважати, що дія ОСОБА_2 була пролонгована автоматично; позивач сплачує плату за користування земельною ділянкою, що, на думку апелянта, підтверджує існування договірних, орендних правовідносин; вважає, що всупереч положенням чинного законодавства відповідач не уклав з позивачем додаткової угоди до ОСОБА_2 оренди землі про його поновлення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження.

11.07.2017 відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7264), зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача в передбачений ОСОБА_2 строк з листом-повідомленням щодо продовження дії ОСОБА_2; вважає безпідставним посилання позивача на лист від 28.11.2016 щодо продовження дії ОСОБА_2 оренди землі, оскільки його позивачем направлено після спливу передбаченого ОСОБА_2 строку. Просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.08.2017, у зв'язку з відпусткою судді Плахова О.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Камишева Л.М., суддя Шутенко І.А.

Колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

У судове засідання Харківського апеляційного господарського суду 09.08.2017 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги (а.с.137).

Представник відповідача просить рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017р. у справі №922/1005/17 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, зважаючи, що позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка представника позивача в судове засідання не була визнана обов'язковою, розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника позивача вже відкладався, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.12.2011 між Харківською міською радою (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством "Концерн АВЕК та Ко" (орендар), на підставі рішення 38 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 25.11.2009 №282/09 "Про поновлення юридичним та фізичним особам права оренди земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд", рішення 5 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 23.02.2011 №164/11 "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" був укладений договір оренди землі, за умовами якого орендодавець передав в тимчасове користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі транспорту загальною площею 0, 6764га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 151, кадастровий номер земельної ділянки: :09:002:0025.

Відповідно до пункту 8 ОСОБА_2, договір укладено строком: до 31.12.2012. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 15 ОСОБА_2 визначено, що земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування тимчасової гостьової автостоянки з боксами для зберігання товарів.

Згідно умов пункту 37 ОСОБА_2, дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43 ОСОБА_2).

Договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у місті Харкові в Державному реєстрі земель від 17.01.2012 за №00287.

Актом приймання-передачі земельної ділянки від 23.01.2012 позивачу передано в оренду строком до 31.12.2012 земельну ділянку площею 0, 6764га для експлуатації та обслуговування тимчасової гостьової автостоянки з боксами для зберігання товарів.

27.12.2012 між сторонами у справі укладено додаткову угоду до ОСОБА_2 оренди землі, в якій сторони відповідно до рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 26.09.2012 №841/12 "Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" пункти 8 та 9 договору оренди землі змінено, зокрема пункт 8 викладено у новій редакції: "Договір укладено строком до 01.09.2013. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію".

Додаткова угода є невідємною частиною договору оренди землі, зареєстрованого 17.01.2012 за №00287.

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №2720687 від 22.04.2013 строком дії договору оренди землі від 05.12.2011 визначено 01.09.2013.

Згідно рішення 26 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 25.09.2013 №1263/13 "Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" поновлено ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" строком до 01.09.2014 договір оренди землі, реєстраційний №00287 від 17.01.2012, загальною площею 0, 67664га (кадастровий номер :09:002:0025) за рахунок земель транспорту, що належать територіальній громаді м. Харкова для експлуатації та обслуговування тимчасової гостьової автостоянки з боксами для зберігання товарів по вул. Академіка Павлова, 151.

Пунктом 2 зазначеного рішення зобовязано осіб, зазначених у додатку до цього рішення, (у тому числі й позивача) не пізніше ніж у місячний термін з дня прийняття цього рішення звернутись до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення додаткових угод до договорів оренди землі.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, позивач у встановлений у рішенні строк до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення додаткової угоди до ОСОБА_2 оренди землі не звернувся.

28.11.2016 позивач звернувся до Харківської міської ради з листом №687, зазначає, що вказаними вище рішеннями міської ради від 25.11.2009 та від 26.09.2012 надана в оренду земельна ділянка (кадастровий номер :09:002:0025) для експлуатації і обслуговування тимчасової гостьової автостоянки з боксами для зберігання товарів по вул. Академіка Павлова, 151; просить продовжити строк експлуатації і обслуговування тимчасової гостьової автостоянки з боксами для зберігання товарів до 31.12.2021.

06.01.2017 Харківська міська рада направила позивачу лист №66/0/225-17, в якому зазначено, що термін дії договору оренди землі площею 0, 6764га по вул. Академіка Павлова, буд. 151, реєстраційний номер 00287 від 17.01.2012 закінчився; Департаментом земельних відносин підготовлені та направляються для розгляду та підписання по 3 примірника актів приймання-передачі до земель запасу міста по зазначеній земельній ділянці у відповідності до Порядку оформлення договорів оренди землі у місті Харкові, затвердженого рішенням 21 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 19.12.2012 за №960/12.

Позивач 20.01.2017 звернувся до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради з листом вих.№19, в якому пропонує укласти додаткову угоду до ОСОБА_2 оренди землі про його поновлення.

Департамент земельних відносин Виконавчого комітету Харківської міської ради направив на адресу позивача лист №1215/0/225-17 від 24.12.2017 щодо відсутності підстав для поновлення позивачу ОСОБА_2 оренди, з огляду на те, що акт приймання-передачі земельної ділянки передано до органів державної реєстрації для вчинення заходів щодо припинення дії ОСОБА_2 оренди.

Вищенаведене стало підставою для звернення позивача з позовом до місцевого господарського суду з вимогою визнати Договір оренди землі поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, а також визнати укладеною між Харківською міською радою та ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" додаткову угоду про поновлення терміну дії цього ОСОБА_2 у редакції позивача.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд Харківської області в оскаржуваному рішенні від 22.05.2017 зазначає, що Договір оренди не був продовжений у встановленому законом порядку, право користування земельною ділянкою за цим ОСОБА_2 є припиненим, а нормами діючого законодавства не передбачено внесення змін до договорів, правовідносини за якими припинено і які не є чинними

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, апеляційний господарський суд, з урахуванням положень статті 101 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 вказаного Кодексу.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред'явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права, в свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з'ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Позовні вимоги заявлені з посиланням на наведений у частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" випадок продовження строку дії договору оренди, яким передбачено автоматичне поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, в даному випадку підлягає встановленню наявність чи відсутність порушеного права позивача на поновлення договору оренди за наведеними у частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" підставами.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з частиною 2 статті 126 Земельного кодексу України, право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до положень частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України "Про оренду землі").

Згідно з частиною 1 статті 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Для застосування частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, що діяла станом на січень 2013 року) та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків (частини 2-5 цієї статті).

Разом з тим, частиною 6 статті 33 цього Закону (у редакції станом на серпень 2013 року) передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки; уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі. Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 названого Закону, необхідна наявність таких юридичних фактів:

1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди;

4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 у справах № 6-219цс14 та № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справах № 6-3цс15 та № 6-4цс15.

Частинами 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції станом на серпень 2013 року) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відтак, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави та обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1-5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає за частиною 6 наведеної вище статті.

Таким чином, норми статті 33 Закону України "Про оренду землі" дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку - це право повинно бути реалізовано до закінчення дії договору оренди на підставі звернення орендаря, а у другому - воно може настати у разі продовження орендарем користування землею за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного строку після закінчення строку договору оренди, але у будь-якому випадку з укладенням додаткової угоди.

Поновлення договору оренди землі в судовому порядку, в передбачений нормами частинами 6 10 статті 33 Закону України "Про оренду землі" спосіб вимагає не тільки встановлення судом юридично значимих умов, що свідчать про продовження орендних правовідносин (як-то користування земельною ділянкою поза межами строку договору без заперечення орендодавця протягом наступного місяця), а й необхідності укладення додаткової угоди між сторонами, як єдиної підстави продовження орендних прав і обов'язків.

Позивач у своєму позові та апеляційній скарзі зазначає, що Договір оренди землі за мовчазною згодою сторін поновлено на новий строк, який був раніше встановлений договором, з урахуванням додаткової угоди від 27.12.2012, і на тих самих умовах та, відповідно, сторони продовжували виконувати свої обов'язки за ОСОБА_2.

Позивач стверджує, що маючи на увазі свій обов'язок повідомити про намір продовжити дію ОСОБА_2, сподівався на продовження орендних правовідносин, повідомивши про це орендодавця листом-повідомленням від 28.11.2016 № 687.

Крім того, позивач зазначив, що відповідач жодних листів-повідомлень про заперечення у поновленні ОСОБА_2 оренди землі на адресу позивача не надсилав, що, на думку позивача, вказує на продовження дії ОСОБА_2, з урахуванням додаткової угоди від 27.12.2012, на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені ОСОБА_2 оренди землі; незгода Харківської міської ради, як орендодавця, на продовження строку дії даного ОСОБА_2 не оформлена відповідним рішенням.

Однак, як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, Договір не був продовжений автоматично на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Натомість, за всіма обставинами справи право орендного користування позивача земельною ділянкою за цим ОСОБА_2 припинилось.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до органу місцевого самоврядування з листом-повідомленням (№687 від 28.11.2016) щодо продовження строків експлуатації та обслуговування (пролонгації договору) не за 90 днів до закінчення строку дії ОСОБА_2 (01.09.2013), як це передбачено пунктом 8 ОСОБА_2, з урахуванням додаткової угоди від 27.12.2012, а із пропущенням вказаного строку на 3 роки.

Крім того, до вказаного листа-повідомлення позивачем не було додано проекту додаткової угоди, як це передбачено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Із матеріалів справи вбачається, що Харківська міська рада на вказаний лист-повідомлення не надавала відповідачу згоду на продовження строку дії ОСОБА_2 оренди землі, натомість рада повідомила, що термін дії ОСОБА_2 оренди землі площею 0, 6764га по вул. Академіка Павлова, буд. 151, реєстраційний номер 00287 від 17.01.2012 закінчився; Департаментом земельних відносин підготовлені та направляються для розгляду та підписання по 3 примірника актів приймання-передачі до земель запасу міста по зазначеній земельній ділянці.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення додаткової угоди до ОСОБА_2 оренди у місячний строк з дня прийняття рішення 26 сесії 6 скликання Харківської міської ради від 25.09.2013 №1263/13 "Про поновлення юридичним та фізичним особам договорів оренди землі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд".

Відповідно до наявної у матеріалах справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 07.04.2017 №84561541, ПАТ "Концерн АВЕК та Ко" 26.01.2017 припинено речове право на земельну ділянку з кадастровим №:09:002:0025 (право оренди) на підставі акту приймання земельної ділянки до земель запасу міста від 25.01.2017 №20/17.

Згідно вказаної довідки, право власності на земельну ділянку (кадастровий №:09:002:0025) 12.02.2017 зареєстровано за Харківською міською радою.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідача у передбачений ОСОБА_2 строк з листом-повідомленням щодо продовження дії договору з проектом додаткової угоди, як того вимагає стаття 33 Закону України Про оренду землі.

Відтак, посилання скаржника на лист від 28.11.2016 №687 щодо продовження дії ОСОБА_2 оренди землі є безпідставним, оскільки це повідомлення направлено позивачем після спливу передбаченого ОСОБА_2 строку.

Згідно зі статтею 31 Закону України Про оренду землі договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його укладено.

Додаткова угода до ОСОБА_2 оренди землі після закінчення строку договору, з урахуванням додаткової угоди від 27.12.2012, щодо його поновлення не була укладена у місячний строк, у зв'язку з чим Договір оренди землі між сторонами не був поновлений, а припинив свою дію 01.09.2013 відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі".

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що саме по собі використання земельної ділянки після закінчення встановленого строку договору без належного правового та документального оформлення такого землекористування у встановленому законодавством порядку, без доказів своєчасного оскарження незаконних дій чи бездіяльності орендодавця щодо реалізації відповідного оформлення, не є мовчазною згодою орендодавця на подовження спірного договору, про що зазначає заявник апеляційної скарги, а також не може перешкоджати власнику земельної ділянки (органу, який його представляє) розпоряджатись цією земельною ділянкою.

За таких обставин, у позивача відсутнє переважне право на поновлення ОСОБА_2 оренди землі на новий строк, оскільки не дотримано процедури такого поновлення, встановленої статтею 33 Закону України Про оренду землі.

Такої правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема у постановах від 30.03.2017 у справі №904/8338/16, від 12.01.2017 у справі №920/605/16 тощо.

Крім того, частиною 9 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Проте, матеріали справи не містять доказів оскарження апелянтом відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди в судовому порядку станом на момент звернення до місцевого господарського суду з позовною заявою та прийняття оскаржуваного рішення.

Сплата позивачем орендних платежів за користування земельною ділянкою після закінчення дії ОСОБА_2, про що зазначає скаржник, не можна розцінювати як згоду орендодавця на пролонгацію договору оренди, оскільки орендар сплачував кошти за фактичне користування майном. Здійснення орендних платежів не є підставою продовження договору, термін дії якого закінчився.

Крім того, підпунктом л) пункту 31 ОСОБА_2 оренди землі передбачено, що неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором.

Таким чином, встановлені фактичні обставини даної справи не підпадають під дію частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", якою врегульовані питання поновлення договору оренди землі; твердження апелянта щодо відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", та автоматичне продовження ОСОБА_2 оренди земельної ділянки, не відповідають дійсності.

Виходячи з наведеного, є вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заявленого позову.

Поряд з цим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що за даних обставин справи відсутні підстави для застосування спливу позовної давності, про які Харківською міською радою подано відповідну заяву.

Позивач не довів належними і допустимими доказами порушення свого права, що і стало підставою для відмови у позові, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у позові в зв'язку з пропущенням строку позовної давності.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 22.05.2017 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн АВЕК та Ко" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.05.2017 у справі №922/1005/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.08.2017.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Шутенко І.А.