ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р.Справа № 922/1873/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-капітал Трейд", м. Харків
про стягнення 177688,29 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Агро-Капітал-Трейд" (далі - відповідач) звернулось ТОВ "Юридична компанія "Бонус" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 177688,29 грн., з яких: 143000,00 грн. сума основного боргу, 14333,40 грн. 30% річних, 13370,00 грн. пеня, 6984,89 грн. інфляційні витрати. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору поставки №4694 від 12.12.2016 та договором відступлення права вимоги (цесії) №5801 від 17.02.2017. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 20.06.2017 о 10:15.

Ухвалою суду від 20.06.2017 розгляд справи був відкладений до 03.07.2017 до 11:20.

Ухвалою суду від 03.07.2017 розгляд справи був відкладений до 01.08.2017 до 11:10.

Позивач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У наданих до суду письмових поясненнях від 20.06.2017 підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення поштових відправлень.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.12.016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Корм" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Трейд" (Покупець) було укладено договір поставки №4694, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити (передати) у власність Покупця Товар, вказаний в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору, а Покупець зобов'язується прийняти цей Товар і своєчасно та в повній мірі здійснити його оплату.

Згідно з п.1.2. Договору найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість Товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю Товару, визначаються в рахунках-фактурах та видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.2.3. Договору одночасно з Товаром Постачальник зобов'язується передати Покупцю документи, що стосуються Товару та підлягають переданню разом із Товаром, а саме: видаткова накладна та рахунок-фактура. Цей перелік документів є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Відповідно до п.3.2. Договору поставка партії Товару здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів з моменту отримання від Покупця заявки на поставку партії Товару.

Згідно з п.3.6. Договору датою поставки Товару є дата, вказана у видатковій накладній.

Відповідно до п.3.7. Договору факт отримання партії Товару Покупцем, а також документів, передбачених п. 2.3. даного Договору, засвідчується підписом та печаткою Покупця на видатковій накладній. Покупець зобов'язаний надати Постачальнику довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей, якою уповноважує певну особу на отримання Товару.

Згідно з п.6.1. Договору Постачальник поставляє Товар Покупцю за цінами, що визначені у рахунку-фактурі, які погоджені з Покупцем та зазначені у видатковій накладній Постачальника.

Відповідно до п.6.5. Договору оплата партій Товару, що поставляється за цим Договором, здійснюється по факту поставки партії Товару, але не пізніше 1 (одного) банківського дня з моменту поставки партії Товару.

На виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа Корм здійснило поставку відповідачу товару на загальну суму 143000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 330 від 12.12.2016 товарно-транспортною накладною № 5337 від 12.12.2016, довіреністю № 208 від 12.12.2016, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, відповідач мав сплатити товар поставлений за видатковою накладною № 330 від 12.12.2016 на суму 143000,00 грн. не пізніше 13.12.2016.

Втім, відповідач за поставлений товар не розрахувався та заборгованість в сумі 143000,00 грн. не оплатив.

Отже, відповідач порушив умови договору щодо строків розрахунків за одержаний товар та не здійснив його оплату в повному обсязі та в обумовлені строки.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Бонус (Позивач, Цесіонарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю Альфа Корм (Цедент) було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії) № 5801 від 17.02.2017, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа Корм відступило право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Капітал Трейд (Відповідач) в сумі 143000,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю Юридична компанія Бонус.

За умовами вищезазначеного Договору Позивач став новим кредитором у зобов'язанні, що виникло між Товариством з обмеженою відповідальністю Альфа Корм та Відповідачем на підставі Договору поставки № 4694 від 12.12.2016.

Відповідно до п.3. Договору цесії Цесіонарій набуває право вимагати від Боржника належного виконання обов'язку останнього, що виникло на підставі Договору поставки № 4694 від 12.12.2016, що підтверджується наступними видатковою накладною №330 від 12.12.2016 на суму 143000,00 грн.

До Цесіонарія переходить зазначене вище право вимоги Цедента в обсязі та на умовах, що зазначене в пункті 2 цього Договору та існує на момент укладення цього Договору у зв'язку з не проведенням Боржником розрахунків.

Згідно з п.5 Договору цесії до Цесіонарія переходять усі права, які забезпечують виконання обов'язків Боржника.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення печатками Сторін (п.10 Договору цесії).

На юридичну адресу Відповідача 13.03.2017 був направлений Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 5801 від 17.02.2016 з повідомленням про заміну кредитора у зобовязанні, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, Відповідач належним чином повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, але дана вимога була залишена без відповідного реагування з боку відповідача, що й стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст.712 Цивільного кодексу України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з нормами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов'язок до пред'явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

У зв'язку з укладенням зазначеного договору, позивач повідомив боржника повідомленням про відступлення права вимоги від 13.03.2017. Надіслання вказаної кореспонденції підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач взяті на себе зобов'язання згідно умов договору про відступлення права вимоги № 5801 від 17.02.2016 не виконав, доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність доказів щодо виконання відповідачем умов договору, щодо здійснення оплати за поставлений товар, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, суми заборгованості у розмірі 143000,00 грн. обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та підлягаючими задоволенню.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.1 та ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 7.1. Договору у разі прострочення грошового зобовязання за цим Договором Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання за весь період прострочки. Положення ч. 6. ст. 232 ГК України у даному випадку не застосовуються.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців, якщо інше не встановлено законом або договором.

У п. 7.1. Договору встановлено, що пеня нараховується за весь період прострочки.

Перевіривши розрахунки пені, наданий позивачем, суд приходить до висновку, що даний розрахунок не суперечить вимогам чинного законодавства та розрахований вірно, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 13370,00 грн. підлягають задоволенню повністю.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення 30% річних та інфляційних втрат, нарахованих за невиконання грошового зобов'язання за договором поставки, суд виходить з наступного.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочки Покупцем виконання грошового зобов'язання, на вимогу Постачальника, він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також тридцять процентів річних від простроченої суми.

Враховуючи порушення відповідачем свого грошового зобов'язання за договором поставки, перевіривши наданий позивачем розрахунок 30% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 30% річних в сумі 14333,40 грн., а також інфляційних втрат в сумі 6984,89 грн., а відтак позов в цій частині також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 60, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал Трейд" (61052, м. Харків, вул. Котлова, 183, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Бонус"" (02166, АДРЕСА_1, ) суму основного боргу у розмірі 143000,00 грн., 30% річних в розмірі 14333,40 грн., пеню в сумі 13370,00 грн., інфляційні втрати в сумі 6984,89 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2665,33 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 04.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_1