ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

16.08.2017 Справа № 904/2231/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменко І.М., Чус О.В.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги та клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2017 р. у справі

за позовом комунального підприємства "Кривбасводоканал", м.Кривий Ріг

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2017 р. у даній справі (суддя Ярошенко В.І.) позов задоволено частково, стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь комунального підприємства "Кривбасводоканал" 27 609,26 грн. основного боргу, 303,72 грн. 3 % річних, 1 543,98 грн. інфляційних втрат, 2 263,92 грн. пені та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 593,96 грн.

Не погодившись із згаданим рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Одночасно скаржником подано клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, яке мотивовано посиланням на те, що в період з 20.04.2017 р. по 27.04.2017 р. він знаходився за межами митної території України та був позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні 26.04.2017 р.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів враховує таке.

Частиною 1 статті 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення прийнято господарським судом 26.04.2017 р., складено у повному обсязі та підписано судом 27.04.2017 р., таким чином, строк апеляційного оскарження зазначеного судового акта закінчився 07.05.2017 р.

Апеляційна скарга подана заявником лише 09.08.2017 р., тобто з пропуском встановленого процесуального строку.

Відповідно до ч.2 ст.93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Згідно ч.1 ст.53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (див. Рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 Рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У пункті 41 Рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Матеріали справи свідчать про те, що копію оскаржуваного рішення відповідачем отримано 11.05.2017 р. (а.с. 56). Крім того, представник відповідача був ознайомлений з матеріалами справи 23.05.2017 р. (а.с.58).

Скаржником не надано доказів неможливості своєчасного подання апеляційної скарги, а також не вказано будь-яких причин подання апеляційної скарги майже через 3 місяці після закінчення процесуального строку, які б могли вважатись поважними у розумінні ст.53 ГПК України.

Згідно п.4 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.53,86,93, п.4 ст.97 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у відновленні строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2017 р. у справі № 904/2231/17.

Апеляційну скаргу повернути заявникові без розгляду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга та додані до неї документи, всього на 17 аркушах, у тому числі квитанція про сплату судового збору № 18083986 від 09.08.2017р.

Головуючий суддя: О.В.Кузнецов

Судді: І.М.Науменко

О.В.Чус