ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 серпня 2017 р. Справа № 918/420/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери" (надалі - Товариство, позивач)

до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі - відповідач)

про стягнення в сумі 72 710 грн. 69 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 15 грудня 2016 року;

Від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 15 серпня 2017 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення в сумі 72 710 грн. 69 коп., з яких: 36 501 грн. 60 коп. основного боргу, 33 116 грн. 09 коп. інфляційних втрат та 3 093 грн. 00 коп. 3 проценти річних.

Ухвалою господарського суду від 15 червня 2017 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/420/17 та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 03 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 03 липня 2017 року розгляд справи відкладено на 18 липня 2017 року.

06 липня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання з додатками від 03 липня 2017 року про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалами суду від 18 липня 2017 року, 26 липня 2017 року та 08 серпня 2017 року розгляд справи було відкладено та призначено до слухання на 15 серпня 2017 року.

14 серпня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду уповноважений представник позивача подав клопотання в додатках до якого долучив документи, які на думку останнього підтверджують викладені у позовній заяві обставини.

Уповноважений представник позивача в судовому засіданні 15 серпня 2017 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

У призначене судове засідання 15 серпня 2017 відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника, витребуваних судом документів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не направив.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що за змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду про порушення провадження у даній справі була надіслана відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а саме: 33028, місто Рівне, вулиця Остафова, будинок 7.

Отже, за змістом вищезазначеної норми Підприємство завчасно та належним чином було повідомлене про місце, дату та час судового засідання. Крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Слід також зазначити, що при поданні до господарського суду Рівненської області даної позовної заяви Товариством було надано докази направлення цієї заяви та доданих до неї документів відповідачу. Так, з долученого опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку, який підтверджує надання позивачу послуг поштового звязку (а.с. 9), вбачається, що матеріали позовної заяви з усіма доданими до неї документами були направлені відповідачу у справі 14 червня 2017 року, про що свідчить відбиток календарного штемпеля, проставлений працівником відділення поштового звязку на вказаному описі вкладення, та відповідні відомості про дату проведення операції, відображені у вищезазначеному розрахунковому документі.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у Підприємства було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання відповідного відзиву на позовну заяву Товариства.

Частиною 1 статті 77 ГПК України встановлено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що явка уповноваженого представника відповідача у судове засідання обовязковою не визнавалася, а уповноважений представник позивача був присутній у судовому засіданні 15 серпня 2017 року та надав всі витребувані документи, а також необхідні усні пояснення по суті спору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі Підприємства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дігюнса" (надалі - Продавець) та Філією "Дубенська ДЕД" ЛП "Рівненський облавтодор" ДП ВАТ "Державної Акціонерної Компанії "Автомобільні дороги України" (надалі - Покупець, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 03/12-М надалі - Договір, а.с. 11 - 13), за умовами якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупця однокомпонентну бітумну МАСТИКУ Btram 3060 LM (виробник "McAsphait Industries Ltd" Канада) (надалі - Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар та оплатити його на умовах даного договору (пункт 1.1 ОСОБА_3).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Статтею 204 ЦК України презумується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання ОСОБА_3 купівлі-продажу від 04 квітня 2012 року № 03/12-М, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

Відповідно до пункту 2.1 ОСОБА_3 одиниця вимірювання кількості Товару: кг., загальна кількість Товару: 544 (п'ятсот сорок чотири) кг. 800 грам. (пункт 2.2 ОСОБА_3).

Пунктами 3.1 та 3.2 спірного ОСОБА_3 передбачено, що ціна за одиницю товару (за кг) складає 55,83 (п'ятдесят п'ять грн., 83 коп.), крім того ПДВ - 20% - 11,17 (одинадцять гривень, 17 коп.). Загальна ціна товару (за кг) з урахуванням ПДВ складає 67.00 (шістдесят сім гривень, 00 коп.). Загальна вартість за даним ОСОБА_3 складає: 30 418,00 (тридцять тисяч чотириста вісімнадцять гривень 00 коп.), крім того ПДВ - 20% - 6 083,60 (шість тисяч вісімдесят три гривень, 60 коп.). Загальна вартість товару (за 1089,6 кг) з урахуванням ПДВ складає 36 501, 60 (тридцять шість тисяч п'ятсот одна гривня 60 коп.).

Згідно пункту 3.4 ОСОБА_3, оплата грошових коштів у розмірі 100% здійснюється за пред'явленням вимоги про сплату зобов'язання на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 за поставлений товар. Вид розрахунків: безготівковий. Оплата здійснюється на розрахунковий рахунок ОСОБА_4 вказаний у цьому ОСОБА_3 (пункт 3.5 ОСОБА_3).

Даний Договір набуває чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до моменту його остаточного виконання (пункт 7.1 зазначеного ОСОБА_3).

Судом встановлено, що Покупець прийняв Товар та зобов'язався сплатити за нього грошові кошти розмірі 36 501 грн. 60 коп. Даний факт підтверджується видатковою накладною від 11 травня 2012 року № 111/05-12 (а.с. 14), наданою відповідачем під час отримання Товару, Довіреністю від 07 травня 2012 року № 97 (а.с. 15), а також листом Державної фінансової інспекції в Рівненській області від 20 жовтня 2016 року № 17-06-11/5129 про наявність кредиторської заборгованості Покупця перед ОСОБА_4 в сумі 36 502 грн. 00 коп. за поставку бітумної мастики та зазначено: "отримання товарно-матеріальних цінностей підтверджено накладними, рахунками-фактури, актами виконаних робіт тощо" (а.с. 16 - 17).

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за ОСОБА_3 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення ОСОБА_4 умов даної угоди.

Проте всупереч умовам вищенаведеного ОСОБА_3 відповідач взятий на себе обовязок по оплаті вартості поставленого йому товару не виконав, заборгувавши таким чином Товариству 36 501 грн. 60 коп.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дігюнса" звернулося до відповідача з вимогою від 31 липня 2014 року № 19 про сплату вартості отриманого за ОСОБА_3 купівлі - продажу від 04 квітня 2012 року № 03/12-М Товару (а.с 18), в додатках до якої було долучено два примірники Акту звіряння взаємних розрахунків та два екземпляри Акту приймання - передачі з проханням відповідача в особі Філії вписати ПІБ керівника Філії підписати, поставити печатку та відправити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігюнса".

Вказану вище вимогу Покупець отримав 08 серпня 2014 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором № 297 (а.с. 20).

Проте, вищезазначена вимога залишена відповідачем без відповіді та зодоволення.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У частини 1 статті 692 ЦК України закріплено загальне правило, за яким покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за ОСОБА_3 у розмірі 36 501 грн. 60 коп. підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства до Підприємства в частині стягнення з відповідача вищезазначеної суми основного боргу, у звязку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що 15 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дігюнса" (надалі Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери" (надалі - ОСОБА_5 кредитор) був укладений договір про відступлення права вимоги № 1 (надалі Договір права вимоги, а.с. 21 - 22), за умовами якого Первісний кредитор ТОВ "Дігюнса" відступає (передає), а ОСОБА_5 кредитор ТОВ "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери" приймає на себе, належне Первісному кредитору, право вимагати від Філії "Дубенська ДЕД" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" погашення заборгованості в загальному розмірі 36 501 грн. 60 коп., що виникла в результаті невиконання останнім своїх зобов'язань за ОСОБА_3 купівлі - продажу від 04 квітня 2012 року № 03/12-М (пункт 1.1 ОСОБА_3 права вимоги).

В пункті 1.2. ОСОБА_3 про відступлення права вимоги сторони погодили, що за цим договором ОСОБА_5 кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника - Філії "Рівненський райавтодор" ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" належного виконання зобовязань по сплаті заборгованості у загальному розмірі 36 501 грн. 00 коп., з Боржника на користь Первісного кредитора на підставі:

- ОСОБА_3 купівлі-продажу № 03/12-М від 04 квітня 2012 року.

За умовами пункту 3.1 ОСОБА_3 відступлення права вимоги документована інформація, яка є важливою для здійснення права вимоги яке відступає Первісний кредитор за цим ОСОБА_3, передаються Первісним кредитором ОСОБА_5 кредитору в момент підписання Сторонами цього ОСОБА_3 по акту прийому - передачі.

Первісний кредитор зобов'язаний сповістити Боржника про відступлення права вимоги за цим ОСОБА_3 протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання договору, шляхом поштового надсилання з повідомленням про вручення Боржнику листа - повідомлення про заміну кредитора, або шляхом вручення нарочно Боржнику (представнику Боржника) під розписку відповідного листа - повідомлення про зміну кредитора (пункт 3.2 ОСОБА_3 відступлення права вимоги).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим ОСОБА_3 (пункт 5.1 даного правочину).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 523 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Договір відступлення права вимоги підписаний повноважними представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігюнса" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери", а також скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні (стаття 517 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що 17 травня 2017 року на юридичну адресу відповідача ОСОБА_4 було надіслано лист від 15 травня 2017 року № 01/05, яким останній повідомив відповідача про укладання з позивачем ОСОБА_3 відступлення права вимоги (а.с. 25). Вказаний вище лист був отриманий відповідачем 25 травня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах даної справи.

З зазначеного вище суд вбачає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери" правомірно отримало право вимагати борг від Боржника ДП "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на підставі ОСОБА_3 від 15 травня 2017 року в сумі 36 501 грн. 60 коп.

На підставі статті 625 ЦК України та пункту 1.3 ОСОБА_3 відступлення права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери", просило суд стягнути з відповідача три проценти річних в сумі 3 093 грн. 00 коп., нарахованих у період з 16 серпня 2014 року по 12 червня 2017 року на суму основного боргу в розмірі 36 501 грн. 60 коп. та інфляційних втрат в сумі 33 116 грн. 09 коп., нарахованих у період з 16 серпня 2014 року по 12 червня 2017 року на суму основного боргу в розмірі 36 501 грн. 60 коп.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені позивачем до стягнення розмір трьох процентів річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та не суперечать положенням договорів, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаних сум грошових коштів також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач довів наявність заборгованості з надання послуг, а відповідач вказаних обставин належними та достатніми доказами не спростував, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У відповідності до статті 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, місто Рівне, вулиця Остафова, будинок 7, ідентифікаційний код: 31994540) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "ОСОБА_1 і партнери" (01033, місто Київ, вулиця Ш. Руставелі, будинок 27, офіс 17, ідентифікаційний код: 36351411) 36 501 (тридцять шість тисяч п'ятсот одна) грн. 60 коп. основного боргу, 33 116 (тридцять три тисячі сто шістнадцять) грн. 09 коп. інфляційних втрат, три проценти річних у розмірі 3 093 (три тисячі дев'яносто три) грн. 00 коп., а також 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено "16" серпня 2017 року

Суддя Войтюк В.Р.