донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

16.08.2017 справа №908/421/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін від позивача від апелянта від відповідача 1 від відповідача 2 розглянувши апеляційну скаргу не зявився не зявився ОСОБА_5 (договір №77/11/17 від 17.03.2017) не зявився Заступника прокурора Запорізької області, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від25.04.17р.
у справі №908/421/17 (суддя Топчій О.А.)
за позовом до про Керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, м. Запоріжжя 1. Селянського (фермерського) господарства Тихе, с. Білоцерківка, Більмацький район, Запорізька область 2. Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, смт. Більмак, Запорізька область визнання недійсним та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку
В С Т А Н О В И В :

28.02.2017р. до господарського суду Запорізької області звернувся Керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, до відповідачів: Селянського (фермерського) господарства «Тихе» (відповідач 1) та Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (відповідач 2) про визнання недійсним та скасування розпоряджень, визнання недійсним Договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку.

В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що Бердянською місцевою прокуратурою за результатами вивчення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 27.10.2016р. встановлено, що на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області розташована земельна ділянка державної власності площею 50 га., яка відповідно до державного акту на право постійного користування землею від 07.08.1997р. серії ЗП № 000009 № 0017 належала на праві постійного користування ОСОБА_6 та надана останньому для ведення селянського (фермерського) господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 55.

В подальшому, 12.03.2011р. ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.03.2012р. Спадкоємцями майна, яке складається з селянського (фермерського) господарства «Тихе» є громадянин ОСОБА_7 (1/4 частки) та ОСОБА_8 (3/4 частки).

У звязку з прийняттям ОСОБА_8 спадщини, яка складається з С(Ф)Г «Тихе», остання 11.04.2012р. звернулась із заявою до Більмацької (колишньої Куйбишевської) районної державної адміністрації щодо переоформлення права постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 000009 № 0017 від 07.08.1992р. на право оренди С(Ф)Г «Тихе» для ведення фермерського господарства.

Головою Більмацької районної державної адміністрації на підставі вказаної заяви, всупереч ст.ст. 22, 24, 134 Земельного кодексу України, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», прийняте розпорядження № 271 від 26.04.2012р. «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе». Вказаним розпорядженням вирішено переоформити право постійного користування землею серії ЗП № 000009 № 0017 від 07.08.1997р. на право оренди С(Ф)Г «Тихе» для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель запасу Білоцерківської сільської ради площею 50,0 га.

Розпорядженням № 690 від 14.11.2012р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку С(Ф)Г «Тихе»; передано С(Ф)Г «Тихе» земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0138) площею 50,0000 га, в тому числі рілля 28,7000 га, сіножаті 20,5000 га та 0,8000 га під господарськими будівлями і дворами, в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель, що знаходились у постійному користуванні згідно державного акта на право постійного користування землею серії ЗП № 000009 №017.

14.06.2013р. Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області уклала з С(Ф)Г «Тихе» в особі ОСОБА_8 Договір оренди землі № 83, згідно якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :03:002:0138) розташовану на території Білоцерківської сільської ради, для ведення фермерського господарства. Вказаний договір зі сторони орендаря посвідчено підписом, а також печаткою фермерського господарства «Тихе». Право оренди на вказану земельну ділянку за С(Ф)Г «Тихе» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.10.2013р., запис № 3219746.

Відповідно до Статусу С(Ф)Г «Тихе», зареєстрованого 07.09.2015р. за № 7000484, фермерське господарства має у складі лише земельну ділянку, надану для ведення господарства в оренду Куйбишевською райдержадміністрацією на підставі договору оренди землі від 14.06.2013р. № 83, а тому, С(Ф)Г «Тихе» під час звернення до Більмацької райдержадміністрації про передачу йому земельної ділянки в оренду, маючи статус юридичної особи з 03.12.1997р. вже займалося веденням фермерського господарства.

На думку прокурора, в результаті прийняття Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області розпоряджень від 26.04.2012р. № 271 «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе» та від 14.11.2012р. № 690 «Про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства С(Ф)Г «Тихе», виникли порушення законодавства України, що виразилися у незаконній передачі в оренду земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 50,0000 га, яка розташована на території Комиш-Зорянської селищної ради (колишньої Білоцерківської сільської) ради Більмацького району Запорізької області. Вказане стало підставою для звернення керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області до суду з даним позовом.

У відзиві на позов Селянське (фермерське) господарства «Тихе» зазначало, що керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області пропустив строк позовної давності, оскільки право на звернення до суду з даним позовом виникло у нього в 2012 році, а тому строк позовної давності за цими вимогами сплив у 2015 році. Зазначав, що прийняті Куйбишевською районною державною адміністрацією розпорядження № 271 від 26.04.2012р. «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе» та № 690 від 14.11.2012р. «Про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства», згідно з якими юридичній особі передано в оренду земельну ділянку, є ненормативними актами органу виконавчої влади, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання. Їх скасування не породжує наслідків для орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право користування земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах. У випадку з С(Ф)Г «Тихе» - це витяг з Єдиного реєстру речових право на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Враховуючи наведене, позов, предметом якого є розпорядження органу виконавчої влади щодо переоформлення земельної ділянки з права постійного користування та надання її в оренду, тобто ненормативні акти, що застосовуються одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки такі розпорядження органу виконавчої влади вичерпали свою дію шляхом їх виконання.

Відповідачем подана окрема заява про застосування строків позовної давності при вирішенні спору.

У відзиві на позов Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області також зазначене, що керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області пропустив строк позовної давності, оскільки право на звернення до суду з даним позовом виникло у нього в 2012 році, а тому строк позовної давності за цими вимогами сплив у 2015 році. Зазначав, що Куйбишевська міжрайонна прокуратура Запорізької області зверталася до Більмацької районної державної адміністрації з вимогою від 05.04.2012р. № 103-844 вих-12 про щодекадне надання прокуратурі завірених належним чином копій розпоряджень з питань земельного законодавства. Більмацькою РДА на виконання вказаної вимоги прокуратури надавалися копії розпоряджень з питань земельного законодавства, серед переліку яких були і спірні розпорядження Більмацької районної державної адміністрації № 690 від 14.11.2012р. «Про передачу земельної ділянки в оренду» та № 271 від 26.04.2012р. «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе». Зазначені обставини підтверджуються копіями супроводжувальних листів райдержадміністрації від 18.04.2012р. № 097/01-11-01 та від 20.11.2012р. № 097/01-11-01. За таких обставин, Куйбишевській міжрайонній прокуратурі було відомо про розпорядження Куйбишевської РДА № 271 від 26.04.2012р. «Про переоформлення права користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе» та № 690 від 14.11.2012р. «Про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства».

Вказано, що на момент прийняття спірних розпоряджень (2012р.) та укладення договорів оренди (14.06.2013р.) С(Ф)Г «Тихе» вже набуло статусу юридичної особи, мало у своєму користування земельну ділянку площею 50,0 га, яка є матеріальною основою господарства. Отже, передача фермерському господарству, як юридичній особі, на загальних підставах в оренду земельної ділянки, яка була надана спадкодавцю ОСОБА_6 для ведення фермерського господарства і слугувала створенню цього ж фермерського господарства, суперечила вимогам Закону України «Про фермерське господарство» та Земельного кодексу України. Натомість, земельна ділянка, яка надавалася ОСОБА_6 у постійне користування для ведення фермерського господарства після його смерті була переоформлена на право оренди, шляхом укладання договору оренди землі між райдержадміністрацією та С(Ф)Г «Тихе», що цілком відповідало вимогам п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Заявник позову (прокурор) у додаткових поясненнях зазначав, що перебіг строку позовної давності обчислюється не з моменту поінформованості про вчинення певної дії, а з моменту обізнаності про вчинення порушення закону та порушення, в звязку з цим прав та охоронювальних законом інтересів. Зазначав, що ні прокурор, ні Головне управління Держгеокадастру, станом на 27.10.2016 р. не були обізнані про порушення вимог закону при прийняті спірних розпоряджень, тому доводи відповідачів щодо обчислення строків позовної давності є необґрунтованими.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 25.04.2017 року у справі № 908/421/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено з мотивів пропуску прокурором строку позовної давності.

Заступником прокурора Запорізької області подана апеляційна скарга на судове рішення, у якій прокурор, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин, що мають значення для вирішення спору, просить скасувати рішення суду та задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

У відзивах на скаргу відповідачі у справі вказують на її безпідставність.

У звязку з находженням у відпустці судді Мартюхіної Н.О. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.06.2017 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Москальова І.В. Сгара Е.В.

У звязку з находженням у відрядженням судді Сгара Е.В. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 01.08.2017 змінено склад судової колегії по розгляду скарги. Скарга розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Агапов О.Л., судді: Мартюхіна Н.О.,Москальова І.В.

Апеляційна скарга розглянута відповідно до вимог ст.101 ГПК України.

Дослідивши матеріали справа, пояснення сторін, прокурора, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила.

Бердянською місцевою прокуратурою за результатами вивчення кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000587 від 17.10.2016р. встановлено, що на території Білоцерківської сільської ради Більмацького району Запорізької області розташована земельна ділянка державної власності площею 50 га, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею від 07.08.1997р. серія ЗП № 000009 № 0017 належала на праві постійного користування ОСОБА_6 та була надана для ведення селянського(фермерського) господарства. Акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 55.

На вимогу Донецького апеляційного господарського суду прокурором та Більмацькою районною державною адміністрацією Запорізької області наданий статут С(Ф)Г «Тихе», який був чинними на дату смерті громадянина ОСОБА_6

Згідно Статуту С(Ф)Г «Тихе» засновано громадянином України ОСОБА_6 Держреєстрація Статуту здійснена 03.12..1997 року. С(Ф)Г є юридичною особою. Відомостей про інших членів С(Ф)Г, крім ОСОБА_6, цей документ не містить. Прізвища спадкоємців у Статуті відсутні. Єдину згадку про іншу особу, крім засновника, містить п.10 розділу «юридичний статут С(Ф)Г «Тихе», відповідно до якого голова товариства тимчасово може доручити виконувати права голови господарства ОСОБА_9 (т.2, а.с.121-128).

12.03.2011 р. ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.03.2012р.

Спадкоємцями майна, яке складається з селянського (фермерського) господарства «Тихе» є громадяни ОСОБА_7 (1/4 частки) та ОСОБА_8 (3/4 частки).

22.03.2012 проведена реєстрація змін до Статуту С(Ф)Г «Тихе» (див. Статут т.2, а.с.121).

Згідно з виписки з ЕДРЮОФОП від 23.03.2012 року єдиним засновником товариства та керівником з 14.03.2012 року є ОСОБА_8 (Сумська обл., м. Конотоп, вул. Деповська, б.101.

07.09.2015р. зареєстрований новий Статус С(Ф)Г «Тихе» (нова редакція, т.1, а.с.46-53).

11.04.2012р. ОСОБА_8 звернулась з заявою до Більмацької районної державної адміністрації щодо переоформлення права постійного користування земельною ділянкою згідно державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 000009 № 0017 від 07.08.1997р. на право оренди С (Ф)Г «Тихе» для ведення фермерського господарства терміном на 49 років.

Заява обґрунтована прийняттям спадщини та п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України (т.1, а.с.28).

Головою Більмацької (Куйбишевської) районної державної адміністрації 26.04.2012 р. прийнято розпорядження № 271 «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С (Ф)Г «Тихе», яким вирішено переоформити право постійного користування землею серія ЗП № 000009 № 0017 від 07.08.1997 р. на право оренди С (Ф)Г «Тихе»» для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель запасу Білоцерківської сільської ради площею 50,0 га., з них: ріллі 28,7 га, кормових угідь 20,5 га, під будівлями, лісами та іншими угіддями 0,8 га.; голові С (Ф) Г «Тихе» в тижневий термін після отримання цього розпорядження замовити виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку; голові С (Ф) Г «Тихе» у тижневий термін після виготовлення технічної документації укласти договір оренди із райдержадміністрацією; вважати таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею серії ЗП №000009 № 0017 після державної реєстрації договору оренди землі (т.1, а.с.29-30).

Головою Більмацької (Куйбишевської) районної державної адміністрації 14.11.2012 р. прийнято розпорядження № 690 «Про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства С(Ф)Г «Тихе», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що засвідчують право оренди на земельну ділянку С(Ф)Г «Тихе»; передано С(Ф)Г «Тихе» земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0138) площею 50,0 га., в т.ч. рілля 28,7 га, сіножаті 20,5 га та 0,8 га під господарськими будівлями і дворами, в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель, що знаходились у постійному користуванні згідно державного акту на право постійного користування землею серія ЗП №000009 № 0017 (т.1, а.с.32).

14.06.2013 р. між Більмацькою (Куйбишевською) районної державною адміністрацією (Орендодавець) та С(Ф)Г «Тихе» (Орендар) укладено Договір оренди землі № 83, відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :03:002:0138), розташовану на території Білоцерківської сільської ради для ведення фермерського господарства, відповідно до розпоряджень голови районної державної адміністрації від 14.11.2012 р. № 690 та № 52. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 50,0 га., в т.ч. ріллі 28,7 га, сіножаті 20,5 га, під господарськими будівлями і дворами 0,8 га (пункти 1,2 договору) т.1, а.с.33-34.

Право оренди на вказану земельну ділянку за С(Ф)Г «Тихе» зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що здійснено запис № 3219746 від 25.10.2013 р.

Звертаючись з позовом до суду про визнання недійсними та скасування зазначених вище розпоряджень, визнання недійсним Договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку, керівник Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області посилався на порушення інтересів держави. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначав, що оскаржувані розпорядження прийняті всупереч чинному на той час законодавству, а передача земельної ділянки в оренду була здійснена з порушенням порядку її передачі, а відтак просив визнати недійсними та скасувати зазначені вище розпорядження та визнати недійсним договір оренди.

Підставою для відмови у позову став висновок господарського суду про те, що прокуратура була обізнана про існування спірних розпоряджень ще в 2012 р., отримуючи ці розпорядження безпосередньо від Куйбишевської райдержадміністрації.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали справи, враховуючи клопотання про застосування строків позовної давності, дійшов висновку про наявність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки оскаржені розпорядження Голови Більмацької (Куйбишевської) районної державної адміністрації прийняті 26.04.2012 р. та 14.11.2012 р. відповідно.

Враховуючи вищевикладене та те, що позовні вимоги про визнання недійсним Договору оренди землі від 14.06.2013 р. №83 та зобовязання повернути майно є похідними від вимог про визнання незаконними та скасування розпоряджень, суд відмовив у їх задоволенні.

У звязку із неявкою в судові засідання представника С(Ф)Г «Тихе» та з метою встановлення всіх фактичних обставин справи, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.07.2017 року ОСОБА_8 проінформована про розгляд скарги шляхом направлення копії ухвали не тільки за адресою С(Ф)Г, але і за адресою її реєстрації (Сумська обл., м. Конотоп, вул.Деповська,101, її фактичного проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1). Представник С(Ф)Г «Тихе» прийняв участь у останньому судовому засіданні, яке за його клопотанням здійснено в режимі відеоконференції.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню, виходячи з наступного.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України.

Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі (п.4.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України» від 29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

При розгляді апеляційної скарги представник позивача у справі - Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, вказував на те, що про наявність порушення земельного законодавства, яке досліджується при розгляді даної справи, позивачу стало відому лише при отриманні копії позовної заяви до господарського суду.

Документи, які підтверджують факт обізнаності саме позивача про вказані порушення законодавства до дати отримання копії позову до суду, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, висновок господарського суду щодо застосування строку позовної давності при вирішенні спору є хибним.

Крім того, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2 вищевказаної постанови Пленуму).

Судове рішення суду першої інстанції не відповідає вказаній вимозі.

При розгляді спору щодо законності спірних розпоряджень, судова колегія враховує наступне.

Конституційний Суд України у п.5 мотивувальної частини Рішення від 16.04.09 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

У постанові від 11.11.14 в адміністративній справі №21-405а14 колегія суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати у господарських справах, Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття органом місцевого самоврядування (як суб'єктом владних повноважень) ненормативного акта, що застосовується одноразово, який після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, позов, предметом якого є спірне рішення органу місцевого самоврядування, не повинен розглядатися, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

У постанові від 30.09.15 у господарській справі №3-553гс15 колегія суддів Судової палати у господарських справах і Судової палати в адміністративних справах ВСУ дійшла висновку, що самостійний позов про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок дійсно не виконує функції захисту прав особи, оскільки не впливає на права та обов'язки сторін таких правовідносин (у зв'язку з тим, що дія цих ненормативних актів вичерпується фактом їх виконання), що однак не виключає можливості оскарження зазначених актів у комплексному поєднанні із вимогами про визнання недійсними правовстановлюючих документів, виданих на підставі цих оскаржуваних актів, та витребування із незаконного володіння земельної ділянки.

Позовна заява прокурора містила вимогу не тільки про визнання недійсним та скасування розпоряджень, але і про визнання недійсним Договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку.

Стосовно предмету спору судова колегія виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 92 ЗК України (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановленого строку.

Зі змісту частини другої ст.92 ЗК України вбачається, що передача земельної ділянки у постійне користування громадянам не передбачена.

Пунктом 6 Перехідних положень Земельного кодексу було визначено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Отже, земельні ділянки, надані громадянам або юридичним особам у постійне користування, перебувають у власності держави або у власності територіальної громади до переоформлення у встановленому порядку та отримання у власність чи користування.

Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Правовою підставою набуття права власності та права користування на землю згідно зі статтями 116, 118 ЗК України є рішення органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.125 ЗК, в редакції чинний на дату прийняття розпорядження про надання земельної ділянки в оренду, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із частиною першою ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦK України з урахуванням вимог цього Кодексу .

Відповідно до статті 1225 ЦK України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Згідно із частиною першою статті 407 ЦK України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини другої ст.407 ЦК України (у редакції, що діяла на час відкриття спадщини), та частини другої статті 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) може відчужуватися і передаватися у порядку спадкування.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Разом з тим, статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Згідно статті 19 вищевказаного Закону до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу.

Згідно із частиною першою статті 20 зазначеного Закону майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначаються статутом фермерського господарства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право користування земельною ділянкою, що виникло в особи на підставі державного акта на право користування земельною ділянкою, не входить до складу спадщини і припиняється зі смертю особи, якій належало таке право.

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 05.10.2016 року при розгляді справи № 181/698/14-ц.

При цьому, між власником спірних земельних ділянок (орган місцевого самоврядування) та головою СФГ «Тихе» не укладались договори, положеннями яких передбачалась можливість передачі в порядку спадкування права користування чужими земельними ділянками для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), а тому згідно вимог частин першої, другої ст.407 ЦК України, відсутні правові підстави для висновку про наявність у спадкоємця права користування чужими земельними ділянками.

Крім цього, новий засновник С(Ф)Г «Тихе» ОСОБА_8 до дати смерті ОСОБА_6 не була членом С(Ф)Г «Тихе».

Таким сином, спірна земельна ділянка після смерті ОСОБА_6 не належала кому-небудь на праві користування та перебувала у власності держави.

Разом з тим, при розгляду спору судова колегія виходить з того, що громадянка ОСОБА_8 не була позбавлена можливості звернутися до власника земельної ділянки (орган місцевого самоврядування) для оформлення права користування земельною ділянкою відповідно до загальних вимог законодавства.

Між тим, як вже було вищезазначене, оспорюване розпорядження голови Куйбишевської районної державної адміністрації Запорвзької області № 271 від 26.04.2012р. «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе» (т.1,а.с.29) прийняте відповідно саме до заяви ОСОБА_8 у звязку з прийняттям спадщини (т.1, а.с.28). Вказаним розпорядженням вирішено переоформити право постійного користування землею серії ЗП № 000009 № 0017 від 07.08.1997р. на право оренди С(Ф)Г «Тихе» для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель запасу Білоцерківської сільської ради площею 50,0 га. В розпорядженні ОСОБА_8 вказана як голова С(Ф)Г «Тихе».

Підставою, для прийняття розпорядження, в тому числі, за текстом вказаний і п.6 Перехідних положень Земельного кодексу України, який рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5рп/2005 визнаний неконституційним щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Розпорядженням № 690 від 14.11.2012р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку С(Ф)Г «Тихе»; передано С(Ф)Г «Тихе» земельну ділянку (кадастровий номер :03:002:0138) площею 50,0000 га, в тому числі рілля 28,7000 га, сіножаті 20,5000 га та 0,8000 га під господарськими будівлями і дворами, в оренду для ведення фермерського господарства терміном на 49 років із земель, що знаходились у постійному користуванні згідно державного акта на право постійного користування землею серії ЗП № 000009 №017.

14.06.2013р. Більмацька районна державна адміністрація Запорізької області уклала з С(Ф)Г «Тихе» в особі ОСОБА_8 договір оренди землі № 83, згідно якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (кадастровий номер :03:002:0138) розташовану на території Білоцерківської сільської ради, для ведення фермерського господарства.

В той же час, статтею 123 Земельного кодексу України (в редакції чинній на час прийняття оспорюваних актів) був встановлений порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до частини 2 ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу.

Приписами частини 2 статті 127 Земельного кодексу визначено, що продаж земельних ділянок державної та комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на конкурентних засадах у формі аукціону здійснюється у випадках та порядку, встановлених главою 21 цього Кодексу.

Згідно частини 2 ст.135 ЗК України, продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою ст.134 цього Кодексу..

За приписами частини 1 статті 135 та частини 5 статті 137 Земельного кодексу України земельні торги проводяться у формі аукціону у порядку, встановленому законом.

Приписами статті 31 ЗК України визначено, що землі фермерського господарства можуть складатися з: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних розпоряджень) визначений порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, зокрема, частиною 1 вказаної статті було передбачено, що для отримання (придбання) у власності або оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

Згідно до частини 1 статті 8 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час прийняття оскаржуваних розпоряджень), після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

З приписів наведених норм вбачається, що без конкурентних засад (земельних торгів) земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам.

З огляду на викладене, надання фермерському господарству, як юридичній особі, земельної ділянки можливе виключно на земельних торгах, крім випадків визначених земельним законодавством, за результатом яких укладається договір оренди земельної ділянки.

Стосовно вимоги прокурора щодо визнання недійсним договору оренди землі та зобовязання повернути земельну ділянку, при розгляді скарги судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно частини 4 статті 4 вказаного Закону орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Частиною 2 статті 16 Закону визначено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини 1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно статті 203 ЦК України такими вимогами є: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи доведеність позиції прокурора щодо незаконності розпоряджень районної державної адміністрації №271 від 26.04.2012р. та №690 від 14.11.2012р., то, відповідно, і посилання на недійсність договору оренди земельної ділянки від 14.06.2013р., який був укладений на підставі зазначених розпоряджень, також є обґрунтованим.

Матеріали справи не містять відомостей щодо правового статусу господарських будівель і дворів, які розташовані на земельній ділянці площею 0,8 га. В той же час, судова колегія виходить з незаконності передачі в оренду саме ділянки площею 50 га. в цілому, що є підставою для задоволення позовної заяви у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 99, 101-103, п.4 ч.1 ст.104, ст.105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Запорізької області від 25.04.2017 року у справі № 908/421/17 скасувати.

Прийняти у справі нове рішення про задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Більмацької (колишньої Куйбишевської) районної державної адміністрації Запорізької області від 26.04.2012 року №271 «Про переоформлення права постійного користування землею на право оренди С(Ф)Г «Тихе».

Визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Більмацької (колишньої Куйбишевської) районної державної адміністрації Запорізької області від 14.11.2012 року №690 «Про передачу земельної ділянки в оренду для ведення фермерського господарства С(Ф)Г «Тихе».

Визнати недійсним договір оренди землі №83 від 14.06.2013 року, укладений між Більмацькою (колишньою Куйбишевською) районною державною адміністрацією (вул. Центральна, 54, смт. Більмак, Більмацький район, Запорізька область, ) та С(Ф)Г «Тихе» (вул. Чапаєва, 101, с. Білоцерківка, Більмацький район, Запорізька область, ), (запис про держану реєстрацію речового права у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №3219746 від 25.10.2013 року), згідно якого С(Ф)Г «Тихе» передано в оренду земельну ділянку загальною площею 50,0000 Га (кадастровий номер :03:002:0138) у тому числі рілля 28,7000 Га, сіножаті 20,5000 Га, під господарськими будівлями і дворами 0,8000 Га, яка розташована на території Комиш-Зорянської селищної (колишньої Білоцерківської сільської) ради Більмацького району Запорізької області.

Зобовязати Селянське фермерське господарство «Тихе» (вул. Чапаєва, 101, с.Білоцерківка, Більмацький район, Запорізька область, ) повернути земельну ділянку у тому числі рілля 28,7000 Га, сіножаті 20,5000 Га, під господарськими будівлями і дворами 0, 8000 Га, яка розташована не території Комиш-Зорянської селищної (колишньої Білоцерківської сільської) ради Більмацького району Запорізької області в особі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095, ).

Стягнути з Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (вул. Центральна, 54, смт. Більмак, Більмацький район, Запорізька область, ) на користь прокуратури Запорізької області (вул. Матросова, 29 а, м. Запоріжжя, , р/р №0271, відкритий у Державний казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: Прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті гривень) грн., 00 коп.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Тихе» (вул. Чапаєва, 101, с. Білоцерківка, Більмацький район, Запорізька область, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (пр. Перемоги, б. 4, м. Бердянськ, Запорізька область, , р/р № №0271, відкритий у Державний казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті гривень) грн., 00 коп.

Стягнути з Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області (вул. Центральна, 54, смт. Більмак, Більмацький район, Запорізька область, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (пр. Перемоги, б. 4, м. Бердянськ, Запорізька область, , р/р № №0271, відкритий у Державний казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) 3520 (три тисячі пятсот двадцять гривень ) грн., 00 коп. судовий збір за подання апеляційної скарги.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «ТИХЕ» (вул. Чапаєва, 101, с. Білоцерківка, Більмацький район, Запорізька область, ) на користь прокуратури Запорізької області в особі Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області (пр. Перемоги, б. 4, м. Бердянськ, Запорізька область, , р/р № №0271, відкритий у Державний казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, , код класифікації видатків бюджету 2800) 3 520 (три тисячі пятсот двадцять гривень ) грн., 00 коп. судовий збір за подання апеляційної скарги.

Накази видати господарському суду Запорізької області.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили в день її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у 20-ти денний строк.

Головуючий суддя: О.Л. Агапов

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3