ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р.Справа № 922/1707/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Харківської міської ради в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 груп", м.Харків,
про заборону експлуатації будівлі
за участю представників:

прокуратури - ОСОБА_3 (посвідчення № 036152 від 29.10.2015р.);

позивача - ОСОБА_4 (довіреність № 08-11/4552/2-16 від 27.12.2016р.);

відповідача - ОСОБА_5 (довіреність б/н від 22.06.2017р.);

ВСТАНОВИВ:

Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 груп", м.Харків, експлуатації нежитлової будівлі літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: пр.Леніна, 39 у м.Харкові, шляхом заборони користування зазначеною будівлею, розпорядження нею, в тому числі будь-яким чином передавати її у володіння та користування третім особам, до введення обєкту в експлуатацію у встановленому законом порядку. Судовий збір позивач просить стягнути з відповідача.

У відзиві на позовну заяву, який було надано до суду 14.07.2017р., відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що він є власником спірної нежитлової будівлі і, відповідно до приписів ст.ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та його право власності є непорушним.

У письмових запереченнях на відзив відповідача, які надійшли до суду 25.07.2017р., прокурор зазначив, що норми законодавства про заборону експлуатації нерухомого майна носять превентивну функцію та не спростовують право власності відповідача. Будь-яка самовільна реконструкція становить небезпеку, оскільки здійснюється без відповідних дозволів, погоджень, контролю та нагляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.07.2017р.за клопотанням відповідача строк розгляду спору було продовжено на 15 днів - по 09.08.2017р. на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України.

У судовому засіданні представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі та в обґрунтування своїх позицій у справі надали письмові пояснення, які були долучені судом до матеріалів справи.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що йому, як власнику спірної нежитлової будівлі, на час оформлення правовстановлюючих документів не було відомо, що дана будівля не вводилась в експлуатацію. На даний час відповідач збирає пакет відповідних документів для звернення до позивача щодо введення спірної будівлі в експлуатацію.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.03.2015р. у справі № 638/931/15-ц задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7, та визнано за позивачем право власності на нежитлову будівлю ліг. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 у м.Харкові.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.11.2015р. по справі № 638/931/15-ц задоволено апеляційну скаргу прокурора Дзержинського району м.Харкова та скасовано рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23.03.2015р. ОСОБА_6 відмовлено у визнанні права власності на нежитлову будівлю літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 у м. Харкові.

Апеляційним судом Харківської області встановлено, що спірна будівля літ. "В-1", яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 в м.Харкові, є самочинно збудованим нежитловим приміщенням, оскільки матеріали справи № 638/931/15-ц не містять доказів введення спірної будівлі в експлуатацію, а також доказів того, що будівля літ. "В-1" споруджена на земельній ділянці, яка відведена для цієї мети.

З метою уникнення виконання рішення апеляційного суду, ОСОБА_6 було здійснено відчуження нежитлової будівлі літ. "В-1" ОСОБА_8 частинами шляхом укладення з останнім Договорів купівлі-продажу № 1828 від 07.05.2015р. та № 1876 від 07.05.2015р., посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1

14.08.2015р. ОСОБА_9 було укладено Договори іпотеки № 569 та № 572, зареєстровані приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10, якими було передано у заставу нежитлову будівлю літ. "В-1" рівними частинами у розмірі 1/2 ОСОБА_11

20.08.2015р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 зареєстровано зміни іпотекодержателя з ОСОБА_11 на ОСОБА_12

25.09.2015р. ОСОБА_12 став власником нежитлової будівлі літ. "В-1" на підставі Договорів про задоволення вимог іпотекодержателя № 772 та № 773, зареєстрованих приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10

12.04.2016р. спірна нежитлова будівля літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., перейшла у приватну власність ТОВ "ОСОБА_2 груп" як внесок до статутного капіталу на підставі протоколу загальних зборів учасників № 3 від 08.04.2016р.

Відповідно до даних з Реєстру дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, інформація щодо наявності права на виконання будівельних робіт та прийняття в експлуатацію у встановленому законом порядку нежитлової будівлі літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 у м.Харкові, відсутня. В Реєстрі дозвільних документів відсутня інформація стосовно повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та інших дозвільних документів стосовно об'єкту по вказаній адресі.

Оскільки нежитлова будівля літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 у м.Харкові, не приймалася до експлуатації у встановленому законом порядку, прокурор вважає, що використання даного об'єкту у підприємницькій діяльності як самостійно, так і передача його в найм або іншим чином третім особам до вводу в експлуатацію, суперечить чинному законодавству, у зв'язку з чим звернувся до суду з відповідним позовом до власника спірного нежитлового об'єкту.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з'ясувавши усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог про заборону відповідачу експлуатації спірної нежитлової будівлі, шляхом заборони користування зазначеною будівлею, розпорядження нею, в тому числі будь-яким чином передавати її у володіння та користування третім особам, до введення обєкту в експлуатацію у встановленому законом порядку, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

Правовідносини у сфері архітектури, містобудування та забудови території, визначаються особливості щодо створення, реконструкції, реставрації об'єктів містобудування, та прийняття об'єктів в експлуатацію з метою подальшої експлуатації (користування) регулюються спеціальними нормами законодавства.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 13.04.2011р. № 461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Експлуатація об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (видача сертифікатів, реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатацію та повернення таких декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків) уповноважена Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, факт визнання стану об'єкту як закінченого будівництвом може встановлюватися тільки Інспекцією виключно в ході проходження встановленої законодавством процедури прийняття об'єкту в експлуатацію.

Згідно ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно- будівельного контролю здійснюється шляхом: контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації; надання (отримання, реєстрації), повернення (відмови у видачі) чи анулювання (скасування реєстрації) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Таким чином, нормами діючого законодавства передбачено обов'язковість прийняття закінчених будівництвом об'єктів до експлуатації.

Згідно ст. 6 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Постанови Кабінету міністрів України від 19.08.2015р. № 671 "Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю", органи державного архітектурно-будівельного контролю є правонаступниками прав та обов'язків Державної архітектурно-будівельної інспекції щодо здійснення переданих повноважень відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності». Основним завданням органу держархбудконтролю є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю в м. Харкові є Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради.

Законом України, який введений державою для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме п. 8 ст. 39 зазначеного Закону, вказує, що експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Статтею 28 Закону України "Про архітектурну діяльність" встановлено, що власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані:

- утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства;

- отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури;

- у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку;

- зберігати комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, та паспорт об'єкта, та передавати цю документацію новому власнику.

Відповідно до п. 3.1.6 ДБН А.3.1-5:2016 "Організація будівельного виробництва", термін реконструкція вживається у визначенні наведеному у ДБН А 2.2.-3-2012 "Склад та зміст проектної документації на будівництво", тобто перебудова введених в експлуатацію в установленому порядку об'єктів будівництва, яка передбачає зміну функціонального призначення є реконструкцією та потребує введення в експлуатацію.

Суд вважає, що експлуатація нежитлової будівлі літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 у м.Харкові, порушує визначений чинним законодавством порядок будівництва об'єктів нерухомості та державної реєстрації речових прав на них та нівелює роль цілої системи органів державної влади та контролю, які здійснюють повноваження у цій сфері та покликані забезпечувати відповідність забудови вимогам закону. Крім того, відсутність висновків компетентних органів, які б підтверджували додержання при будівництві (реконструкції) архітектурних, екологічних, санітарних, протипожежних та іншим норм ставить під загрозу надійність та безпечність експлуатації самочинно збудованої будівлі.

Аналогічну правову позицію підтримує Вищий господарський суд України у своїй постанові від 30.06.2015р. по справі № 922/5579/14.

Отже, матеріали справи свідчать, що TOB "ОСОБА_2 груп" є власником самочинно збудованої нежитлової будівлі літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м, яка до теперішнього часу не введена в експлуатацію у передбаченому законодавством порядку, оскільки у реєстрі дозвільних документів Державної архітектурно-будівельної інспекції відсутні будь-які відомості щодо декларацій по спірній нежитловій будівлі літ. "В-1".

Крім того, як вбачається з публічної кадастрової карти України, спірна нежитлова будівля розташована на земельній ділянці, щодо якої відсутні відомості про право власності або користування нею TOB "ОСОБА_2 груп".

Будь-яка самовільна побудова становить небезпеку, оскільки здійснюється без відповідних дозволів, погоджень, контролю та нагляду. Шкода наноситься публічним інтересам, оскільки ігноруються обов'язки особи прийняти об'єкт в експлуатацію в установленому порядку і права особи, яка здійснює відповідний контроль та нагляд. (Постанова Вищого господарського суду України від 30.06.2015р. № 922/5579/14).

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, є орган місцевого самоврядування - Харківська міська рада, інтереси якого зачіпаються відповідачем, а саме Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю, на яку покладено повноваження щодо здійснення державного контролю, спрямованого на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні правовідносини в Україні регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пункт 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлює, що вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Харківської міської ради.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України, до виключної компетенції Харківської міської ради належить:

- розпорядження землями територіальної громади міста Харкова;

- здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

- передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам.

Відповідно до п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ради представляють інтереси територіальної громади і здійснюють від їх імені і в їх інтересах функції та повноваження місцевого самоврядування.

Статтею 83 Земельного кодексу України визначено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно ст. 116 Земельного кодексу України, рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Земельна ділянка, на якій знаходиться самочинна збудована будівля, відповідачу у власність Харківською міською радою не надавалась.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України визначено, що будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визначається самочинним, якщо вони збудовані або будуються па земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ст. 145 Конституції України, права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

Подання відповідачем у липні 2017 року (після порушення провадження у справі) до контролюючих органів заяв про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки та повідомлення про початок виконання будівельних робіт, свідчить про те, що відповідач упродовж всього часу здійснював користування земельною ділянкою та експлуатацію будівлі всупереч вимог законодавства.

На даний час відсутні будь-які правовстановлюючі факти - декларація про готовність об'єкта до експлуатації - які б свідчили про дотримання відповідачем процедури прийняття об'єкту в експлуатацію.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих у розумінні ст. ст. 32, 33 ГПК України доказів щодо дотримання ним процедури введення в експлуатацію спірної будівлі відповідно до вимог законодавства.

При цьому судом не приймаються доводи відповідача про порушення його права власності, оскільки норми законодавства про заборону експлуатації нерухомого майна носять превентивну (попереджувальну) функцію та не спростовують право власності відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 підлягають задоволенню як обґрунтовані та такі, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129, 145 Конституції України, ст.ст. 331, 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 12, 83, 116 Земельного кодексу України, ст.ст. 6, 7, 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст. 28 Закону України "Про архітектурну діяльність", ст.ст. 10, 16, 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 груп" () експлуатацію нежитлової будівлі літ. "В-1", загальною площею 23,0 кв.м., яка знаходиться за адресою: проспект Леніна, 39 у м.Харкові, шляхом заборони користування зазначеною будівлею, розпорядження нею, в тому числі будь-яким чином передавати її у володіння та користування третім особам, до введення об'єкту в експлуатацію у встановленому законодавством порядку.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 груп" (61072, м.Харків, пр.Науки, буд. 39; ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м.Харків, вул.Б.Хмельницького, 4; ; банк отримувач: Державна казначейська служба України м.Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету 2800) - витрати з оплати судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_13