РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017Справа №910/9347/17

За позовомКомунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради
доПублічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик»
простягнення 112450,17 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача -Мамаєв Д.Ю. (представник за довіреністю);
від відповідача -Когут А.Ю. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

У червні 2017 року Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство Глевахівської селищної ради (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - Відповідач) про стягнення 112450,17 грн. заборгованості за договорами банківського рахунку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на рахунках відкритих у Відповідача знаходяться кошти Позивача у вище вказаній сумі, якими останній не має змоги розпоряджатися через банківські відділення Відповідача, а тому хоче повернути собі ці кошти у примусовому порядку.

Відповідач позов не визнав, свої заперечення мотивував тим, що з 06.06.2016 розпочато процедуру ліквідації Відповідача, а тому відповідно до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» задоволення вимог його кредиторів здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Позивачем (Клієнт) та Відповідачем (Банк) було укладено низку договорів банківського рахунку, а саме: № 8/2014-243 від 14.03.2014, № 10/2014-243 від 18.03.2014, № 8916 від 16.04.2015, № 8916 від 07.05.2015, № 8916 від 21.09.2015, № 8916 від 01.12.2015, на підставі яких Відповідачем були відкриті Позивачу поточні рахунки, на які зараховувалися кошти останнього.

Відповідно до зазначених договорів банківського рахунку Відповідач зобов'язувався здійснювати розрахунково-касове обслуговування цих рахунків.

Станом на 03.07.2017 на усіх вищевказаних відкритих у Відповідача рахунках обліковувалися залишки коштів Позивача у загальній сумі 112769,09 грн.

Вказані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копіями вищевказаних договорів банківського рахунку, банківських виписок, довідкою Позивача №239 від 03.07.2017 про залишок коштів на рахунках, відкритих у Відповідача, а також поясненнями представників сторін.

З пояснень представника Позивача слідує, що останній був позбавлений можливості вільно розпоряджатися цими коштами, а тому просить суд стягнути їх у примусовому порядку з Відповідача.

Як зазначив представник Відповідача, розпорядження Позивача не виконувались Відповідачем у зв'язку із введенням у останній тимчасової адміністрації, а у подальшому із початком процедури ліквідації Відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Вказаним невиконанням було порушене майнове право Позивача на вільне володіння та розпорядження належним останньому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти, у т.ч., враховуючи положення пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», які існують у формі записів на поточних рахунках Позивача, відкритих у Відповідача.

Разом з тим, позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України від 05.04.2016 № 234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 05.04.2016 прийнято рішення № 463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик», згідно з яким у Відповідача з 05.04.2016 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016 №46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016 № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Таким чином, на час розгляду в суді даного спору відбувається ліквідація Відповідача.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 зазначеного Закону встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відтак, у спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до пункту 5-4 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під терміном кредитор розуміється юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

Пунктом 2 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

Виходячи зі змісту статей 49, 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час ліквідації банку Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Згідно з частиною 4 статті 49 цього Закону у судовому порядку підлягають вирішенню будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів.

Таким чином, після початку процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд України у своїх постановах від 25.03.2015 у справі № 3-24гс15, від 01.04.2015 у справі № 3-25гс15, від 01.04.2015 у справі № 3-34гс15 та від 07.06.2017 у справі № 6-1809цс16.

Крім того, з матеріалів справи та пояснень представника Відповідача вбачається, що Позивач звернувся до Відповідача із відповідною кредиторською вимогою (вих. № 290 від 16.06.2016, зареєстрована під № 1102/юр 22.06.2016), яка була акцептована Відповідачем.

Виходячи з вищевикладеного суд не знаходить підстав для задоволення даного позову.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.08.2017

СуддяСташків Р.Б.