ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

18 серпня 2017 року Справа 923/762/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Нова Каховка

до відповідача-1: Управління транспорту, дорожньої інфраструктури та зв'язку Херсонської обласної державної адміністрації, м.Херсон

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховське автотранспортне підприємство - 16506", м.Каховка

про визнання недійсними рішення конкурсного комітету та договорів

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № НМЕ 156358 від 27.06.2017;

від відповідача -1: Неділько Д. В. представник за довіреністю № 01-14/250/0/17/327.2;

від відповідача-2: Востріков С. Г. представник за дорученням № 01/08-Ю від 27.03.2017, Литвиненко В. Ф.- директор (наказ №182-К від 02.12.2013.

в с т а н о в и в:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Управління транспорту, дорожньої інфраструктури та зв'язку Херсонської обласної державної адміністрації (відповідач-1), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховське автотранспортне підприємство - 16506" (відповідач-2) про визнання недійсними рішення конкурсного комітету та договорів.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 10.08.2017 порушено провадження у справі № 923/762/17.

Позивачем при поданні позовної заяви заявлено забезпечення позову, в якому просить зупинити дію рішення конкурсного комітету з організації та проведення конкурсу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжміських і приміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування, що проходять і виходять за межі Великоолександрівського, Високопільського, Бериславського, Каланчацького, Новотроїцького, Нижньосірогозького, Нововоронцовського, Голопристанського, Великолепетиського, Іванівського, Горностаївського, Олешківського, Каховського, Білозерського та Скадовського районів області, оформлене протоколом № 2 від 20 грудня 2016 року в частині визначення переможця маршруту на об'єкті конкурсу № 5 (Каховка АС - Нова Каховка АВ по Каховському району), маршруту на об'єкті конкурсу № 6 (Нова Каховка - Каховка АС ч/з з-д Сокіл, Поліклініка по Каховському району); зупинити виконання (зупинити дію) договорів, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каховське автотранспортне підприємство - 16506» та Управлінням транспорту, дорожньої інфраструктури та зв'язку обласної державної адміністрації, а саме, - договору № 2016-2/5/3-1 від 23 грудня 2016 року, договору № 2016-2/5/3-2 від 23 грудня 2016 року; договору № 2016-2/5/3-3 від 23 грудня 2016 року; договору № 2016-2/5/3-4 від 23 грудня 2016 року; заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Каховське автотранспортне підприємство - 16506» (вул. Мелітопольська, 72, м. Каховка, Херсонська область, 74800; код ЄДР 0319049) здійснювати перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжміських і приміських внутрішньообласних автобусних маршрутах загального користування маршруту на об'єкті конкурсу № 5 (Каховка АС - Нова Каховка АВ по Каховському району), маршруту на об'єкті конкурсу № 6 (Нова Каховка - Каховка АС ч/з з-д Сокіл, Поліклініка по Каховському району) за договорами № 2016-2/5/3-1 від 23 грудня 2016 року, № 2016-2/5/3-2 від 23 грудня 2016 року; № 2016-2/5/3-3 від 23 грудня 2016 року; № 2016-2/5/3-4 від 23 грудня 2016 року.

Позивач посилається на те, що Управління транспорту, дорожньої інфраструктури та зв'язку Херсонської обласної державної адміністрації не здійснює жодних дій щодо зупинення пасажирських перевезень Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховське автотранспортне підприємство - 16506", а останнє щоденно обслуговує маршрути, що є порушенням вимог чинного законодавства, які в обов'язковому порядку передбачають безпеку пасажирських перевезень та з урахуванням порушеного права позивача, який є фактичним переможцем конкурсу (посівши друге місце після переможця) та який має право на здійснення пасажирських перевезень.

Розглядаючи по суті заяву позивача про забезпечення позову, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд враховує, серед іншого, адекватність заходу до забезпечення позову, тобто наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ( далі - Постанова ВГСУ № 16).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

У зв'язку з цим, у вирішенні питання про забезпечення позову визначальною є оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства, при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює не тільки оцінку адекватності заходу до забезпечення позову, але й оцінку забезпечення збалансованості інтересів сторін на час вирішення спору в судовому порядку, недопущення порушення у зв'язку із вжиттям заходів забезпечення позову, прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п.1 Постанова ВГСУ № 16).

Так, у п. 9 Постанови ВГСУ № 16 роз'яснено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Зазначене правило застосовується і до заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Водночас господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Позивачем не надано жодних доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Позивачем не наведено, яким чином невжиття заходів забезпечення позову утруднить виконання судового рішення.

З врахуванням вищевикладеного, підстави для забезпечення позову відсутні.

Ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК України) (п.12. Постанови ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення").

У п. 6 Постанови ВГСУ № 6 роз'яснено наступне: статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

Разом з тим, у Рішенні КСУ від 28 квітня 2010 року N 12-рп/2010 у справі N 1-30/2010 (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) роз'яснено, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і ухвали про відмову в забезпеченні позову і скасуванні забезпечення позову.

Відповідно, статті 67 та 106 ГПК України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду про відмову в забезпеченні позову не можуть суперечити положенням пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1.Відмовити в задоволенні заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову.

2.Копію даної ухвали надіслати сторонам по справі.

Суддя В.В.Литвинова