РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

03 серпня 2017 року Справа № 903/34/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Саврій В.А.

судді Дужич С.П. ,

судді Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Левчук І.О.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали" на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.17р. у справі №903/34/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна", м.Київ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали", с. Леонівка, Кагарлицького району Київської області

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сервіс Плюс", с.Старовойтове, Любомльського району, Волинської області

третьої особи на стороні відповідача-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрейд Плюс", м. Івано-Франківськ

третьої особи на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: споживчого товариства "Станіславінвест", м. Івано-Франківськ

про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння,

За участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність б/н від 09.12.2016р.), ОСОБА_3 довіреність б/н від 09.12.2016р.);

відповідача-1 - ОСОБА_4 (довіреність №25/11/16 від 25.11.2016р.);

відповідача-2: не з"явився;

третьої особи - ТОВ "Будтрейд Плюс": ОСОБА_5 (довіреність №08/16 від 16.09.2016р.);

третьої особи - Споживчого товариства "Станіславінвест": не з"явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 29.06.17р. (головуюча суддя Якушева І.О., суддів Кравчук А.М., Слободян О.Г.) залишено без задоволення заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрейд Плюс" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали" до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сервіс Плюс" за участю третьої особи на стороні відповідача-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрейд Плюс", третьої особи на стороні відповідача-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: споживчого товариства "Станіславінвест" про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (т.5, арк.справи 80-85).

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник звертає увагу, що рішення господарського суду Волинської області від 09.09.2015р. та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 11.01.2016р. у справі №903/134/13-г, якими встановлено, що ТОВ «ОСОБА_1 Україна» є добросовісним набувачем, скасовані постановою Вищого господарського суду України від 08.06.2016р. Апелянт зазначає, що при розгляді справи за нововиявленими обставинам суд не досліджував обставин щодо добросовісності набуття права власності ТОВ «ОСОБА_1 Україна» на майно, купуючи у ТОВ «Вірго-Україна ЛТД», згідно ст.35 ГПК України.

Скаржник стверджує, що фактичного розрахунку за спірне майно на дату укладення, нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу від 09.07.2013р. та проведення державної реєстрації права власності відповідно до умов цього Договору - не було.

Лише при розгляді справи №903/34/16 ТОВ «ОСОБА_1 Україна» надало суду докази, що розрахунок за спірне майно здійснений в інший спосіб ніж той, що визначений в договорі купівлі-продажу, тобто шляхом зарахування зустрічних вимог, які існували на дату укладення договору купівлі - продажу від 09.07.2013р., зареєстрованому у реєстрі №2649. Хоча ТОВ «ОСОБА_1 Україна» заперечив факт існування будь-яких господарських відносин між ТОВ «Вігро-Україна ЛТД» та ТОВ «ОСОБА_1 України» при розгляді справи №903/134/13-г.

Тобто, на дату укладання Договору купівлі-продажу спірного майна ТОВ «Вігро - Україна ЛТД» перебував в скрутному фінансовому становищі, а отже перебував в нерівних та невигідних умовах приймаючи інший спосіб розрахунку.

Отже, ТОВ «Вігро-Україна ЛТД» міг вчинити даний правочин під впливом тяжкої для товариства обставини (загрози банкрутства) та на вкрай невигідних для себе умовах. Сума боргу ТОВ «Вігро-Україна ЛТД» перед ТОВ «ОСОБА_1 Україна» складала більше 7 мільйонів гривень, але відчуження спірного майна відбулося за ціною значно меншою ніж наявна заборгованість.

Апелянт вважає, що у даному випадку саме ТОВ «Виробниче підприємство «Побутрембудматеріали» є добросовісним набувачем, а позиція господарського суду Волинської області, що виникла у рішенні суду від 05.04.2016 р. щодо витребування майна у ТОВ «Виробниче підприємство «Побутрембудматеріали» (як у добросовісного набувача), є грубим порушенням вимог ст.ст.387, 388 ЦК України.

Посилаючись на положення ст.ст.209, 328, 330, 388, 657, 658 Цивільного кодексу України та позицію господарських судів, висловлену під час розгляду провадження в межах справи про банкрутство ТОВ «Техно-Сервіс Плюс», апелянт вважає, що малий комплекс обслуговування автотранспорту площею 639,2 кв.м., що розташований за адресою: Волинська область, Любомльський р-н, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, буд 7-а, вибув з власності ТОВ «Техно-Сервіс Плюс» незаконним шляхом та не з його волі. Зазначений факт, у будь якому випадку, надавав йому право на повернення цього майна. Таким чином, набуття у власність спірного майна ТОВ «ОСОБА_1 тим Україна» є неправомірним, про що він не міг не знати в силу того, що така неправомірність прямо встановлена нормою закону.

З огляду на викладене скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.2017р. у справі №903/34/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовної заяви ТОВ «ОСОБА_1 Україна» до ТОВ «Виробниче підприємство «Побутрембудматеріали» та ТОВ «Техно-Сервіс Плюс», за участю третіх осіб - Споживчого товариства "Станіславінвест", ТОВ "Будтрейд Плюс" про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 21.07.2017р. дану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд скарги на 03.08.2017р.

03.08.2017р. на адресу суду від ТОВ «ОСОБА_1 Україна» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.

Позивач у відзиві стверджує, що скасування Вищим господарським судом України рішень у справі №903/134/13-г, хоч і є нововиявленою обставиною, проте не спростовує висновку про добросовісність набуття ТОВ «ОСОБА_1 Україна» нерухомого майна і не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в рішенні від 05.04.2016р. у справі №903/34/16.

Зазначає, що скасовані два з чотирьох рішень, що були однією серед багатьох інших підстав для прийняття рішення від 05.04.2016р. і встановлювали факт добросовісності ТОВ «ОСОБА_1 Україна».

Звертає увагу, що у справі №903/134/13-г також є постанова Верховного Суду України від 29.04.2015р. та Постанова Вищого господарського суду України від 08.07.2015р., згідно з якими договір купівлі-продажу нерухомого майна (ТОВ «ОСОБА_1 Україна» покупець) визнано діючим, ТОВ «ОСОБА_1 Україна» визнано добросовісним покупцем і зазначено про помилковість вибраного способу захисту відносно добросовісного покупця.

Під час винесення рішення господарського суду Волинської області від 05.04.2016р. і постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р., питання добросовісності ТОВ «ОСОБА_1 Україна» досліджувалось в судовому засіданні, про що зазначалось у відповідних судових рішеннях. Крім того, суди зясували підстави набуття права власності ТОВ «ОСОБА_1 Україна» на нерухоме майно, а також його незаконного вибуття.

Позивач зазначає, що апелянт посилається на обставини, які досліджувались в судовому засіданні і судом надано правову оцінку цим обставинам. Вважає, що апелянтом зроблений безпідставний висновок про скрутне фінансове становище продавця та загрозу банкрутства - апелянт не надає будь-яких доказів цьому і постійно намагається вийти за рамки перегляду справи за нововиявленими обставинами, намагаючись розпочати перегляд інших доказів.

Обґрунтовуючи недобросовісність відчуження майна на користь ТОВ «ВП «Побутрембудматеріали», позивач посилається на обставини, встановлені постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015р. у справі №826/11952/15, залишеною в силі Вищим адміністративним судом України, рішення господарського суду міста Києва від 03.10.2016р. у справі №903/16039/16, залишене в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017р.

З огляду на викладене просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити в силі ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.2017р. у справі №903/34/16.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 03.08.2017р. представник відповідача-1 підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.2016р. незаконною та необґрунтованою, у звязку з чим просила її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники позивача заперечили проти доводів апеляційної скарги та надали пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважають, що ухвала господарського суду Волинської області від 29.06.2016р. є законною та обґрунтованою, такою, що прийнята з дотриманням норм чинного законодавства, а тому просили залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи - ТОВ "Будтрейд Плюс" підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.2016р. незаконною та необґрунтованою, у звязку з чим просив її скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-2 та третя особа - Споживче товариство "Станіславінвест" не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційної інстанції, хоч про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст.102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача-2 та третьої особи Споживчого товариства "Станіславінвест".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Рішенням господарського суду Волинської області від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 позов ТОВ "ОСОБА_1 Україна" було задоволено повністю: постановлено визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" право власності на комплекс обслуговування автотранспорту загальною площею 639,2 м.кв., що розташований за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Старовойтове, вул.Прикордонників, будинок 7-А; витребувати комплекс обслуговування автотранспорту, загальною площею 639,2 м.кв., що розташований за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Старовойтове, вул.Прикордонників, будинок 7-А з незаконного володіння товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали"; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Сервіс Плюс" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" 43177,50грн. судового збору; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Побутрембудматеріали" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Україна" 43177,50грн. судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будтрейд Плюс" звернулось до суду із заявою про перегляд вказаного рішення господарського суду за нововиявленими обставинами.

Як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 заявник посилається на факт скасування постановою Вищого господарського суду України від 08.06.2016р. у справі №903/134/13-г рішення господарського суду Волинської області від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г, вказуючи, що саме рішенням господарського суду Волинської області від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г було встановлено, що ТОВ "ОСОБА_1 Україна" є добросовісним набувачем майна.

Заявник вважає, що єдиною підставою задоволення судом вимог ТОВ "ОСОБА_1 Україна" у справі №903/34/16 про визнання за ним права власності та витребування майна стало рішення від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г.

Відповідно до ст.112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, згідно з п.4 ч.2 ст.112 ГПК України скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду, є окремою підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Як вбачається з положень п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 „Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також є інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

За змістом п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал, постанов у цивільних справах, що набрали законної сили від 27.02.1981 року за № 1 при розгляді заяви або подання про перегляд судового рішення у зв'язку із скасуванням рішення, вироку, ухвали, постанови суду по іншій справі або постанови іншого органу необхідно мати на увазі, що скасування такого акта може бути визнано нововиявленою обставиною лише у тому випадку, коли суд обґрунтовував дане судове рішення цим актом чи виходив із вказаного акта, не посилаючись прямо на нього, і якщо вже прийнято новий акт, протилежний за змістом скасованому, або коли саме скасування акта означає протилежне вирішення питання.

Відповідно до п.8.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п.8.7. зазначеної Постанови Пленуму ВГСУ законом не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі. Отже, господарський суд вправі переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Із змісту рішення від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 вбачається, що суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ ОСОБА_1 Україна та визнання за ним права власності не лише на підставі рішення господарського суду від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г, а й самостійно на підставі дослідження умов договору купівлі-продажу 09.07.2013р., обставин передачі майна за договором, обставин проведення покупцем оплати, обставин державної реєстрації договору, нотаріального посвідчення. Після дослідження цих обставин, господарський суд на підставі ст.ст.11, 202, 205, 626, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174, 175, 181 Господарського кодексу України, а також ст.ст.328, 334 Цивільного кодексу України, які регулюють питання набуття права власності та момент, з якого це право виникає, дійшов висновку про те, що ТОВ ОСОБА_1 Україна набуло права власності на комплекс обслуговування автотранспорту загальною площею 639,2 м.кв., що розташований за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Старовойтове, вул. Прикордонників, будинок 7-А.

А тому, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що скасування рішення від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г, відповідно до п.4 ч.2 ст.112 ГПК України, є нововиявленою обставиною, але ця обставина не впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні від 05.04.2016р. у справі №903/34/16, та не спростовує висновку про добросовісність набуття ТОВ ОСОБА_1 Україна майна за договором купівлі-продажу 09.07.2013р.

Отже, зміст рішення господарського суду Волинської області від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 дозволяє дійти висновку про те, що суд також самостійно оцінював законність укладення договору купівлі продажу від 09.07.2013р. між ТОВ Вірго-Україна ЛТД і ТОВ ОСОБА_1 Україна, і в результаті дійшов висновку про набуття права власності ТОВ ОСОБА_1 Україна та наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності та витребування майна з незаконного володіння.

За таких обставин, факт скасування рішення суду від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г не спростовує факту добросовісного набуття ТОВ ОСОБА_1 Україна майна, оскільки в основу судового рішення від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 про визнання за ТОВ ОСОБА_1 Україна права власності і витребування майна було покладено не лише факт добросовісного набуття майна ТОВ ОСОБА_1 Україна, встановлений рішенням суду від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г, яке в подальшому було скасовано, а й самостійно встановлений факт правомірного набуття майна ТОВ ОСОБА_1 Україна.

Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вірно відмічено, що останній судовий акт, який був прийнятий у справі №903/134/13-г, де розглядалась вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 09.07.2013р., укладеного між ТОВ Вірго-Україна ЛТД і ТОВ ОСОБА_1 Україна - це Постанова Вищого господарського суду України від 08.06.2016р., якою касаційну скаргу ТОВ ОСОБА_1 Україна було частково задоволено: постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.01.2016р. та рішення господарського суду Волинської області від 09.09.2015р. у справі №903/134/13-г скасовано; прийнято нове рішення (ухвалу): провадження за заявою арбітражного керуючого ТОВ Техно-Сервіс-Плюс ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину та повернення майна в межах справи №903/134/13-г про банкрутство ТОВ Техно-Сервіс-Плюс припинено.

Припинення провадження у справі це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття судом рішення у звязку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон повязує неможливість судового розгляду.

Враховуючи припинення провадження про визнання недійсним правочину за заявою арбітражного керуючого в межах справи №903/134/13-г, а також беручи до уваги приписи ст.204 Цивільного кодексу України про презумпцію правочину, договір купівлі-продажу від 09.07.2013р., укладений між ТОВ Вірго-Україна ЛТД і ТОВ ОСОБА_1 Україна, на підставі якого ТОВ ОСОБА_1 Україна придбало у власність майно, не визнаний судом недійсним, є чинним та в силу ст.ст.11, 202, 205, 626, 655 Цивільного кодексу України є підставою набуття цивільних прав і обовязків, в тому числі і набуття ТОВ ОСОБА_1 Україна права власності на майно: комплекс обслуговування автотранспорту загальною площею 639,2 м.кв., що розташований за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Старовойтове, вул.Прикордонників, будинок 7-А.

Тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність правовових підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Будтрейд Плюс" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 05.04.2016р. у справі №903/34/16 та скасування рішення від 05.04.2016р. у справі №903/34/16.

Інші доводи скаржника не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки всупереч положенням п.8.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", виходять за рамки перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Волинської області від 26.04.2017р. у справі №903/34/16 винесена з повним з'ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Побутрембутматеріали» на ухвалу господарського суду Волинської області від 29.06.2017р. у справі №903/34/16 залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Демидюк О.О.