ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 р. Справа № 917/967/17

за позовом Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр", вул. М. Бірюзова, 53, м. Полтава, 36007, в особі Відокремленого структурного підрозділу "Проектний інститут "Укргеолбудтехпроект", вул. Соборності, 54, м. Полтава, 36014

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гама Продукт", вул. Соборності, 54, кім. 408-А, м. Полтава, 36014

про стягнення 4440,89 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 27.04.2017р.);

ОСОБА_2 (довіреність б/н від 31.01.2017р.);

від відповідача: не з"явився.

В судовому засіданні 31.07.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна зава Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр", в особі Відокремленого структурного підрозділу "Проектний інститут "Укргеолбудтехпроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гама Продукт" про стягнення 4440,89 грн. заборгованості за договором оренди (найму) нерухомого майна №66-16/15 від 15.12.2014р., з яких: 2909,60 грн. - основний борг; 164,91 грн. - 3% річних; 647,24грн. - інфляційні нарахування; 719,14 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача умов укладеного договору оренди, оскільки орендар у визначені договором строки не проводив розрахунків з орендодавцем, що стало причиною звернення до суду про стягнення заборгованості.

В судове засідання 14.07.2017р. та 31.07.2017р. представник відповідача не з'явився, ухвали суду, що були направлені на адресу відповідача, вказану в позовній заяві, повернулися неврученими з відміткою поштового відділення про закінчення строку зберігання.

Згідно п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Адреса відповідача зазначена у позовній заяві відповідає його місцезнаходженню, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання.

У п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, тому визнав за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

15.12.2014 року між сторонами було укладено Договір оренди (найму) нерухомого майна № 66-16/15 ( договір), за яким Орендодавець (позивач) передає, а Орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, площею 15,1кв.м., що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. (Жовтнева) Соборності, 54, кімната № 408-а, згідно акту прийому-передачі майна від 15.12.2014 року (п.1.1 Договору)

Майно передається в оперативну оренду з метою його використання для розміщення офісу (п. 1.1. договору).

Порядок розрахунків сторони визначили п. 3 договору. Так, відповідно до п. 3.1. вищевказаного договору сторони погодили, що орендна плата становить за базовий місяць без ПДВ 637,49 грн. Згідно п. 3.4. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяці.

Відповідно до п. 3.5. договору сторони погодили наступний порядок розрахунків: протягом 5- ти банківських днів з дати підписання акту приймання-передачі майна - завдаток у вигляді авансу у розмірі орендної плати за базовий місяць оренди, як оплату за останній місяць оренди; щомісячні платежі - до 5-го числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється розрахунок.

Відповідно до п. 3.7. договору Орендар у порядку та строки, такі ж як і для оплати орендної плати зобов'язаний відшкодовувати витрати на утримання та обслуговування орендованого майна, зв'язок та забезпечення надання комунальних послуг.

Згідно з п. 12.3. Договору Орендар, який прострочив виконання грошових зобов"язань, зобов"язаний сплатити йому суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, а також пеню

в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення вказаних платежів, включаючи день оплати.

Позивач вказує, що відповідач провів частину розрахунків, так, станом на 14.07.2017р. сума боргу становить 2909,60грн. (позивачем надано довідку про стан заборгованості від 13.07.2017р. вих. №01-08/99).

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали договір оренди від 15.12.2014 р. №66-16/15 , тобто виникли правовідносини, що випливають із договору найму (оренди).

Так, згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 Господарського кодексу України істотною умовою договору оренди є, зокрема, орендна плата.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідач доказів сплати орендної плати суду не надав, обставини, на які посилається позивач у позовній заяві, не спростував.

За даних обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 2909,60грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 12.3. Договору встановлено, якщо орендна плата та витрати на утримання та обслуговування орендованого майна перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується з Орендаря пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

У зв'язку із порушенням строку оплати, позивач нарахував пеню у розмірі 719,14грн. за загальний період з 06.07.2015р. по 06.02.2016р. (детальний розрахунок за кожним платежем окремо в матеріалах справи).

Перевіряючи розмір заявлених позивачем до стягнення суми пені, суд звертає увагу на наступне.

Згідно умов договору за рахунком №346 від 30.06.2015р. на суму 1463,58грн. орендну плату відповідач повинен був сплатити не пізніше 05.07.2017р. Проте, 05.07.2017 року було вихідним днем (неділя), а згідно ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Тобто, прострочення зобов'язання по сплаті орендної плати за даним рахунком розпочинається з 07.07.2015р. і саме з цієї дати слід нараховувати пеню.

Суд здійснив перерахунок суми пені за допомогою калькулятора системи "Ліга. ОСОБА_3 9.5.3" та встановив, що обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню є пеня у сумі 714,96грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 231 Господарського кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити суму з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Керуючись даними нормами позивач правомірно нарахував відповідачу 647,24грн. інфляційних нарахувань та 164,91 грн. 3% річних , у зв"язку з чим вимоги про їх стягнення є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гама Продукт" ( вул. Соборності, 54, кім. 408-А, м. Полтава, 36014, ) на користь Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії "Надра України" "Український геологічний науково-виробничий центр", вул. М. Бірюзова, 53, м. Полтава, 36007 ), в особі Відокремленого структурного підрозділу "Проектний інститут "Укргеолбудтехпроект" (вул. Соборності, 54, м. Полтава, 36014, ) 2909грн. 60 коп. основного боргу, 714 грн. 96коп. пені, 164 грн. 91 коп. 3 % річних, 647грн. 24 коп. інфляційних втрат, 1598 грн. 49 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.08.2017р.

Суддя Семчук О.С.