РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017Справа №910/9029/17

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
ДоТовариства з додатковою відповідальністю Київське виробниче об'єднання "Медапаратура"
Простягнення 84 403, 99 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: від відповідача:Фур'яка Я.А.- представник за довіреністю; Дем'яненко М.В. - адвокат; Білецький Ю.А. - представник за довіреністю;
СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Київське виробниче об'єднання "Медапаратура" (надалі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування в сумі 84 403,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки транспортний засіб "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований позивачем відповідно до Генерального договору № 28-0199-2700/16-AVІS від 07 грудня 2015 року та Додатку від 12 серпня 2016 року, останній здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 84 403,99 грн. та оскільки зазначений транспортний засіб був пошкоджений у дорожньо-транспортній пригоді з вини відповідача, до позивача перейшло право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.07.2017 р.

14.07.2017 р. відповідачем в судовому засіданні подано заперечення на позовну заяву, в якому він вказує на те, що наданий позивачем на підтвердження понесених збитків акт з надання послуг не є належним доказом у розумінні частини 17 статті 9 Закону України «Про страхування». А також зазначає, що в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб "ГАЗ 33023", державний номерний знак НОМЕР_2, з вини водія якого сталася дорожньо-транспортна пригода, був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Нова" відповідно до полісу №АЕ2749223 від 11.02.2016 р., а отже - за шкоду повинно нести зазначене Товариство.

Також 14.07.2017 р. відповідачем в судовому засіданні подано клопотання про залучення співвідповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова", як страховика, який відповідальний за заподіяну відповідачем шкоду в межах ліміту передбаченого полісом №АЕ2749223 від 11.02.2016 р.

Окрім того, 14.07.2017 р. відповідачем в судовому засіданні подано клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи, в якому він просив суд призначити незалежну автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення експертів поставити питання - який розмір прямого збитку (вартість відновлювального ремонту автомобіля "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1, із врахуванням зносу складових частин (деталей) автомобіля на момент настання дорожньо-транспортної пригоди 27 грудня 2016 року.

В судовому засіданні, що відбулось 14.07.2017 р. було оголошено перерву на 02.08.2017 р.

02.08.2017 р. судове засідання не відбулося, у зв'язку із перебуванням судді Підченка Ю.О. на лікарняному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 р. критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2016 р. розгляд справи № 910/9001/17 призначено на 09.08.2017 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

В судовому засіданні 09.08.2017 р. відповідачем було подано клопотання, в якому він просив провести заміну відповідача у справі, Товариство з додатковою відповідальністю Київське виробниче об'єднання "Медапаратура" на належного, а саме - на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова".

В судовому засіданні 09.08.2017 р. були розглянуті подані позивачем клопотання про залучення співвідповідача та про проведення автотоварознавчої експертизи.

З приводу поданих позивачем клопотань про залучення співвідповідача та про заміну відповідача у справі на належного, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положеннями п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 визначено, що Господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК.

Таким чином, оскільки позивачем заявлено вимогу про стягнення страхового відшкодування безпосередньо з відповідача, тобто вільно, на власний розсуд, обрано спосіб захисту у вигляді звернення стягнення до особи, яка завдала шкоди з урахуванням положень статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» та з урахуванням того, що позивачем не надано згоди на за заміну первісного відповідача на належного відповідача, в задоволенні клопотання відповідача про залучення співвідповідача, а також клопотання відповідача, в якому він просив провести заміну відповідача у справі слід відмовити.

З приводу поданого позивачем клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до роз'яснень п. 2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Таким чином, з урахуванням того, що в матеріалах справи міститься Акт № БН-0000069 з надання послуг по ремонту автомобіля від 25 січня 2017 року на суму 84 403, 00 грн., відповідно до якого здійснено відновлювальний ремонт автомобіля "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1, відсутня потреба у застосуванні спеціальних знань для встановлення прямих збитків від пошкоджень автомобіля "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1, а отже - у задоволенні клопотання позивача про проведення автотоварознавчої експертизи слід відмовити.

В судовому засіданні 09.08.2017 р. представник позивача наполягав на позові, надав суду усні пояснення по суті спору, представник відповідача позов не визнав, надав суду усні пояснення по суті спору.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 09.08.2017 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року о 09-25 год. ОСОБА_4, керуючи автомобілем "ГАЗ 33023", державний номерний знак НОМЕР_2, по проспекту С. Бендери, 21 в м. Києві, не надав перевагу в русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Враховуючи те, що транспортний засіб "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований у позивача відповідно до Генерального договору № 28-0199-2700/16-AVІS від 07 грудня 2015 року та Додатку від 12 серпня 2016 року та останнім здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 84 403,00 грн., що підтверджується страховим актом №ДККА-54621 від 07 лютого 2017 року та платіжним дорученням № 2258 від 17 лютого 2017 року.

В результаті зазначеного вище ДТП, власнику автомобіля "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1 було завдано матеріального збитку.

Постановою Подільського районного суд м. Києва від 27 січня 2017 року по справі № 756/832/17 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Тобто страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Аналогічна правова позиція міститься у правових висновках, викладених у постановах Верховного суду від 29 червня 2016 року у справі № 6-192цс16 та від 23 грудня 2015 року № 6-2587цс15.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_4 встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля "ГАЗ 33023", державний номерний знак НОМЕР_2 відшкодовується Товариством з додатковою відповідальністю Київське виробниче об'єднання "Медапаратура", як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Водночас, суд враховує, що Закони України "Про страхування" та Закону України

"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачають зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі № 3-50гс15.

Отже, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 32, 34 ГПК України.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Застрахований позивачем транспортний засіб "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1 - 2016 року випуску. Тобто, станом на дату ДТП автомобілю було менше 1 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так як строк експлуатації транспортного засобу менший ніж 7 років, тоді значення коефіцієнта фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Як було зазначено вище, в матеріалах справи міститься Акт №БН-0000069 з надання послуг по ремонту автомобіля від 25 січня 2017 року на суму 84 403,00 грн., відповідно до якого здійснено відновлювальний ремонт автомобіля "Mazda СХ-5", державний номерний знак НОМЕР_1, який з урахуванням того, що коефіцієнт фізичного зносу (Ез) зазначеного транспортного засобу на момент ДТП дорівнює нулю є належним доказом на підтвердження розміру понесених позивачем збитків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відтак, позивачем на підставі Генерального договору № 28-0199-2700/16-AVІS від 07.12.2015 р. та Додатку від 12.08.2016 р., Постанови Подільського районного суд м. Києва від 27.01.2017 р. по справі № 756/832/17 та відповідно до страхового акту № ДККА-54621 від 07.02.2017 р., внаслідок завданої шкоди застрахованому транспортному засобу під час спірної ДТП здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 84 403, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2258 від 17.02.2017 р., у зв'язку із чим, з урахуванням обставин справи та наявних в ній доказів, у відповідача виник обов'язок відшкодувати позивачу витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом застрахованого ним транспортного засобу.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 84 403,00 грн., що підлягає відшкодуванню на користь позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи відповідача, викладені у запереченнях на позовну заяву з приводу того, що він не є належним відповідачем у справі, натомість належним відповідачем у справі є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова", а за неможливості останнім виплати страхового відшкодування - Моторне (транспортне) страхове бюро України є необґрунтованими, оскільки позивач вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги про відшкодування цієї шкоди виключно до відповідача, який завдав шкоди позивачу, або шляхом звернення до страховика, у якого відповідач, як особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Київське виробниче об'єднання "Медапаратура" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-А; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (04655, м. Київ, Московський проспект, буд. 21; Код ) 84 403, 00 грн. матеріальної шкоди та 1 600, 00 грн. судового збору, Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 14.08.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко