РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/8815/17

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі:

Київської міської ради

Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

До відповідачів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

товариства з обмеженою відповідальністю «ГАМАІНВЕСТ»

Про визнання недійсними розпорядження та договору

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від прокуратури Вацьківська І.В. (посв.)

від позивача-1 не прибули

від позивача-2 Костюк О.М. (за дов.)

від відповідача-1 Крук Р.Р. (за дов.)

від відповідача-2 не прибули

від відповідача-3 Обухов В.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (позивача-1) та Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивача-2) до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідача-1), Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (відповідача-2) та товариства з обмеженою відповідальністю «ГАМАІНВЕСТ» (відповідача-3) про визнання незаконним та скасування розпорядження виконавчого орану Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 196 від 05.03.2015 «Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до будівництва дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі»; визнання недійсним договору № 050-13/і/152 від 01.04.2015.

За твердженням прокурора, умови конкурсу та спірного договору надають інвестору безперешкодну можливість набути не на конкурентних засадах право користування земельною ділянкою (в порядку ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України у зв'язку з набуттям права власності на об'єкт нерухомості), що суперечить Положенню про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189 (п. п. 1.4, 3.1, 3.2, 3.3, 6.2.20), та ст. ст. 9, 116, 124, 134 Земельного кодексу України, у зв'язку з чим розпорядження № 196 від 05.03.2015 та договір № 050-13/і/152 від 01.04.2015 підлягають визнанню недійсними.

Суд своєю ухвалою від 02.06.2017 порушив провадження у справі № 910/8815/17.

Одночасно з позовом прокурор подав клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю «ГАМАІНВЕСТ» проводити будівництво за інвестиційним договором № 050-13/і/152 від 01.04.2015.

Суд клопотання відхилив як необґрунтоване.

Київська міська рада зазначила, що земельна ділянка відповідно до умов інвестиційного конкурсу та договору не передається у користування або власність інвестору до моменту завершення реалізації ним інвестиційного договору. Виключно Київська міська рада, як уповноважений орган, в порядку, визначеному законодавством України, приймає рішення про передачу у користування або власність земельної ділянки інвестору і лише після завершення реалізації інвестиційного договору.

Відповідачі проти задоволення позову заперечили, зазначивши, що спірним розпорядженням затверджено процедурний момент проведення інвестиційного конкурсу, а саме: затверджено переможця інвестиційного конкурсу. Спірне розпорядження прийняте у відповідності до Закону України «Про інвестиційну діяльність» та Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189. Водночас, виходячи з положень оспорюваного договору, даний договір не є правовстановлюючим документом на право користування земельною ділянкою. Інвестиційний договір не надає права на земельну ділянку інвестору, а лише є підставою для оформлення такого права у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Київська міська державна адміністрація 21.10.2014 видала розпорядження № 1180 «Про проведення інвестиційного конкурсу із залученням інвестора до будівництва дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі», яким затвердила перелік об'єктів, які потребують залучення інвестицій (далі - Розпорядження № 1180 від 21.10.2014).

Об'єктом інвестування є будівництво дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі на земельній ділянці площею 0,6 га, яка перебуває у постійному користуванні Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ініціатором залучення на конкурсній основі інвестора до будівництва дитячого дошкільного закладу на вул. Старонаводницькій, 2-20 виступила Печерська районна в місті Києві державна адміністрація.

Пунктом 6 Розпорядження № 1180 від 21.10.2014 постійно діючій конкурсній комісії Київської міської державної адміністрації доручено провести інвестиційний конкурс із залученням інвестора до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 24.05.2007 № 528/1189 (далі - Положення), встановлює порядок проведення інвестиційних конкурсів та залучення інвестиційних коштів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва.

Пунктом 3.1. Положення передбачено, що з метою залучення інвестицій до економіки міста набуття права на землю може вирішуватись одним з таких способів:

- шляхом надання інвестиційно привабливої земельної ділянки у власність або в оренду переможцеві інвестиційного конкуру;

- шляхом викупу земельної ділянки на загальних підставах.

Положенням передбачено, що комісія розробляє умови інвестиційного конкурсу, проводить конкурс за результатами якого видає розпорядження про затвердження переможця.

В рамках підготовки до проведення конкурсу, на офіційному інтернет-порталі Київської міської державної адміністрації та в газеті Київської міської ради «Хрещатик» (№161 (4561) розміщено оголошення про проведення інвестиційного конкурсу, яке містить відомості про об'єкт інвестування та умови інвестиційного конкурсу (далі - Умови).

За умовами конкурсу, визначеними п. п. 1.1 оголошення, об'єктом інвестування є будівництво дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі на земельній ділянці - 0,6 га, яка у постійному користуванні Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до п. 2.5 Умов, після введення об'єкта інвестування в експлуатацію, інвестор в установленому порядку оформляє право власності на нього, а інженерні мережі, зазначені у п.2.8 цих Умов, безоплатно передаються та зараховуються до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Після введення об'єкта інвестування в експлуатацію (п.2.6 Умов), інвестор зобов'язується вчинити всі необхідні дії щодо оформлення у встановленому порядку права користування (власності) на земельну ділянку, а замовник - надати згоду на таке оформлення.

За результатами проведення конкурсу розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 05.03.2015 № 196 «Про затвердження переможця конкурсу із залученням інвестора до будівництва дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі» (далі - Розпорядження №196) затверджено переможцем конкурсу із залучення інвестора до будівництва дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі товариство з обмеженою відповідальністю «ГАМАІНВЕСТ» (далі - Товариство, інвестор) та доручено Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) укласти інвестиційний договір з переможцем конкурсу та замовником реалізації проекту - Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією.

На виконання вказаного розпорядження між Департаментом, як організатором конкурсу, Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією, як замовником, та ТОВ «ГАМАІНВЕСТ», як інвестором, укладено інвестиційний договір № 050-13/І/152 (далі - Інвестиційний договір), предметом якого є будівництво дитячого дошкільного закладу по вул. Старонаводницькій, 2-20 у Печерському районі м. Києва.

Пунктом 1.1.5 Інвестиційного договору передбачено, що земельна ділянка, на якій здійснюється будівництво об'єкта інвестування, що належить на праві постійного користування замовнику (державний акт серія ЯЯ № 389696 від 11.12.2012) та розташована за адресою: вул. Старонаводницька, 2-20 у Печерському районі міста Києва. Площа земельної ділянки становить 0,6 га, кадастровий номер земельної ділянки 800000000:82:068:0129.

Пунктом 4.17 Інвестиційного договору передбачено, що протягом 90 календарних днів після прийняття об'єкта інвестування в експлуатацію інвестор зобов'язаний вчиняти всі необхідні дії щодо оформлення у встановленому порядку права користування/власності земельною ділянкою, а замовник - протягом 30 днів з моменту письмового звернення інвестора із відповідною заявою надати згоду на припинення права постійного користування земельною ділянкою. Замовник зобов'язується здійснювати всі необхідні дії з метою сприяння в переоформленні прав на земельну ділянку. Земельні питання вирішуються замовником спільно з інвестором у встановленому законодавством України порядку.

Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на нерухоме майно визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 3 ЗК України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначаються Законом України «Про інвестиційну діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди в усіх галузях економіки та об'єкти власності.

Суб'єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).

Згідно з ст. 9 цього Закону України «Про інвестиційну діяльність» основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода).

Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Згідно з п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Прокурор не довів невідповідності розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05.03.2015 № 196 вимогам чинного законодавства та наявності підстав для визнання його незаконним і скасування, оскільки спірне розпорядження було прийнято виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі та у відповідності до Положення № 528/1189, а також згідно з процедурою, яка визначалась Розпорядженням № 1180.

Суду не надано доказів того, що рішення позивача-1 № 528/1189 та розпорядження відповідача-1 № 1180 від 21.10.2014, є недійсними або скасовані в установленому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до пункту 2.1 пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як зазначалось вище, п. 3.1 Положення № 528/1189 передбачено, що з метою залучення інвестицій до економіки міста набуття права на землю може вирішуватись одним з таких способів: шляхом надання інвестиційно привабливої земельної ділянки у власність або в оренду переможцеві інвестиційного конкурсу у відповідності до даного Положення (надання земельної ділянки за результатами інвестиційного конкурсу) та шляхом викупу земельної ділянки на загальних підставах (шляхом проведення аукціонів) в порядку, встановленому рішенням Київської міської ради від 19.07.2005 № 810/3385 «Про затвердження Тимчасового порядку набуття права на землю на конкурентних засадах в місті Києві», за умови, що комісія прийняла рішення про недоцільність проведення інвестиційного конкурсу на такій земельній ділянці (надання земельної ділянки на загальних підставах).

Згідно з п. 4.17 Інвестиційного договору після прийняття об'єкта інвестування в експлуатацію інвестор зобов'язаний вчинити всі необхідні дії щодо оформлення у встановленому порядку права користування/власності земельною ділянкою.

При цьому земельна ділянка загальною площею 0,6 га (кадастровий номер :82:068:0129), розташована за адресою: вул. Старонаводницька, 2-20 у Печерському районі міста Києва не може бути передана у користування або власність інвестору до моменту завершення реалізації інвестиційного договору.

Крім того, з положень оспорюваного Інвестиційного договору не вбачається, що цей договір є правовстановлюючим документом на зазначену земельну ділянку, отже, отримання земельної ділянки у користування буде відбуватись після завершення будівництва на підставі чинного законодавства України.

Також суд констатує, що положення Інвестиційного договору не є підставою для автоматичного, тобто, поза передбаченою законодавством процедурою набуття інвестором права власності на земельну ділянку.

За таких обставин позовні вимоги є необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на прокуратуру міста Києва.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 04.08.2017.

Суддя С. А. Ковтун