РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2017Справа №910/11181/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал»
простягнення 1000000 грн. 00 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Гурська Н.П. - представник за довіреністю б/н від 07.11.2016.

від відповідача: Яценко Н.О. - представник за довіреністю № 48 від 06.12.2016.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» про стягнення 1000000 грн. 00 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015, не у повному обсязі оплати товар, поставлений позивачем у період з 03.06.2015 по 25.06.2015, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 7326939 грн. 19 коп.

При цьому, позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 1000000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2017 порушено провадження у справі № 910/11181/17, розгляд справи призначено на 28.07.2017.

26.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що не має заперечень щодо наявності підстав для стягнення заборгованості у розмірі 1000000 грн. 00 коп., однак, відповідач зазначив, що позивачем не було дотримано порядку досудового врегулювання спору.

Представник позивача у судовому засіданні 28.07.2017 надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.07.2017 надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 28.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (покупець) укладено Договір поставки нафтопродуктів № УП-131-2, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти і оплатити нафтопродукти (товар) відповідно до умов договору та додатків до нього, що є невід'ємними частинами цього договору.

Згідно з п. 1.2 Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 при здійсненні поставок товару на умовах і в порядку цього договору загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість товару, строки оплати, строки поставки визначаються сторонами у додатках, які є невід'ємними частинами цього договору.

Відповідно до п. 1.3 Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 загальна вартість договору визначається загальною вартістю оплаченого та отриманого товару протягом всього строку дії договору.

Згідно з п. 5.4 Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 за результатами поставки товару сторонами підписується видаткова накладна, а також, за домовленістю сторін, може складатися акт приймання-передачі. Обов'язок по складенню актів приймання-передачі товару/виписки видаткових накладних покладається на постачальника.

Відповідно до п. 6.1 Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 покупець зобов'язується оплатити товар на умовах, визначених додатком до договору.

Згідно з п. 10.2 Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін з проставленням печаток сторін та діє до кінця календарного року, у якому було підписано договір.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З аналізу Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містить загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість, строків поставки, тощо) кожного окремого зобов'язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема, шляхом підписання відповідних додатків до договору.

Судом встановлено, що 03.06.2015 між сторонами було складено Додаток до Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015, яким сторони погодили, що постачальник передає у власність покупця товар - абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 171,575 тон, загальною вартістю 666568 грн. 87 коп.; строк поставки товару - 03.06.2015; строк оплати товару - не пізніше 20.06.2015 (вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача).

Судом встановлено, що 03.06.2015 позивач поставив відповідачу товар (абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 171,575 тон) на суму 666568 грн. 87 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-060302 від 03.06.2015, яка підписана уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 19.06.2015 між сторонами було складено Додаток до Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015, яким сторони погодили, що постачальник передає у власність покупця товар - прямогонний бензин, код за УКТ ЗЕД , кількістю 462,674 тон, загальною вартістю 2826938 грн. 14 коп.; строк поставки товару - 19.06.2015; строк оплати товару - протягом 30 банківських днів з моменту поставки (вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача).

Судом встановлено, що 19.06.2015 позивач поставив відповідачу товар (прямогонний бензин, код за УКТ ЗЕД , кількістю 462,674 тон) на суму 2826938 грн. 14 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-061904 від 19.06.2015, яка підписана уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 22.06.2015 між сторонами було складено Додаток до Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015, яким сторони погодили, що постачальник передає у власність покупця товар - абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 1115,000 тон, загальною вартістю 4331775 грн. 00 коп.; строк поставки товару - 22.06.2015; строк оплати товару - протягом 30 банківських днів з моменту поставки (вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача).

Судом встановлено, що 22.06.2015 позивач поставив відповідачу товар (абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 1115,000 тон) на суму 4331775 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-062202 від 22.06.2015, яка підписана уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 23.06.2015 між сторонами було складено Додаток до Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015, яким сторони погодили, що постачальник передає у власність покупця товар - абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 1215,000 тон, загальною вартістю 4720275 грн. 00 коп.; строк поставки товару - 23.06.2015; строк оплати товару - часткова оплата у розмірі не менше 2000000 грн. 00 коп. протягом 30 банківських днів з моменту поставки, а остаточний розрахунок за товар - не пізніше 31.12.2015 (вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача).

Судом встановлено, що 23.06.2015 позивач поставив відповідачу товар (абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 1215,000 тон) на суму 4720275 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-062302 від 23.06.2015, яка підписана уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Судом встановлено, що 25.06.2015 між сторонами було складено Додаток до Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015, яким сторони погодили, що постачальник передає у власність покупця товар - абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 1101,017 тон, загальною вартістю 4277451 грн. 05 коп.; строк поставки товару - 25.06.2015; строк оплати товару - не пізніше 31.12.2015 (вказаний додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками позивача та відповідача).

Судом встановлено, що 25.06.2015 позивач поставив відповідачу товар (абсорбент (компонент дизельних палив) газоконденсатний, код за УКТ ЗЕД , кількістю 1101,017 тон) на суму 4277451 грн. 05 коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-062502 від 25.06.2015, яка підписана уповноваженими представниками позивача та відповідача та скріплена печатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (копія долучена позивачем до позовної заяви).

Таким чином, за період з 03.06.2015 по 25.06.2015 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 16823008 грн. 06 коп., що підтверджується вказаними видатковими накладними, копії яких долучено позивачем до позовної заяви (у всіх видаткових накладних міститься посилання на Договір поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи встановлений у вказаних додатках до Договору поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 строк здійснення відповідачем оплат за поставлений позивачем товар, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-060302 від 03.06.2015 на суму 666568 грн. 87 коп., у строк до 20.06.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-061904 від 19.06.2015 на суму 2826938 грн. 14 коп., у строк до 31.07.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-062202 від 22.06.2015 на суму 4331775 грн. 00 коп., у строк до 03.08.2015 (включно); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-062302 від 23.06.2015 на суму 4720275 грн. 00 коп., у строк до 04.07.2015 включно (2000000 грн. 00 коп.) та у строк до 31.12.2015 включно (решту - 2720275 грн. 00 коп.); товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-062502 від 25.06.2015 на суму 4277451 грн. 05 коп., у строк до 31.12.2015 (включно).

Судом встановлено, що 17.06.2015 відповідач сплатив позивачу грошові кошти у розмірі 666568 грн. 87 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 03.07.2015 - грошові кошти у розмірі 1409500 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 28.08.2015 - грошові кошти у розмірі 1000000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 10.07.2015 - грошові кошти у розмірі 1400000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 14.07.2015 - грошові кошти у розмірі 800000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 23.07.2015 - грошові кошти у розмірі 900000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 11.08.2015 - грошові кошти у розмірі - 500000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 17.08.2015 - грошові кошти у розмірі 1670000 грн. 00 коп. (призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015); 30.07.2015 - грошові кошти у розмірі 1150000 грн. 00 коп. 9 призначення платежу - оплата за ПММ за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015), що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи у судовому засіданні 28.07.2017.

Таким чином, відповідачем було сплачено позивачу грошові кошти у загальному розмірі 9496068 грн. 87 коп.

Отже, враховуючи загальну вартість поставленого позивачем товару за період з 03.06.2015 по 25.06.2015 за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 (за спірними видатковими накладними) - 16823008 грн. 06 коп., та загальний розмір сплачених відповідачем грошових коштів - 9496068 грн. 87 коп., суд дійшов висновку, що у відповідача виникла заборгованість у розмірі 7326939 грн. 19 коп., що також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 28.07.2017, який долучено позивачем до матеріалів справи 28.07.2017 (акт підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб позивача та відповідача).

При цьому, з огляду на незазначення відповідачем чіткого призначення платежу при здійсненні часткових оплат (відповідач вказував лише реквізити договору у призначенні платежу), позивачем у судовому засіданні 28.07.2017 були подані письмові пояснення щодо порядку зарахування сплачених відповідачем грошових коштів.

Зокрема, позивач зазначив, що він не виставляв відповідачу рахунки на оплату. При цьому, позивач зазначив, що здійснені відповідачем часткові оплати зараховувались позивачем відповідно з хронологією поставки товару (тобто, в рахунок погашення найдавнішої заборгованості), у зв'язку з чим товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № РН-062302 від 23.06.2015 на суму 4720275 грн. 00 коп., є оплаченим на суму 1670786 грн. 86 коп. (заборгованість становить 3049488 грн. 14 коп.), а товар, поставлений за видатковою накладною № РН-062502 від 25.06.2015 на суму 4277451 грн. 05 коп. є неоплаченим взагалі.

Суд вважає обґрунтованим порядок зарахування сплачених відповідачем грошових коштів, який здійснював позивач, з огляду на відсутність чіткого призначення - реквізитів конкретних видаткових накладних.

При цьому, у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував щодо порядку зарахування позивачем здійснених відповідачем часткових оплат.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не було дотримано порядку досудового врегулювання спору.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з ч. 3 ст. 124 Конституції України законом може бути визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Водночас, суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов'язкового досудового врегулювання спору у спірних правовідносинах, з огляду на що твердження відповідача про обов'язок позивача направити відповідачу досудову претензію є необгрунтованими.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 у розмірі 1000000 грн. 00 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» за Договором поставки нафтопродуктів № УП-131-2 від 03.06.2015 у розмірі 1000000 грн. 00 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» про стягнення 1000000 грн. 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Капітал» (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35В; ідентифікаційний код: 37175309) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укройлпродукт» (04070, м. Київ, вул. Боричів Тік, буд. 35-В) заборгованість у розмірі 1000000 (один мільйон) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено:08.08.2017

Суддя І.М. Отрош