РІШЕННЯ

10 серпня 2017 року Справа № 913/567/17

Провадження № 24/913/567/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 42 475 грн. 00 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.

Секретар судового засідання Панфілова А.О.

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 юрисконсульт 2 категорії сектору договірної та претензійно-позовної роботи структурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 25.10.2016 № 2039;

від відповідача представник не прибув.

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 19.07.2017 звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 42 475 грн. 00 коп.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що згідно накладної № 53780326 відповідач у січні 2017 року зі станції Краснодон Донецької залізниці здійснив відправлення вагону № 53196168 на станцію Сартана Донецької залізниці. При проходженні вагону через станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що в накладній № 53780326 маса вантажу у вагоні № 53196168 складає 70 000 кг, фактично встановлено, що маса вантажу складає 63 350 кг, що на 6 650 кг менше, ніж вказано у накладній. Статтею 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. За вказане порушення позивачем нараховано штраф у розмірі пятикратної вартості провізної плати за всю відстань перевезення в сумі 42 475 грн. 00 коп.

Клопотанням від 03.08.2017 № б/н, яке надійшло до суду 04.08.2017, відповідач просить відкласти розгляд справи на 14 календарних днів для забезпечення надання відповідачем до суду доказів по справі та для підготовки відзиву, а у разі спливу визначених процесуальних строків у звязку з відкладенням розгляду справи продовжити строки розгляду справи на 15 календарних днів.

Вказане клопотання судом відхиляється, у звязку з наданням 09.08.2017 відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідач відзивом від 08.08.2017 № б/н не заперечує проти факту невідповідності маси вантажу, проте зазначає, що на сьогоднішній день відповідач знаходиться у скрутному матеріальному і організаційному становищі і задоволення позовних вимог призведе до ще більшої шкоди майновим інтересам відповідача, тому у відзиві відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій у пять разів з посиланням на становище підприємства, повязане з проведенням антитерористичної операції, неодноразовим зупиненням виробничої діяльності, збитковості господарської діяльності, невиконання контрагентами грошових зобовязань, наявність в провадженні господарського суду Луганської справи про банкрутство відповідача та сертифікат Торгово-промислової палати України від 01.09.2014 № 2758/05-4 про настання обставин непереборної сили при здійсненні ПАТ "Краснодонвугілля" господарської діяльності на території Луганської області. Крім того, відповідач вказує, що своїми діями збитків і втрат позивачу не завдав. На підтвердження заявленого відповідачем надано копії балансу підприємства на 31.12.2016, звіту про фінансові результати Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" за 2016 рік, балансу підприємства на 30.04.2017, сертифікат ТПП України від 01.09.2014 № 2758/05-4, а також копію ухвали суду від 27.03.2017 у справі про банкрутство підприємства.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що у 15.01.2017 зі станції відправлення Краснодон Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці за залізничною накладною № 53780326 Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" відправило вантаж (концентрат вугільний) у вагоні № 53196168, одержувачем за накладною відповідачем зазначено ПАТ "МК "Азовсталь".

21.01.2017 на попутній станції Синельникове-1 Придніпровської залізниці здійснена контрольна перевірка маси вантажу у вагоні № 53196168 на 150-тонних тензометричних вагах. За результатами такого переваження встановлено, що за накладною № 53780326 у вагоні № 53196168 вказана маса вантажу 70 000 кг, фактично ж встановлено, що маса вантажу складає 63 350 кг, що на 6 650 кг менше, ніж вказано у накладній.

По даному факту складено комерційний акт від 21.01.2017 № 453603/11 та акт загальної форми від 21.01.2017 № 340. Викладене також підтверджується випискою з книги обліку контрольних зважувань по станції Синельникове-1.

В комерційному акті містяться відомості про те, що навантаження на рівні бортів, шапкоподібне, без виїмок та поглиблень. Вантаж маркований катком ущільнювачем, маркування не порушене. У вагоні глухі торцеві стінки, люка щільно закриті, течі вантажу немає. Вагон технічно справний.

Вищезазначена невідповідність маси вантажу також була підтверджена при повторному переваженні спірного вагону, про що був складений комерційний акт від 21.01.2017 № 453603/11/63 з відповідною відміткою у розділі "Є".

За невірно зазначену в накладній масу вантажу позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України нарахував штраф в сумі 42 475 грн. 00 коп., який просить стягнути з відповідача.

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України (далі за текстом Статут) накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту України Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138), та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі за текстом - Правила № 765/19503), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з Правилами № 765/19503 може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Правил № 765/19503 відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082 (далі за текстом Правила № 861/5082), визначається відправником.

У накладній № 53780326 вказано спосіб визначення маси у вагоні № 53196168 на електронних вагах; у графі "Відправник" вказано найменування відправника ПАТ "Краснодонвугілля", тобто відповідача у справі.

Представник відправника своїм підписом підтвердив правильність внесених у накладних відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил № 765/19503.

Згідно п. 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на 150-тонних тензометричних вагах (державна повірка яких проведена 25.11.2016), тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно ст. 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Матеріалами справи підтверджено невідповідність маси вантажу у вагоні № 53196168, що була зазначена відповідачем у перевізних документах 70 000 кг, фактичній масі вантажу 63 350 кг, що менше даних, вказаних у накладній.

Факт неправильного зазначення відправником вищевказаних відомостей засвідчено актом загальної форми від 21.01.2017 № 340 та комерційними актами від 21.01.2017 № 453603/11 та № 453603/11/63, які складені з дотриманням вимог чинного законодавства та підписані уповноваженими на це посадовими особами.

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту (п. 5.5 розділу 5 Правил № 765/19503).

У п. 3.15 Розяснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 (із змінами і доповненнями) зазначено, що при застосуванні статті 118 Статуту штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

Згідно ст.ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за вагон № 53196168 становить 8 495 грн. 00 коп. З її розміру позивачем у справі визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничних накладних маси вантажу, що складає 42 475 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобовязань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, зокрема, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Як вбачається з матеріалів справи, відправником вантажу згідно накладної № 53780326 є ПАТ "Краснодонвугілля", тобто відповідач у справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу підтверджений матеріалами справи.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню штраф в сумі 42 475 грн. 00 коп.

Втім, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, суд задовольняє його частково, зменшуючи заявлений до стягнення штраф на 2 провізні плати з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

В ч. 3 ст. 551 ЦК України вказано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України також передбачено, що в разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як свідчать обставини справи, позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладній).

Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху, а також тяжкий фінансовий стан відповідача, який документально підтверджений, у тому числі ухвалою господарського суду Луганської області від 27.03.2017 у справі № 21/52б. Судом також враховується, що у звязку з проведенням антитерористичної операції ведення господарської діяльності відповідачем і виконання соціальних зобовязань перед працівниками підприємства є утрудненим.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України".

02.09.2014 прийнято ОСОБА_2 України № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", який набрав чинності з 15.10.2014.

ОСОБА_2 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 цього Закону визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

02.12.2015 Кабінет Міністрів України розпорядженням № 1275-р затвердив Перелік заселених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Згідно Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України 02.12.2015 № 1275-р, до населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, віднесено і м. Краснодон.

Відповідач згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований (перереєстрований) в м. Сєвєродонецьку, вул. Енергетиків, 54, що знаходиться на підконтрольній державній владі території, в той час як структурні підприємства знаходяться в м. Краснодон або Краснодонському районі, що перебувають на непідконтрольній території.

У звязку з викладеним, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин сторін п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково в сумі 25 485 грн. 00 коп., у задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову, в сумі 1 600 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, п. 3 ст. 83, ст.ст. 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" про стягнення 42 475 грн. 00 коп. задоволити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 54, ідентифікаційний код 32363486 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815 в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237 штраф в сумі 25 485 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 16 990 грн. 00 коп., зменшеного в порядку п. 3 ст. 83 ГПК України, відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Повне рішення складено і підписано 15.08.2017.

Суддя О.В.Рябцева