ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.08.2017 Справа № 920/1008/16

За позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача Приватного малого підприємства «Аптека КіАВО», м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальна установа «Сумська міська клінічна лікарня № 1», м. Суми,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Сумська міська рада, м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м. Суми,

про виселення із займаного приміщення

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Судді: Л.А.Костенко

В.В.Яковенко

Представники сторін:

від позивача - Парфененко М.С (довіреність № 06.01-27/5 від 10.01.2017)

від відповідача - не прибув

від КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» - Литвяк Я.В.

від Сумської міської ради - Парфененко М.С. (довіреність № 27/03.02.02-17 від 06.01.2017)

від ФОП ОСОБА_5 - не прибув

За участю секретаря судового засідання - Пономаренко Т.М.

Суть спору: позивач відповідно до вимог поданої до господарського суду позовної заяви просить суд виселити Приватне мале підприємство «Аптека КіАВО» із займаного нежитлового приміщення площею 24,2 кв.м, що розміщено у будинку 13 по вул. 20 років Перемоги у м. Сумах, з поверненням приміщення належному власнику - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, представник відповідача у дане судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

08.06.2017 представником відповідача було подане до суду клопотання (вх. № 1722к) про витребування доказів по справі у порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України.

Сумською міською радою був поданий відзив на позов, позовні вимоги даний учасник судового процесу підтримує та просить суд їх задовольнити.

Від третьої особи - КУ «Сумська міська клінічна лікарня № 1» до суду надійшло клопотання № 01-22/11/2908 від 18.07.2017 про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Аналогічне клопотання представником відповідача було подане до суду 05.12.2016 та розглянуто судом 06.12.2016.

Так, судовою ухвалою від 06.12.2016 було зобов'язано позивача подати суду належним чином посвідчені згідно п. 5.27 Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55 копії наступних документів: листа в.о. головного лікаря комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» № 01-22/11/1848 від 06.05.2016, листа головного лікаря комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» № 01-22/11/1941 від 16.05.2016 та листа головного лікаря комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» № 01-22/11/4356 від 03.11.2016 (ці ж самі документи представник відповідача вдруге просить суд витребувати від позивача у клопотанні від 08.06.2017).

В частині надання письмової інформації про усі без винятку об'єкти нерухомого комунального майна, які розташовані за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, буд. 13 та перебувають на балансі комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 1» з зазначенням: місця розташування вказаних об'єктів (у тому числі поверх будинку) та їх площі, дат, номерів, строків дії договорів оренди нерухомого комунального майна, предметом яких є оренда зазначених об'єктів, строк дії яких сплив у 2015 та 2016 роках, у тому числі поновлених та не поновлених на новий чи той же самий строк, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які є орендарями за договорами оренди нерухомого комунального майна, предметом яких є оренда вказаних об'єктів, строк дії яких сплив у 2015 та 2016 роках, у тому числі поновлених та не поновлених на новий чи той же самий строк - суд відмовляє.

У відповідності до п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 статтею 285 ГК України, статтею 777 ЦК України, частиною третьою статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» наявність у орендаря передбаченого переважного права, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий строк, якому відповідає обов'язок орендодавця щодо укладення такого договору, є підставою для обов'язкового укладення відповідного договору оренди згідно із законом за наявності обставин, зазначених у відповідних законодавчих приписах.

Отже, вирішуючи такі спори, господарські суди мають з'ясовувати наявність у орендаря переважного права на укладення договору оренди на новий строк з урахуванням наявності чи відсутності обставин, з якими закон пов'язує виникнення такого права, а також вчинення кожним з учасників спірних правовідносин певних дій на виконання вимог закону. При цьому судам слід також з'ясовувати, чи належним чином орендар виконував зобов'язання за договором.

Судом також мають досліджуватися обставини, пов'язані з наміром власника використовувати для власних потреб майно, стосовно якого виник спір, в тому числі наявність доказів, які однозначно свідчать про відповідний намір.

Суд зауважує, що предмет даного спору не пов'язаний з укладанням договору оренди на новий строк, більш того, позивач та відповідач не були сторонами договору оренди, відтак інформація, яку просить витребувати представник відповідача не стосується предмету позову та виходить за межі позовних вимог.

За вказаних обставин суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача від 08.06.2017 (вх. № 1722к) про витребування доказів.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та додатково подані відповідачем документи, заслухавши пояснення представників позивача та третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2009 між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (правонаступником якого є позивач) як орендодавцем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (третьою особою) як орендарем укладено договір оренди нерухомого майна УМКВ-0248, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених договором, нежитлові приміщення у будинку № АДРЕСА_1, на III-му поверсі, площею 24,2 кв.м, право на оренду яких орендар набув на підставі наказу управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 20.03.2009 № 72/01-13. Майно передавалось в оренду для розміщення аптечного кіоску.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що орендар вступає у строкове платне користування об'єктом оренди з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди, що є додатком №2 до договору, а також реєстрації договору оренди орендодавцем.

Згідно з п.3.2. договору у разі припинення дії цього договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди у стані не гіршому, ніж він був одержаний, згідно з актом приймання-передачі, в термін, що вказаний в листі орендодавця про припинення дії договору, рішення суду чи визначений за згодою сторін, оформленого в письмовій формі.

За положеннями пункту 3.3. договору об'єкт оренди вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Умовами пункту 3.4. договору сторони визначили, що передача об'єкта в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на об'єкт оренди.

Відповідно до п.10.1. договору строк дії договору встановлено з 08.04.2009 до 08.03.2012.

Згідно з п.10.8-1. договору у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця з дня закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

08.04.2009 між сторонами підписано акт приймання-передачі нерухомого майна.

12.03.2012 між сторонами підписано зміни №2 до договору, якими, зокрема, внесено зміни до п. 10.1. договору та визначено, що строк дії договору встановлюється з 12.03.2012 по 12.03.2013.

13.03.2013 між сторонами підписано зміни №3 до договору, в яких, зокрема, внесено зміни до п. 10.1. договору та визначено, що строк дії договору встановлюється з 19.03.2013 по 19.03.2014.

25.03.2014 між сторонами підписано зміни №4 до договору, в яких, зокрема, внесено зміни до п. 10.1. договору та визначено, що строк дії договору встановлюється з 25.03.2014 по 25.03.2015.

01.04.2015 між сторонами підписано зміни №5 до договору, в яких, зокрема, внесено зміни до п. 10.1. договору та визначено, що строк дії договору встановлюється з 01.04.2015 до 01.04.2016.

01.07.2015 між ФОП ОСОБА_5, орендарем, та Приватним малим підприємством «Аптека КіАВО», суборендарем (відповідачем), укладено договір суборенди нерухомого комунального майна, згідно з яким орендар передав, а суборендар прийняв у строкове платне користування (в суборенду) на умовах, визначених договором, нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 площею 24,2 кв.м, яке знаходиться в строковому платному користуванні орендаря на підставі договору оренди №УМКВ-0248 від 08.04.2009.

Відповідно до п.10.1. договору суборенди строк дії договору встановлено з 01.07.2015 по 01.04.2016.

З матеріалів справи вбачається, що позивач листом №08.01-16/324 від 04.04.2016 повідомив ФОП ОСОБА_5 про те, що строк дії договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0248 від 08.04.2009 закінчився 01.04.2016 і на новий термін продовжуватися не буде. Просив до 11.04.2016 передати об'єкт оренди по акту приймання-передачі управлінню комунальної власності Сумської міської ради.

У свою чергу ФОП ОСОБА_5 листом №08.01-16/325 від 04.04.2016 повідомив ПМП «Аптека КіАВО» про те, що строк дії договору суборенди нерухомого майна від 01.07.2015 закінчився 01.04.2016 і на новий термін продовжуватися не буде. Просив до 11.04.2016 передати об'єкт оренди за актом приймання-передачі управлінню комунальної власності Сумської міської ради.

Судом встановлено, що у грудні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до господарського суду Сумської області із позовом до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про визнання недійсними пункту 10.1. розділу 10 «Строк дії цього договору встановлюється з 12.03.2012 по 12.03.2013» зміни № 2 від 12.03.2012 до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0248 від 08.04.2009, зміну № 3 від 13.03.2013 до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0248 від 08.04.2009, зміну № 4 від 25.03.2014 до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0248 від 08.04.2009 та пункт 1 зміни № 5 від 01.04.2015 до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0248 від 08.04.2009, в частині викладення пункту 10.1. договору оренди в наступній редакції: « 10.1. Строк дії цього договору встановлюється з 1 квітня 2015 року до 1 квітня 2016 року»; установити та визнати продовженим на строк з 08.04.2014 до 08.04.2019 на тих самих усіх інших, крім строку дії, умовах, договір оренди нерухомого майна № УМКВ-0248 від 08.04.2009, укладений між сторонами.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.01.2017, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2017 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Так, у рішенні суд дійшов висновку, що положення пункту 10.1. договору, у редакціях змін № 2 від 12.03.2012, №3 від 13.03.2013, №4 від 25.03.2014, №5 від 01.04.2015 відповідають вимогам частини 1 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні».

Відтак, судом встановлено факт правомірності припинення договору оренди № УМКВ-0248 від 08.04.2009 з 01.04.2016.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаних обставин суд зазначає, що не потребує доведення у межах розгляду даної справи факт припинення як договору оренди № УМКВ-0248 від 08.04.2009, так і договору суборенди нерухомого комунального майна від 01.07.2015.

Матеріали даної судової справи містять копію листа орендодавця № 08.01-16/110 від 10.02.2016 директору ПМП «Аптека КіАВО» з вимогою у строк до 01.04.2016 повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі орендодавцю, а також сплатити орендну плату та плату за комунальні послуги.

Однак, як встановлено судом, відповідач займаного приміщення не звільнив та не передав його орендодавцеві, що порушило права останнього та змусило його звернутись до суду з позовом, що є предметом даного судового розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 759 Цивільного кодексу України, передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 22 вищезазначеного Закону орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

Аналогічні положення щодо строку договору піднайму містить частина 2 статті 774 Цивільного кодексу України. Частина 3 даної статті визначає, що до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частина перша статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Із змісту укладеного договору суборенди вбачається, що він укладений на строк до 01.04.2016. До того ж, матеріали справи містять докази того, що як позивач повідомляв відповідача про припинення договору суборенди із вказаної дати та про необхідність повернення орендованого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, в силу наведених положень діючого законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно з 01.04.2016 користується об'єктом оренди - нежитловими приміщеннями у будинку № АДРЕСА_1, на III-му поверсі, площею 24,2 кв.м.

У ході судового розгляду відповідач не надав належних і допустимих доказів правомірності користування займаними приміщеннями, не навів обставин безпідставності вимог позивача щодо звільнення спірного об'єкта оренди.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 названого Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи факти, встановлені судом при розгляді даної справи та дослідивши надані сторонами докази, співставивши їх із положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість позовних вимог, у зв'язку з чим задовольняє позов.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України господарський суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Виселити Приватне мале підприємство «Аптека КіАВО» (01071, м. Київ, вул. Межигірська, 56/41; ) із займаного нежитлового приміщення площею 24,2 кв.м, що розміщене у будинку № 13 по вул. 20 років Перемоги у м. Сумах, з поверненням приміщення належному власнику - Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33; ).

3. Стягнути з Приватного малого підприємства «Аптека КіАВО» (01071, м. Київ, вул. Межигірська, 56/41; ) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, 33; ) 1378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 11.08.2017.

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Л.А.Костенко

Суддя В.В.Яковенко