ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 р. Справа № 909/477/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гриняк Б.П. , секретар судового засідання Михайлюк А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства Приватно - орендної агрофірми " Нове життя ", с. Креховичі Рожнятівського району , 77610

до відповідача: Сваричівської сільської ради , вул. Довга ,134 , с. Сваричів , Рожнятівського району ,77605

про: визнання права власності на нерухоме майно

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1, (довіреність б/н від 15.05.2017р. ) - представник ;

Від відповідача: ОСОБА_2- адвокат, договір про надання правової допомоги від 25.07.2017р. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 345 від 06.06.2000р.;

ОСОБА_3, (паспорт серія СС- № 489455 від 11.02.1998р. ) - сільський голова рішення Сваричівської сільської ради виборчої комісії № 1 від 28.10.2015 р.;

ВСТАНОВИВ: Приватне підприємство Приватно-орендна агрофірма "Нове життя" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Сваричівської сільської ради про визнання права власності на приміщення зерноскладу площею 112,7 кв.м. за адресою вул. Л. Українки, 1 д в с. Сваричів Рожнятівського району та визнання права власності на приміщення гранулятора кормів площею 1512,0 кв.м. за адресою вул. Л. Українки, 1з в с. Сваричів Рожнятівського району.

В обґрунтування заявлених позовних вимоги позивач вказує на те , що зазначене нерухоме майно передане ПОАФ " Нове життя" від Колективного підприємства Міжгосподарський комбікормовий завод на виконання рішення зборів уповноважених учасників міжгосподарських організацій від 08.12.2000р., що підтверджується Актом прийому-передачі основних засобів від 21.12.2000 р.

Оскільки, згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.02.2007р. припинено державну реєстрацію Колективного підприємства Міжгосподарський комбікормівський завод , позивач звернувся з даним позовом саме до Сваричівської сільської ради, на території якої знаходиться спірне майно.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 12252/17 від 03.08.2017 р. ).

В обґрунтування своїх заперечень стверджує що спірне нерухоме майно на даний час повністю зруйноване і на його місці знаходяться залишки будівельних матеріалів та будівельне сміття. Вказує на відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності на майно якого практично не існує.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Рішенням зборів уповноважених учасників міжгосподарських організацій., оформленого Протоколом №1 від 08.12.2000р. "Про оцінку майна міжколгоспного комбікормового заводу та його передачу " вирішено передати базу комбікормового заводу ПОАФ "Нове життя".

Згідно зазначеного Протоколу оціночна вартість майна комбікормового заводу становила 69 684, 00 грн., з яких 57 000,00 грн. вартість основних засобів, а 12684,00 грн. - оборотні засоби.

Даним рішенням для передачі комбікормового заводу ПОА " Нове життя" також затверджено ліквідаційну комісію.

На виконання рішення від 08.12.2000 р. у власність ПОАФ " Нове життя" від колективного підприємства Міжгосподарський комбікормовий завод передано основні оборотні засоби, що підтверджується Актом прийому-передачі основних засобів Рожнятівського міжгосподарського комбікормового заводу від 21.12.2000 р.

До складу основних засобів, які передані у власність агрофірми зокрема ввійшли приміщення зерноскладу площею 112,7 кв.м. за адресою вул. Л. Українки, 1д, с. Сваричів і приміщення гранулятора кормів площею 1512,0 кв.м. за адресою вул. Л. Українки, 1д, с. Сваричів.

З метою оформлення права власності на спірні об'єкти нерухомого майна ПОАФ "Нове життя" звернулось до державного реєстратора прав на нерухоме майно Брошнів-Осадської селищної ради з заявами від 24.04.2017 р., до яких долучило Протокол №1зборів уповноважених учасників міжгосподарських організацій від 08.12.2000 р. і Акт прийому-передачі основних засобів Рожнятівського міжгосподарського комбікормового заводу від 21.21.2000 р.

Рішеннями державного реєстратора №34901205 і №34899695 від 24.04.2017р. відмовлено у державній реєстрації прав власності на спірні приміщення з тих підстав, подані документи не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують .

Зазначена обставина стала підставою звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом на підставі ст. 392 Цивільного кодексу України.

Оскільки, згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 07.02.2017 р. припинено державну реєстрацію колективного підприємства Міжгосподарський комбікормовий завод ( код 00688456) номер запису 0000365, позивач звернувся до належного відповідача - Сваричівської сільської ради , на території якої знаходяться об'єкти нерухомого майна.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 55 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" гарантовано право кожному захищати свої права та інтереси у суді. Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України та ст.20 ГК України, або визначеними договором, або іншим законом.

Так, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути вимога про визнання права власності.

Нормами ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Нормами ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням зборів уповноважених учасників міжгосподарських організацій, оформленого Протоколом №1 від 08.12.2000 р. " Про оцінку майна міжколгоспного комбікормового заводу та його передачу ", вирішено передати базу комбікормового заводу ПОАФ " Нове життя".

Доказів визнання недійсним зазначеного рішення на день розгляду справи суду не подано.

Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про проведення державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно до державного реєстратора прав на нерухоме майно Брошнів- Осадської селищної ради , однак отримав відмову державного реєстратора саме з тих підстав, що подані документи не відповідають вимогам , або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують ( п.4 ст. 24 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", право власності підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Частина 3 ст.182 Цивільного кодексу України надає право особі оскаржити до суду відмову у державній реєстрації права на нерухомість.

Однак, позивач обрав інший спосіб захисту порушеного права, який відповідає способу, встановленому законом, зокрема, ст. 392 ЦК України, що є його правом.

Твердження відповідача про фактичну відсутність спірного нерухомого майна спростовуються долученими до матеріалів справи копіями технічних паспортів на приміщення зерноскладу та гранулятора кормів від 04.04.2017 р. та світлинами.

За приписами ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Проте, оскільки майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, позивач позбавлений, зокрема, права розпоряджатись вказаним майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.4,5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є обов'язковою.

Приписами п.9 ч.1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", визначено, що рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна є документом, на підставі якого проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно.

Іншого можливого способу захисту свого права, як його визнання в судовому порядку, у позивача немає.

Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інший спосіб створюється неможливість реалізації ним свого права власності, бодай через сумніви щодо такого права у інших осіб.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення у судовій практиці, зокрема у постанові Вищого господарського суду України від 09.10.2012 р. у справі №5005/3756/2011.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, надавши оцінку доказам, поданим позивачем на підтвердження заявлених вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судові витрати незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачем, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки в його діях відсутні порушення.

Керуючись ст.49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Приватного підприємства Приватно - орендної агрофірми "Нове життя " до Сваричівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно

Визнати за Приватним підприємством Приватно - орендною агрофірмою " Нове життя" ( с. Креховичі Рожнятівського району, 77610, ) право власності на приміщення зерноскладу площею 112,7 кв.м. за адресою вул. Л. Українки ,1д в с. Сваричів Рожнятівського району

Визнати за приватним підприємством Приватно - орендною агрофірмою " Нове життя"

( с. Креховичі Рожнятівського району , 77610, ) право власності на приміщення гранулятора кормів площею 1512,0 кв.м. за адресою вул. Л. Українки , 1з в с. Сваричів Рожнятівського району .

Судові витрати по справі залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.08.17

Суддя Гриняк Б.П.