ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2017 р.Справа № 922/1987/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мамалуя О.О.

при секретарі судового засідання Пустоваловій І.С.

розглянувши справу

за позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" м. Южноукраїнськ
до товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Укрспецсервіс", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача-Мельник О.М., за довіренністю б/н від 26.04.2016 року

відповідача-Бондаренко П.С.,за довіренністю №17/05 від 18.05.2017 року;

ОСОБА_1, директор

ВСТАНОВИВ:

Позивач, державне підприємство Національної атомної енергогенеруючої компанії "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южноукраїнська атомна електрична станція", м. Южноукраїнськ Миколаївської області звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецсервіс" пеню в розмірі 14490,00 грн. за порушення терміну постачання товару, штрафу в розмірі 7350,00 грн. за прострочення постачання понад 30 календарних днів.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 26 серпня 2016 року між ним як покупцем та відповідачем як постачальником було укладено договір на постачання товару № 53-123-11-16-02690.

Позивач вказує, що згідно умов цього договору, постачальник зобов*язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов*язання прийняти і сплатити листи зі сталі у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1.

Згідно пункту 2.1. договору на постачання товару від 26 серпня 2016 року загальна вартість товару складає: разом 87500,00 грн., крім того ПДВ 20%: 17500,00 грн. (всього 105000,00 грн.).

Позивач відзначає, що сторони в договорі визначили термін постачання по 31 грудня 2016 року.

Позивач вважає, що відповідачем не було виконано умови договору на постачання товару від 26 серпня 2016 року у повному обсязі та не поставлено продукцію на загальну суму 105 000,00 грн. в строк до 31 грудня 2016 року.

Позивач відзначає, що договором передбачена відповідальність відповідача за порушення термінів постачання у розмірі 0,1% від вартості недопоставленого товару, а у разі прострочення понад 30 днів, відповідач зобов*язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару.

Позивач зазначає, що строк прострочення постачання товару на суму 105 000,00 грн. станом на 18 квітня 2017 року складає 138 днів.

Отже, позивач вважає, що відповідач повинен сплатити йому пеню у розмірі 14490,00 грн. та штраф у розмірі 7% за прострочення поставки продукції понад 30 днів у розмірі 7350,00 грн.

Представники відповідача у судовому засіданні та у наданих письмових запереченнях проти заявлених позовних вимог заперечують, просять відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач посилається на положення пункту 12.1 вищевказаного договору, відповідно до якого цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом". Відповідач вказує, що йому не відомо про факт та дату такої реєстрації, отже, вважає, що у нього не виникло договірних зобовязань за вказаним договором.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

В матеріалах справи міститься договір на постачання товару №53-123-11-16-02690 від 26 серпня 2016 року. Сторонами цього договору зазначені державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі директора відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (покупець) та товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Укрспецсервіс" (постачальник).

В пункті 1.1. вказаного договору зазначено, що постачальник зобов*язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов*язання прийняти і сплатити листи зі сталі у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 (додаток до договору № 1), що є невід*ємною частиною цього договору.

В пункті 2.1. вказаного договору зазначено, що загальна вартість товару складає: разом 87500,00 грн., крім того ПДВ 20%: 17500,00 грн. (всього 105000,00 грн.) Згідно пункту 2.2. договору, оплата відбувається на протязі 45 днів після постачання товару.

В пункті 3.1. вказаного договору зазначено, що постачання здійснюється з 29.08.2016р. по 31.12.2016р. Термін постачання може бути змінений за погодженням сторін.

Пунктом 4.1. вищевказаного договору передбачена відповідальність постачальника за порушення термінів постачання у розмірі 0,1% від вартості недопоставленого товару, а у разі прострочення понад 30 днів, останній зобов*язаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару.

Згідно пункту 4.4. вищевказаного договору у разі односторонньої відмови постачальника від виконання своїх зобов*язань по договору, постачальник зобов*язаний сплатити покупцю штраф в розмірі 20% від суми договору, який складає суму у розмірі 21 000,00 грн.

Постачання товару за цим договором відповідачем не здійснювалося, цей факт сторонами не заперечується, отже, дана обставина, відповідно до положень ст. 35 ГПК України, визнається судом такою, що може не доказуватися.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

В розділі 12 вищезазначеного договору на постачання товару №53-123-11-16-02690 від 26 серпня 2016 року., що має назву «Термін дії договору», зазначено (пункт 12.1), що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати реєстрації в ДП "НАЕК "Енергоатом". В пункті 12.2 договору вказано, що дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 12.1.

Отже, сторони, узгоджуючи таку істотну умову договору, як строк його дії,домовилися, що початок дії цього договору (момент його укладання, момент набрання чинності) пов'язаний з певною подією реєстрацією договору в ДП "НАЕК "Енергоатом". Саме з моменту настання дати такої реєстрації договір породжує для сторін правові наслідки наділяє їх певним обсягом прав та обовязків. Обидві сторони договору, для того щоб розпочати його виконувати, мають бути обізнані про факт та дату настання цієї події - реєстрації договору в ДП "НАЕК "Енергоатом".

Суд вважає необхідним зауважити, що договір №53-123-11-16-02690, копія якого надана позивачем до справи, підписаний генеральним директором відокремленого підрозділу ДП НАЕК «Енергоатом» "Южно-Українська атомна електрична станція" і скріплений печаткою саме відокремленого підрозділу. Ніяких позначок про факт реєстрації договору саме в ДП НАЕК «Енергоатом» та про дату такої реєстрації договір не містить.

Матеріалами справи підтверджено, що 21 вересня 2016 року відповідачем на адресу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" через "Укрпошту" було направлено запит № 16/09-19 від 19 вересня 2016 року щодо реєстрації договорів (№53-123-11-16-02690 від 26 серпня 2016 року, № 53-123-11-16-02688 від 25 серпня 2016 року, № 53-123-11-16-02673 від 18 серпня 2016 року), який отримано позивачем 27 вересня 2016 року, що підтверджується копією поштового повідомлення, яка надана відповідачем до матеріалів справи.

Доказів надання будь-яких відповідей на запит відповідача № 16/09-19 від 19 вересня 2016 року позивачем до справи не надано.

Відповідач надав до матеріалів справи копію листа, та роздруківку сторінки електронної поштової скриньки, які свідчать про те, що 17 лютого 2017 року відповідачем на електронну адресу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" направлено запит щодо реєстрації договорів.

Доказів надання будь-яких відповідей на запит відповідача, надісланий електронною поштою 17 лютого 2017 року, позивачем до справи не надано.

Позивач у письмових поясненнях та представник позивача в судовому засіданні вказує, що договір було зареєстровано в ДП НАЕК «Енергоатом» на підставі Положення про порядок укладання та ведення договорів (контрактів) ПЛ-Д.0.04.066-14, відповідно до п.6.1.12 якого реєстраційний номер договору присвоюється автоматично. Однак, суд констатує, що один факт наявності номеру договору 53-123-11-16-02690 ніяк не свідчить ні про факт його реєстрації, ні про факт його реєстрації саме в ДП НАЕК «Енергоатом» (враховуючи те, що підписаний договір директором структурного підрозділу та печатка на договорі - структурного підрозділу), ні про дату реєстрації. Крім того, позивачем не доведено, що він якимось чином повідомив відповідача про реєстрацію договору ДП НАЕК «Енергоатом» та дату настання цієї події, між тим, саме з цього моменту у позивача мають виникати договірні зобовязання.

За таких підстав, оскільки відповідач не був обізнаний про факт та дату реєстрації договору №53-123-11-16-02690 від 26 серпня 2016 року, він (згідно пунктів 12.1. та 12.2 цього договору), не був обізнаний і про факт його укладання та набрання чинності. Отже, договірні зобовязання за цим договором для відповідача не виникли, тому він не може нести відповідальність за їх порушення.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, відповідно до яких, у звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 14.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_2