ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 922/3931/16

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Палія В.В., Селіваненка В.П.,
за участю представників сторін позивача - не з'явився; відповідача - Шрамко І.С.;
розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства "Ельтан"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду
від30.01.2017
та на рішенняГосподарського суду Харківської області
від12.12.2016
у справі№ 922/3931/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Млин"
доПриватного підприємства "Ельтан"
пророзірвання договору, виселення та стягнення 30 880, 00 грн

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Млин" (далі - ТОВ "Млин") звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Ельтан" (далі - ПП "Ельтан") про розірвання договору оренди майнового комплексу ТОВ "Млин" від 03.01.2016, укладеного між ТОВ "Млин" та ПП "Ельтан"; виселення ПП "Ельтан"із займаного нежитлового приміщення - цілісного майнового млинового комплексу, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, село Великі Проходи, вул. Шевченка, 1 з поверненням приміщення належному власнику - ТОВ "Млин"; стягнення з ПП "Ельтан" заборгованості у розмірі 58 660, 00 грн, що складається із заборгованості з компенсації земельного податку та податку на нерухоме майно у розмірі 49 480, 00 грн і заборгованості зі сплати неустойки, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України та п. 4.5 договору, у розмірі 9 180, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.11.2016 порушено провадження у справі № 922/3931/16 за позовом ТОВ "Млин" до ПП "Ельтан" про розірвання договору, виселення та стягнення коштів.

До прийняття рішення по суті спору ТОВ "Млин" подало заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням ПП "Ельтан" заборгованості з компенсації податку на нерухоме майно у розмірі 27 780, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області (суддя Добреля Н.С.) від 12.12.2016 позовні вимоги задоволено частково, суд стягнув з ПП "Ельтан" на користь ТОВ "Млин" 21 700, 00 грн заборгованості з компенсації земельного податку, 9 180, 00 грн заборгованості зі сплати неустойки, виселив ПП "Ельтан" із нежитлового приміщення - цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: Харківська область, Дергачівський район, село Великі Проходи, вул. Шевченка, 1; в частині позовних вимог про розірвання договору оренди майнового комплексу від 03.01.2016 № 1 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Слободін М.М., судді Сіверін В.І., Терещенко О.І.) від 30.01.2017 рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2016 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 та рішенням Господарського суду Харківської області від 12.12.2016, ПП "Ельтан" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити в повному обсязі з інших мотивів.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, зокрема ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України, а також норми процесуального права, а саме ст. 79 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 касаційну скаргу ПП "Ельтан" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.07.2016. Цією ж ухвалою зупинено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2016, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2017, до закінчення його перегляду в порядку касації.

На адресу суду 24.07.2017 від ТОВ "Млин" надійшов відзив на касаційну скаргу ПП "Ельтан", в якому товариство просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

На електронну поштову адресу суду 25.07.2017 від ТОВ "Млин" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник ПП "Ельтан" в засіданні суду 25.07.2017 також заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи та подав клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.07.2017 продовжено строк розгляду спору у справі та відкладено розгляд касаційної скарги на 08.08.2017.

На адресу суду 04.08.2017 від ТОВ "Млин" надішли письмові доповнення до відзиву на касаційну скаргу, до яких було дано постанову Вищого господарського суду України від 26.07.2017 у справі № 922/4236/16.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами року між ТОВ "Млин (орендодавець) та ПП "Ельтан" (орендар) 03.01.2016 було укладено договір № 1 оренди майнового комплексу.

Відповідно до п. 1.1 договору його предметом є передача в оренду орендарю цілісного майнового млинового комплексу, розміщеного за адресою: Харківська область, Дергачівський район, село Великі Проходи, вулиця Шевченка, 1.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що між орендодавцем та орендарем 03.01.2016 було укладено додаткову угоду до договору, за умовами якої сторони погодили, що орендар сплачує орендодавцю орендну плату за користування млиновим комплексом у розмірі 8 000, 00 грн на місяць; також орендар компенсує орендодавцю податок на землю, податок нерухомість та інші витрати.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Млин" до ПП "Ельтан" про розірвання договору оренди майнового комплексу; виселення ПП "Ельтан" із займаного нежитлового приміщення; стягнення з ПП "Ельтан" заборгованості з компенсації земельного податку і неустойки.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Млин" посилається на те, що ПП "Ельтан" порушило умови договору та не сплачувало передбачені додатковою угодою № 1 платежі з компенсації витрат, понесених у зв'язку зі сплатою земельного податку та податку на нерухоме майно в передбаченому розмірі та у встановлений строк.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині щодо розірвання договору, виходили з того, що відповідно до п. 8.2 договору, договір може бути розірвано достроково за вимогою орендодавця з повідомленням за 30 днів до дати розірвання договору. ТОВ "Млин", скориставшись своїм правом, направило ПП "Ельтан" 04.10.2016 претензію № 01 про дострокове розірвання договору. Таким чином, господарські суди вважали, що договір є розірваним з 04.11.2016, тобто через 30 днів після повідомлення ПП "Ельтан" про розірвання договору.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ПП "Ельтан" 21 700, 00 грн земельного податку, то суди попередніх інстанцій вважали її такою, що випливає з порушення орендарем своїх зобов'язань за договором, а отже обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі встановлених фактичних обставин справи, а також з врахуванням п. 3.11 договору, згідно з яким у випадку дострокового розірвання договору за підставами зазначеними в даному договорі, орендар зобов`язаний повернути млиновий комплекс орендодавцю протягом одного місяця з дня прийняття рішення про припинення виконання договору сторонами, в належному робочому стані, зазначеному у п.п. 3.1.9 договору, а також тієї обставини, що сторонами не було підписано акту-приймання передачі млинового комплексу ТОВ "Млин", господарські суди вважали обґрунтованими позовні вимоги про виселення ПП "Ельтан" із займаного ним майнового комплексу та про стягнення неустойки на підставі п. 4.5 договору та ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними, з огляду на таке.

Пунктом 8.2 договору сторони погодили, що він може бути розірваний достроково: - за згодою сторін; у випадку несплати рахунків орендарем більше 15-ти днів (тобто до 15 числа наступного місяця); у випадку порушення умов даного договору; на вимогу орендодавця, з повідомленням за 30 днів до дати розірвання; на вимогу орендаря, з повідомленням за 30 днів до дати розірвання договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ "Млин" 04.10.2016 було направлено на адресу ПП "Ельтан" претензію № 01 (вих. № 6 від 30.09.2016), відповідно до якої ТОВ "Млин" вимагало сплатити заборгованість, яка виникла за договором та повідомило про дострокове розірвання договору на підставі п. 8.2 договору, на вимогу орендодавця, з повідомленням за 30 днів до дати розірвання.

При цьому як місцевий господарський суд, так і суд апеляційної інстанції, відмовили ПП "Ельтан" в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з тим, що в провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа 922/4236/16 за позовом ПП "Ельтан" до ТОВ "Млин" про визнання недійсним у певній частині договору № 1 оренди майнового комплексу від 03.01.2016, а саме п. 8.2 договору щодо права орендодавця в односторонньому порядку розривати договір з повідомленням за 30 днів до дати розірвання. Суди попередніх інстанцій виходили з того, що суд може самостійно дослідити відповідність вимогам чинного законодавства умов спірного договору в рамках розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Згідно із ст. 783 ЦК України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

У п. 1.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що зі змісту приписів статті 1, частини другої статті 9, частини другої статті 759, частини третьої статті 760 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини другої статті 4, частини шостої статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) випливає, що ЦК України встановлені загальні положення про найм (оренду), а особливості регулювання майнових правовідносини, які виникають між суб'єктами господарювання і пов'язані з укладенням, виконанням та припиненням договорів оренди, передбачені ГК України. Отже, якщо останній не містить таких особливостей, то застосовуються відповідні положення ЦК України.

Відповідно до ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

У п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:

- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються;

- чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин;

- яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З врахуванням викладеного суди попередніх інстанцій, не надавши належної правової оцінки п. 8.2 договору, зокрема його положенню про можливість односторонньої відмови від договору орендодавцем, попередивши за 30 днів про таке рішення орендаря, дійшли передчасного висновку про припинення договору оренди у зв'язку з повідомленням ТОВ "Млин" про його дострокове розірвання у претензії № 01 від 30.09.2016.

Як наслідок, господарські суди передчасно дійшли висновку про відмову в позові в частині розірвання договору, не встановивши відповідних обставин справи та не перевіривши наявність дійсних підстав для його розірвання.

З огляду на викладене, передчасно дійшовши висновку щодо першої позовної вимоги про розірвання договору, суди попередніх інстанцій зробили передчасні висновки і щодо інших позовних вимог.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

За загальними вимогами норм процесуального права, передбаченими статтями 32- 34, 43, 82, 84 ГПК України, обов'язковим є встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовів.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З врахуванням викладеного, оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустились неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а у Вищого господарського суду України відсутня процесуальна можливість з'ясувати дійсні обставини справи, що перешкоджає ухвалити нове рішення у справі, то це відповідно є підставою для скасування рішень судів попередніх інстанцій, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Ельтан" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.01.2017 та рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2016 у справі № 922/3931/16 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Палій В.В.

Селіваненко В.П.