ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" серпня 2017 р.Справа № 922/2163/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши заяву ФО ОСОБА_5 про забезпечення позову по справі

за позовом ФО ОСОБА_5, м. Харків
до ФО ОСОБА_4, м. Харків
про стягнення 300000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до ФО ОСОБА_4 (далі - відповідач) звернулась ФО ОСОБА_5 (далі - позивач). У позові остання просить суд стягнути з відповідача на свою користь збитки у розмірі 300000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що своїми діями відповідач довів ТОВ "Фрегат-К" до неплатоспроможності чим порушив право позивача на розподіл прибутку товариства та одержання дивідендів, чим завдав позивачу збитки.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 10.07.2017 о 12:00.

Цією ж ухвалою було витребувано з реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківської області (м. Харків, пр. Московський, 96-А) реєстраційну справу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К", .

Ухвалою суду від 30.06.2017 була задоволена заява позивача про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 10.07.2017 розгляд справи був відкладений до 01.08.2017 до 12:00.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

У судовому засіданні 01.08.2017 представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову по справі до вирішення справи по суті та накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності:

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_2, № держ. реєстрації НОМЕР_3;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_4, № держ. реєстрації НОМЕР_5;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_6, держ. реєстрації НОМЕР_7;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску. № шасі НОМЕР_8, № держ. реєстрації НОМЕР_9;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_10, № держ. реєстрації НОМЕР_11;

- земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_12, площа (га) 0,6938 за адресою: АДРЕСА_2, що належить на підставі дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталією Петрівною від 13.06.2017 №1507;

- нежитлові будівлі: "Г-1"; "Б-1"; приміщення XIV, XV, XVI в будівлі "Б1-1", "Б3-1", "Н-2", "Н1"; "пд" за адресою Харківська область, Харківський район, АДРЕСА_3 належать на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Анохіною В.М. від 20.11.2007 №2713.

Повідомив суд, що ухвала суду про забезпечення позову від 30.06.2017 була скасована Харківськім апеляційним господарським судом 31.07.2017, про що подав відповідну заяву. Наполягав на задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви позивач посилається на наступне.

Учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом (ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", далі - Закон).

Реалізація права участі в управлінні справами товариства відбувається, зокрема, через участь учасника господарського товариства у вищому органі товариства, яким, щодо спірних відносин, є загальні збори учасників товариства.

Частиною 1 статті 58 Закону України "Про господарські товариства", що кореспондується з частиною 1 статті 145 Цивільного кодексу України передбачено, що вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Статтею 59 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства; г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

Відповідно до ст. 8 Статуту ТОВ "Фрегат-К" органами управління Товариства є: загальні збори учасників; виконавчий орган -директор.

Вищим органом управління Товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників Товариства, або призначених ними представників.

Збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники, що володіють сукупності більш як 60 відсотками голосів.

За даними, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К" до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи відносяться ОСОБА_8 - підписант; ОСОБА_9 - керівник; ОСОБА_10 - підписант з 19.09.2016.

Оскільки до компетенції загальних зборів учасників відноситься у тому числі і створення та відкликання виконавчого органу товариства, призначення ОСОБА_10 з 19.09.2016 відбулось без повідомлення ОСОБА_5, що на думку позивача є незаконним, вчинено відповідачем умисно з метою заволодіння майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К".

Відповідно до ст. 8.3. Статуту ТОВ "Фрегат-К" договори, контракти та правочини, ціна яких перевищує 1 000 000 (один мільйон) грн., та або предметом яких є відчуження будь яким способом, передача в заставу, передача в оренду (лізінг, користування), передача у якості вкладів до статутних капіталів господарських товариств (в тому числі передача в рахунок оплати акцій) майна товариства, що відноситься до основних засобів (фондів), а також нерухомого майна, що знаходиться у власності товариства, укладається від імені товариства Директором на підставі прийнятого на загальних зборах засновників товариства відповідного рішення про укладання договору, контракту, правочину ціна яких перевищує 1 000 000,00 грн. на умовах визначених такими рішеннями.

Незаконно призначивши свого - підписанта, відповідач, також надавав згоду на укладання договорів, контрактів, правочинів ціна яких перевищує 1 000 000,00 грн. приймаючи рішення на загальних зборах засновників без участі ОСОБА_5

Такими злочинними діями засновник ОСОБА_4 вивів усі активи з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К", довів підприємство до предбанкрутного стану.

На даний момент Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К" знаходиться в стані неплатоспроможності, за даними, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи відкрито виконавчі провадження 03-03-2017; 03-03-2017; 16-09-2016; 09-06-2016; 09-06-2016; 25-01-2016; 01-12-2015; 11-09-2015: 11-09-2015; 01-07-2015; 12-02-2015.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" Учасники товариства мають право: б) брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; г) одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів;

На запити позивача щодо надання інформації про діяльність товариства та надання для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів, не було надано відповіді.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К" здійснює наступні види діяльності: Код КВЕД 45.20 - Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; Код КВЕД 47.19 - Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; Код КВЕД 49.31 - Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (основний); Код КВЕД 49.39 - Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у.; Код КВЕД 49.41 - Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 41.20 - Будівництво житлових і нежитлових будівель. ТОВ "Фрегат-К" - у 2013 році було прибутковим підприємством, розмір статутного капіталу якого дорівнював 10020500.00 грн.

Діями з доведення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрегат-К" до неплатоспроможності відповідач порушив право позивача на розподіл прибутку товариства та одержання дивідендів, чим завдав збитки у розмірі 300 000,00 гривень.

У зв'язку з ризиками продажу належного відповідачу на праві власності майна виконання рішення господарського суду зробиться неможливим. На думку позивача існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову. Заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача, а невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Дослідивши подані позивачем разом із заявою про забезпечення позову матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (з подальшими змінами та доповненнями), питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує положення міжнародного договору, а саме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що передбачає право на справедливий суд. Під терміном справедливий судовий розгляд розуміється у тому числі забезпечення реального виконання рішення, на що Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу держав - членів Ради Європи. Обов'язок забезпечення механізмів реалізації права на справедливий суд покладено на держави-учасниці Конвенції. Одним з механізмів забезпечення реального виконання можливого рішення суду є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Також, відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту": кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Тому вжиття обраних судом заходів до забезпечення позову відповідає вимогам статей 6 та 13 Конвенції та зобов'язанням, взятим на себе Україною щодо забезпечення права на справедливе судочинство та виконання судових рішень.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Єдиною можливістю забезпечити виконання рішення у даній справі в випадку задоволення позову є вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

На думку суду існує зв'язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, і заходи забезпечення позову є адекватними позовним вимогам та спрямовані на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності, а саме:

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_2, № держ. реєстрації НОМЕР_3;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_4, № держ. реєстрації НОМЕР_5;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_6, держ. реєстрації НОМЕР_7;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску. № шасі НОМЕР_8, № держ. реєстрації НОМЕР_9;

- автобус Богдан А091, 2004р. випуску, № шасі НОМЕР_10, № держ. реєстрації НОМЕР_11;

- земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_12, площа (га) 0,6938 за адресою: АДРЕСА_2, що належить на підставі дублікату договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталією Петрівною від 13.06.2017 №1507;

- нежитлові будівлі: "Г-1"; "Б-1"; приміщення XIV, XV, XVI в будівлі "Б1-1", "Б3-1", "Н-2", "Н1"; "пд" за адресою Харківська область, Харківський район, АДРЕСА_3 належать на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Анохіною В.М. від 20.11.2007 №2713.

Стягувачем за цією ухвалою є - ФО ОСОБА_5 (61029, АДРЕСА_4, ІПН НОМЕР_1).

Боржником за цією ухвалою є - ФО ОСОБА_4 (61105, АДРЕСА_1).

Дана ухвала, відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом, який набирає чинності з моменту його прийняття, тобто з 01.08.2017, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох років, тобто до 02.08.2020.

Суддя О.В. Погорелова