ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Справа № 908/2802/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Корнілової Ж.О. - головуючого (доповідач),
Карабаня В.Я.,
Ковтонюк Л.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги
Селянського (фермерського) господарства "Моноліт"
на рішення та постановуГосподарського суду Запорізької області від 06.12.2016 Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017
у справі№ 908/2802/16 Господарського суду Запорізької області
за позовомСелянського (фермерського) господарства "Моноліт"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро";
про за участю від позивача: від відповідача:розірвання договору поставки № 817 від 30.06.2016 та про стягнення сплаченої за товар грошової суми 83000,00 грн., не з'явились, не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Моноліт" звернулось до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" про розірвання договору поставки № 817 від 30.06.2016, укладеного між Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" на користь Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" сплаченої за товар грошової суми 83000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 у справі № 908/2802/16 (суддя Смірнов О.Г.) у задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" про розірвання договору поставки № 817 від 30.06.2016, укладеного між Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" відмовлено. У задоволенні позовних вимог Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" про стягнення грошових коштів в сумі 83000,00 грн. відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду України від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16 (у складі колегії суддів: Чернота Л.Ф. - головуючого, Ломовцева Н.В., Зубченко І.В.) рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 у справі № 908/2802/16 залишено без змін, за мотивами, які викладені у постанові апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 та постановою Донецького апеляційного господарського суду України від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16, Селянське (фермерське) господарство "Моноліт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду України від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права господарськими судами.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню , виходячи з наступного.

Судами встановлено, між Товариством з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" (постачальник) та Селянським (фермерським) господарством "Моноліт" (покупець) 30.06.2016 укладено договір поставки № 817, відповідно до п. 1.1. якого -постачальник зобов'язується в порядку на та умовах, передбачених цим договором, передавати у власність покупця наступну продукцію - платформу-підбирач ПДЄ-3,4 у кількості 1 (одна) од., а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором, приймати та оплачувати цей товар.

Розділом 2 сторони узгодили умови поставки. Постачальник приймає письмові заявки покупця на поставку товару та відпускає покупцеві товар на умовах EXW (склад Виробника за адресою: м. Бердянськ, вул. Матвєєва, 1Б) згідно з правилами Інкотермс 2010). Датою відвантаження вважається дата, зазначена на видатковій накладній постачальника. Право власності на товар переходить після 100% оплати на розрахунковий рахунок постачальника. Виготовлення продукції здійснюється до 26.07.2016.

Матеріали справи містять додаткову угоду від 27.07.2016, яка підписана до вказаного договору між сторонами.

Відповідно до п. 2.5. договору (в редакції додаткової угоди від 27.07.2016 до договору) сторони визначили, що поставка продукції організується та оплачується покупцем. У зв'язку зі зміною п. 2.5. договору визначена вартість ціни за платформу-підбирач зерновий ПДЄ-3,4, що поставляється за договором у розмірі 83000,00 грн.

Положеннями п. 3.1. договору сторонами узгоджено, що оплата за продукцію здійснюється безготівковим розрахунком на розрахунковий рахунок постачальника відповідно до рахунку № 817 у розмірі: 30% (тридцять відсотків) передоплати протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати укладання даного договору; 70 % (сімдесят відсотків) безготівковим розрахунком на розрахунковий рахунок постачальника по факту поставки продукції.

Відповідно до п. 5.1. - 5.2., 6.6. договору сторонами передбачено, що гарантійний строк експлуатації товару, що постачається, складає 1 (один) рік з дати вказаної у видатковій накладній, при дотриманні правил експлуатації, вказаних в супровідній документації на товар. Термін усунення недоліків визначається протягом 6 (шести) робочих днів з моменту виявлення дефектів спеціалістами. Гарантійні зобов'язання вказуються в супровідній документації, прикладеної до виробу (паспорт, посібник з експлуатації).

Розділом 8 сторонами передбачено строк дії договору та інші умови. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії цього договору сплив 31.12.2016.

Позивачем 30.06.2016 перераховано відповідачу грошову суму 26700,00 грн. в якості передоплати за придбаний товар, що підтверджується платіжним дорученням № 562 від 30.06.2016.

Позивачем 28.07.2016 здійснено оплату остаточної вартості поставленого товару за договором на суму 56300,00 грн., що підтверджується засвідченою копією платіжного доручення № 675 від 28.07.2016.

Відповідачем поставлено позивачу товар, передбачений умовами договору - платформу-підбирач зерновий ПДЄ-3,4 у кількості 1 од., на загальну суму з ПДВ 83000,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами у справі видатковою накладною № РН-238 від 28.07.2016.

Передача товару позивачу за видатковою накладною № РН-238 від 28.07.2016 відбувалась за місцем знаходження відповідача.

Позивачем зазначено, що 29.07.2016 після доставки придбаного товару до місця знаходження позивача виявлено недоліки, які унеможливлюють експлуатацію платформи-підбирача зернового ПДЄ-3,4, а саме: платформа-підбирач не встановлюється в передбачені виробником посадочні місця, в нижній частині корпусу з боку похилої камери на 40-70 мм, на верхньому брусі платформи на 7-10 мм, внаслідок вказаних недоліків неможливо жорстко зафіксувати підбирач на похилій камері комбайну; підвищений зазор між боковинами похилої камери та корпусом підбирача в місцях їх з'єднання з лівої та правої сторін; карданний вал привода підбирача не відповідає довжині; гідравлічна система підбирача не випробовувалася через невідповідність роз'ємів гідравлічних штанг.

Наведене зафіксовано в акті-рекламації від 29.07.2016, який складено комісією у складі головного інженера ОСОБА_6, головного агронома ОСОБА_7, тракториста Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" ОСОБА_8 в присутності в.о. начальника управління агропромислового розвитку Борівської райдержадміністрації ОСОБА_9

Судами встановлено, що 05.08.2016 на адресу відповідача направлено вимогу № 133, в якій позивач просить розірвати договір поставки № 817 та повернути сплачену за товар грошову суму 83000,00 грн. Факт направлення вказаної вимоги на адресу відповідача підтверджується описом вкладення від 08.08.2016 та фіскальним чеком № 1281 від 08.08.2016, засвідчені копії яких знаходяться у справі.

Судами встановлено, що між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму ( ч. 1 ст. 712 ЦК України)

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. ( ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття та оплати товарів, а якщо товари вже оплачені покупцем - вимагати повернення сплаченої суми.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні посилається на ст. ст. 675, 676 ЦК України, які містять положення про гарантійний строк, та на п. п. 5.1., 5.2. договору передбачено гарантійний строк на товар, який складає 1 (один) рік з дати, вказаної у видатковій накладній, а також визначений термін усунення недоліків товару - 6 робочих днів з моменту виявлення дефектів спеціалістами.

Разом з цим, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного.

Однією із вимог позивача є розірвання договору поставки № 817 від 30.06.2016.

Частинами 1 статей 651, 652 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо зміни договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, то наведені норми передбачають таку можливість або у випадку істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом, або у зв'язку з істотною зміною обставин у виняткових випадках.

Частиною 2 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем направлено на адресу відповідача вимогу № 133 від 05.08.2016 про розірвання договору № 817 від 30.06.2016. Факт направлення вказаної вимоги на адресу відповідача підтверджується описом вкладення від 08.08.2016 та фіскальним чеком № 1281 від 08.08.2016, засвідчені копії яких знаходяться у справі.

Відповідачем надано до матеріалів справи лист-відповідь від 22.08.2016 на вказану вимогу, в якому повідомлено про відсутність підстав для розірвання договору поставки № 817 від 30.06.2016, посилаючись на те, що акт-рекламації не є належним доказом поставки неякісного товару, оскільки такий акт складено з порушенням вимог Інструкції № П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю".

Відповідно до п. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач не довів суду належними доказами у розумінні ст. ст. 34,36 Господарського процесуального кодексу України факт поставки відповідачем за договором неякісного товару.

Крім цього, у оскаржуваному рішенні суд першої інстанції посилається на Інструкцію № П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966, далі - Інструкція № П-7.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що умовами договору взагалі не передбачено порядок прийняття продукції по якості. У договорі відсутні посилання на Інструкцію № П-7 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю", затвердженої Постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.1966. Проте у даному випадку місцевим господарським судом застосовано положення вказаної інструкції, що не суперечить ст. ст. 673, 675 Цивільного кодексу України. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети з якою товар такого роду звичайно використовується.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у даному випадку позивачем не визначено стандартів щодо порушення якості отриманого товару.

Відповідно до положень пунктів Інструкції № П-7, які досліджено місцевим господарським судом вбачається, що в ній передбачено порядок здійснення приймання продукції за якістю, який передбачає складання двостороннього акта про фактичну якість та комплектність товару (або за участі представників, визначених п. 20 Інструкції), виклик при цьому представника виготовлювача (відправника), затвердження акта керівником підприємства-одержувача або його заступником.

Акт-рекламація від 29.07.2016, який міститься в матеріалах справи складено комісією позивача без участі представників відповідача як постачальника товару.

Докази направлення позивачем відповідачу повідомлення про виклик для проведення перевірки якості поставленого товару, яка здійснена 29.07.2016, в матеріалах справи відсутні. У справі відсутні докази направлення позивачем 29.07.2016 електронною поштою на адресу відповідача копії акта-рекламації. Вказане свідчить про порушення позивачем вимог п. п. 16, 17, 18, 19 Інструкції № П-7, тому суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідач несвоєчасно повідомлений про проведення перевірки якості поставленого товару та виявлені позивачем недоліки.

Суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що вказаний акт-рекламація від 29.07.2016 є документом, який складено позивачем в односторонньому порядку без дотримання положень Інструкції № П-7, в тому числі п. 20 вказаної інструкції. Крім цього, в порушення умов п. п. 30, 32 Інструкції № П-7 в акті-рекламації перед підписом осіб, які приймали участь у прийманні, не зазначено, що ці особи попереджені і несуть відповідальність за підписання акта, акт-рекламація не містить доказів затвердження його керівником підприємства-одержувача (позивача) або його заступником.

Разом з тим, складання акта-рекламації за наслідками перевірки якості поставленого товару не передбачено умовами укладеного між сторонами договору та положеннями Інструкції № П-7, яка визначає порядок приймання продукції за якістю.

Як вбачається зі змісту супровідної документації до поставленого товару в розумінні п. 6.6. договору, а саме: паспорту на платформу-підбирач зерновий ПДЄ-3,4, ремонт вузлів та деталей, які вийшли з ладу протягом гарантійного строку, завод-виготовлювач здійснює за свій рахунок за умови дотримання правил зберігання та експлуатації, а також за наявності акта рекламації.

Проте докази звернення позивача з вимогами здійснити ремонт товару або усунути недоліки якості товару, в т. ч. до заводу-виготовлювача в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, зазначено, що в акті-рекламації від 29.07.2016 комісією виявлено невідповідності розмірів частин корпусу та довжини платформи-підбирача зернового ПДЄ-3,4.

Як вбачається зі змісту п. 6.6. договору товар поставлено позивачу із супровідною документацією (паспортом, посібником з експлуатації), яку додано до товару. Тобто в момент отримання товару позивачем отримано супровідну документацію на товар, в якій безпосередньо зазначено параметри та характеристики товару (його довжина, ширина та висота). В момент одержання товару позивач мав можливість перевірити відповідність товару параметрам, вказаним у документації на товар.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правильного висновку, що акт-рекламація не є доказом, який підтверджує факт поставки відповідачем за договором неякісного товару, оскільки вказаний акт складено з порушенням положень Інструкції № П-7, в тому числі не є доказом наявності істотного порушення вимог щодо якості товару відповідача (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення).

Місцевим господарським судом, з яким погодився суд апеляційної інстанції, правомірно відмовлено у задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" про розірвання договору поставки № 817 від 30.06.2016 та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АтрибутАгро" сплаченої за товар грошової суми 83000,00 грн.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16 Господарського суду Запорізької області прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими, і такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими обставинами справи.

Таким чином рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 за мотивами, які викладені у постанові апеляційної інстанції та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16 Господарського суду Запорізької області підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Моноліт" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16 Господарського суду Запорізької області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.12.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.02.2017 у справі № 908/2802/16 Господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий, суддя:Корнілова Ж.О.
Судді:Карабань В.Я.
Ковтонюк Л.В.