ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 серпня 2017 рокуСправа № 921/431/17-г/5
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

Розглянув матеріали справи

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача спільного Українсько - іспанського підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП", вул.Січових Стрільців, 69, м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область, 47501

про cтягнення 48 556,74грн,

за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Кузів Павло Григорович - представник (доручення №б/н від 08.05.2017)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику відповідача роз'яснено права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Тернопільської області з позовом до спільного Українсько-іспанського підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП" про стягнення 48556грн.74коп. боргу за товар (пиломатеріали дубові обрізні), поставлений на умовах договору купівлі-продажу №6 від 10.01.2017. Також, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати в розмірі 5440грн, що складаються з 1600грн сплаченого судового збору та 3840грн витрат на правову допомогу адвоката, пов'язану з розглядом судової справи.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе грошових зобов'язань, визначених умовами договору купівлі-продажу №6 від 10.01.2017, в частині здійснення повного розрахунку за поставлений товар, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 48556,74грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Ухвалою суду від 14.07.2017 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 09.08.2017 о 11:00год; в порядку підготовки справи до розгляду (ст.65 ГПК України) від сторін витребувано додаткові матеріали, необхідні для розгляду спору по суті.

Позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, про час про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали про порушення провадження у справі від 14.07.2017 - знаходиться в матеріалах справи).

Відповідач відзиву на позов суду не надав, його уповноважений представник в судовому засіданні повідомив суд, що відповідачем повністю сплачено суму боргу, в підтвердження чого згідно клопотання без номеру від 09.08.2017 (вх.№15345 від 09.08.2017), долучив до матеріалів справи платіжне доручення №407 від 19.07.2017 про сплату заявленого до стягнення боргу в розмірі 48566,74грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарським судом встановлено наступне:

10.01.2017 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як Продавцем, та спільним Українсько-іспанським підприємством - товариством з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП", як Покупцем, укладено договір купівлі-продажу №6 (далі - договір), відповідно до якого Продавець зобов'язався відвантажити, власним автомобільним транспортом поставити та передати у власність Покупця пиломатеріали дубові обрізані (далі - товар), а Покупець, в свою чергу, - прийняти та оплатити товар шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця не пізніше 14-ти календарних днів з моменту отримання товару та переходу до нього права власності на товар (п.п.1.1., 2.1, 2.2, 4.1, 6.1, 7.1 умов договору).

Відповідно до п.п.4.3, 5.1 договору право власності на товар переходить до Покупця в момент прийому товару, що оформляється підписанням товарно-транспортної накладної та товарно-транспортної накладної лісогосподарського підприємства про відпуск лісо сировини Продавцю (з терміном давності не більше одного року).

Договір набирає чинності в день його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п.11.1 умов договору).

Як стверджує позивач та це підтверджується наявними у справі документами, зокрема, товарно-транспортною накладною №25/01 від 25.01.2017, видатковою накладною №25/01 від 25.01.2017, позивач передав у власність спільного Українсько-іспанського підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП" товар (1,4970м3 пиломатеріалів дубових обрізних, товщиною 29мм 2с (д-2000 і більше мм, ш-110-270мм); 2,5070м3 пиломатеріалів дубових обрізних, товщиною 29мм 2с (д-300-1930мм, ш-110-270мм); 13,8030м3 пиломатеріалів дубових обрізних, товщиною 29мм 3с (д-1500 і більше, ш-170-270мм)), загальною вартістю 175634,74грн (з ПДВ).

Таким чином, виходячи з умов п.7.1 договору, кінцевим строком оплати поставленого 25.01.2017 товару є 08.02.2017 (14 днів від дати поставки товару).

Однак, спільне Українсько-іспанське підприємство - товариство з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП" взяті на себе зобов'язання з оплати вартості прийнятого товару на умовах договору №6 від 10.01.2017 виконало не в повній мірі, внаслідок чого неоплаченим залишився товар на суму 48556,74грн.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами виникли зобов'язання з купівлі - продажу товару, що регулюються § 1 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно норм ст.ст.525, 526, 629, 693 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається; договір підлягає обов'язковому виконанню сторонами в строк, визначений у договорі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З метою досудового врегулювання спору, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 09.06.2017 (фіскальний чек відділення поштового зв'язку №7790 від 09.06.2017) звернувся з претензією без номеру від 09.06.2017, згідно якої підприємець просив відповідача сплатити існуючий розмір боргу (48556,74грн), що виник за договором №6 від 10.01.2017, протягом 20 календарних днів від дати отримання претензії.

Проте, отримавши 12.06.2017 (витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікатором 125 долучено до матеріалів справи) вказану претензію спільне Українсько-іспанське підприємство - товариство з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП" залишило її без відповіді та оплати.

Наведені обставини послугували підставою для звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до суду з метою примусового стягнення з відповідача суми боргу.

Разом з тим, відповідачем 19.07.2017, тобто, після порушення провадження у справі (ухвала про порушення провадження у справі від 14.07.2017), здійснено оплату за поставлений товару в сумі 48556,74грн. В підтвердження зазначеного представником відповідача надано суду платіжне доручення №407 від 19.07.2017.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника відповідача та приймаючи до уваги, що відповідачем повністю погашено заборгованість перед позивачем за договором купівлі-продажу №6 від 10.01.2017, що підтверджується платіжним дорученням №407 від 19.07.2017 на суму 48556,74грн, а тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1-1 ч.1ст.80 ГПК України із-за відсутності предмету спору на день його розгляду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.ст.44, 48, 49 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.44 ГПК України, судові витрати, в тому числі, складаються з судового збору та оплати послуг адвоката.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (ч.3 ст.48 ГПК України).

Відповідно до ст.49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, враховуючи доведення спору у даній справі до суду внаслідок порушення відповідачами майнових прав позивача суд покладає на відповідача судовий збір в повному обсязі в розмірі 1600грн.

Вирішуючи питання стягнення з відповідача витрат позивача на послуги адвоката в розмірі 3840грн, суд зазначає наступне.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України (п.6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Позивач, керуючись нормами ст.49 ГПК України, просив суд покласти на відповідача 3840грн понесених ним витрат на правову допомогу, пов'язану з примусовим стягненням суми боргу, що була предметом розгляду у даній справі.

На підтвердження таких витрат до справи долучено договір про надання правової допомоги від 09.06.2017, укладений між Адвокатом Варода П.Б. (Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №678 від 03.02.2012) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як Клієнтом, та квитанцію до прибуткового касового ордера №41 від 10.07.2017 на суму 3840грн.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 вказаного договору Клієнт доручив, а Адвокат прийняв на себе зобов'язання на представництво інтересів Клієнта та надання правової допомоги у всіх судах України при вирішення будь-яких питань, які стосуватимуться прав Клієнта, його обов'язків та інтересів у справі за позовом Клієнта до спільного Українсько-іспанського підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу. Для виконання вказаних повноважень Адвокат наділяється усіма правами, наданими законом позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі з правом підпису та подання до суду позовної заяви, повної або часткової відмови від позовних вимог, залишення позову без розгляду, визнання позову, оскарження рішення та ухвал суду, підписувати всі процесуальні та інші документи, заяви, заперечення, скарги, клопотання, апеляційні та касаційні скарги, звернення, а також витребувати документи та інші докази

У п.3.1 договору Клієнт та Адвокат узгодили розмір плати за надані послуги, а саме: 2560грн - гонорар за надання консультацій, складання претензій, позову по справі, зазначеній у п.1.2 договору (4год х 640грн (вартість години роботи) = 2560грн); 1280грн - гонорар за участь у судових засіданнях у справі, сумарною тривалістю 2 години (2год х 640грн (вартість години роботи) = 1280грн).

Квитанцією до прибуткового касового ордера №41 від 10.07.2017 на суму 3840грн позивачем підтверджено оплату позивачем у справі послуг за договором про надання правової допомоги.

Витрати на послуги адвоката можуть бути розподілені за правилами ст.49 ГПК України виключно за умови, що їх було понесено у зв'язку з розглядом справи судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п.95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п.34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п.88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов до переконання, що вимога позивача про стягнення з відповідача в порядку ст.49 ГПК України понесених витрат на послуги адвоката в повній мірі, зокрема, гонорару за надання консультацій, складання претензії є не обґрунтованою, адже відповідні послуги не обумовлені розглядом даної судової справи судом та були надані до порушення провадження у даній справі. Окрім того, обставини справи свідчать про безпідставність заявлення до стягнення 1280грн витрат позивача, понесених на оплату адвокату гонорару за його участь в судовому засіданні по даній справі, тривалістю 2 години, так як в судове засідання адвокат не з'явився. До того ж участь представника позивача в судовому засіданні судом не визнавалася обов'язковою, а брати участь в судовому засіданні є правом сторони, передбаченим ст.22 ГПК України, а не її обов'язком.

Таким чином, в даному випадку достатньо обґрунтованими витратами позивача на послуги адвоката є оплата за складання позову, який виходячи з характеру правовідносин з купівлі-продажу, що склалися між сторонами, та спору про стягнення лише суми боргу, не є складним.

З урахуванням наведеного, суд вважає достатньо обґрунтованими витрати позивача на правову допомогу адвоката, пов'язану з розглядом даної судової справи, в розмірі 1280грн, що становить 50% від суми гонорару за надання консультацій, складання претензії та позову по даній справі, яка, відповідно, підлягає відшкодуванню відповідачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 49, 80 ч.1 п.1-1, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі припинити.

2. Стягнути з спільного Українсько - іспанського підприємства - товариства з обмеженою відповідальністю "Санза ТОП" ( вул.Січових Стрільців, 69, м.Бережани, Бережанський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 31274081) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 1600 (одну тисячу шістсот)грн 00коп судового збору та 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят)грн 00коп. послуг на правову допомогу адвоката.

Суддя Г.З. Андрушків