ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" серпня 2017 р.Справа № 922/2440/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши заяву Харківської місцевої прокуратури №6 про видачу дубліката судового наказу та поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання по справі

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 6, м. Харків в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків та Люботинської міської ради Харківської області, м. Люботин
до Приватного підприємства "Мислевець 7002", м. Харків
про стягнення 323063,64 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Бояринов М.В.

першого позивача - не з'явився

другого позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.09.2016 позов прокурора задоволений у повному обсязі.

Стягнуто з Приватного підприємства "Мисливець 7002" (61140, м. Харків, пр. Гагаріна, 98, ) шкоду, завдану самовільним спеціальним водокористуванням, у розмірі 323063,64 грн. на користь держави на розрахунковий рахунок Люботинської міської ради Харківської області № 0018, УДСКСУ у м. Люботині Харківської області 38008949, МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської діяльності".

Стягнуто з Приватного підприємства "Мисливець 7002" (61140, м. Харків, пр. Гагаріна, 98, ) на користь прокуратури Харківської області (61050, м. Харків, вул. Б.Хмельницького, 4, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання видані відповідні накази.

29.06.2017 до суду від Керівника місцевої прокуратури №6 надійшла заява в якій він просить суд:

- видати дублікат наказу від 14.12.2016 на примусове виконання рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2016 та постанови Харківського апеляційного господарського суду у справі №922/2440/16;

- поновити пропущений строк для пред'явлення наказу до виконання від 14.12.2016 у справі №922/2440/16.

Ухвалою суду від03.07.2017 вказана заява прокурора була прийнята судом до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 08.08.2017 о б 11:00.

07.08.2017 до суду від Харківської місцевої прокуратури №6 надійшла довідка №04-48-2614-16 від 28.07.2017 про втрату наказу. Наданий документ досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

08.08.2017 до суду від Прокуратури Харківської області надійшла довідка №05/3-487вих-17 від 07.08.2017 про втрату наказу. Наданий документ досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

Представники позивачів та відповідача правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення заяви до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

У судовому засіданні 08.08.2017 прокурор підтримав заяву та просив суд її задовольнити.

Розглянувши заяву, вислухавши прокурора, суд дійшов висновку про її задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 статті 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Приписами ч. 3 статті 120 ГПК України встановлено, що до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Господарський процесуальний кодекс України не зобов'язує стягувача або державного виконавця наводити причини втрати наказу. Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу. ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості. Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано документів, передбачених ч. 3 коментованої статті.

Якщо наказ втрачено державним виконавцем, до заяви додається довідка державного виконавця про втрату наказу.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Відповідно до ст. 119 ГПК України, у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Поряд з названими правовими положеннями суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 129 Конституції України, обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства. Обов'язковість виконання судових рішень закріплена також у статті 115 ГПК України.

Також Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Поряд з цим, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Шмалько проти України від 20.07.2004 зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною 1 статті 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

При цьому, господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування заяви про відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку. Тобто, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами статті 43 ГПК України.

Виходячи з принципу обов'язковості виконання судових рішень законодавцем передбачена можливість поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, підставою для чого є наявність поважних причин пропуску. Поважні причини пропуску пов'язані з обставинами, в силу яких стягувач був позбавлений у передбачений строк реалізувати власне волевиявлення, тобто звернутися до виконавчої служби з наказом. Вказані причини є об'єктивними обставинами і не залежать від дій стягувача, а навпаки - обмежують здійснення ним дій щодо виконання рішення суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази, надані на підтвердження вказаної заяви в їх сукупності, суд задовольняє вказану заяву як обґрунтовану та доведену наданими доказами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Харківської місцевої прокуратури №6 про видачу дублікату наказу господарського суду Харківської області від 14.12.2016 по справі №922/2440/16 - задовольнити.

Видати дублікат наказу господарського суду Харківської області від 14.12.2016 по справі №922/2440/16.

Заяву Харківської місцевої прокуратури №6 про поновлення строку пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від 14.12.2016 по справі №922/2440/16 до виконання - задовольнити.

Поновити строк пред'явлення наказу господарського суду Харківської області від 14.12.2016 по справі №922/2440/16 до виконання - до 09 листопада 2017 року.

Суддя ОСОБА_1