ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.08.2017 р. Справа № 914/1084/17

Господарський суд Львівської області у складі судді Крупника Р.В., розглянувши заяву заступника військового прокурора Західного регіону України про вжиття заходів до забезпечення позову у справі

за позовом:Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ,
до відповідача-1: до відповідача-2: третя особа:Західного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, м. Львів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Плюс Україна», м. Київ, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, м. Львів,
про:визнання недійсним договору
Суддя Крупник Р.В. Секретар Гелеш Г.М.
Представники сторін:
від прокуратури: від позивача:ОСОБА_1 прокурор ОСОБА_2 представник (довіреність №220/427/д від 22.12.2016р.)
від відповідача-1: від відповідача-2: від третьої особи:ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 12.06.2017р.) ОСОБА_4 представник (довіреність від 20.06.2017р.) ОСОБА_5 представник (довіреність №9 від 06.04.2017р.)

ВСТАНОВИВ:

30.05.2017р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Західного управління капітального будівництва Міністерства оборони України, до ТОВ «Енерджі Плюс Україна» про визнання недійсним договору.

Ухвалою суду від 31.05.2017р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 12.06.2017р. Розгляд справи відкладався на 22.06.2017р., 03.07.2017р., 03.08.2017р. Ухвалою від 22.06.2017р. суд залучив до участі у справі КЕВ м. Львова в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Крім цього, ухвалою від 03.07.2017р. суд продовжив строк розгляду справи на пятнадцять днів.

Прокурор в судове засідання зявився, просив суд задоволити заяву про вжиття заходів до забезпечення позову. Подану заяву прокурор обґрунтовує тим, що 26.11.2016р. між Міністерством оборони України в особі Західного управління капітального будівництва Міністерства оборони України (Сторона-1) та ТОВ «Енерджі Плюс Україна» (Сторона-2) було укладено договір про будівництво житлового комплексу за адресою: Львівський гарнізон, військове містечко №1, м. Львів, вул. Княгині Ольги 1-5, відповідно до якого Строна-1 та Сторона-2 взяли на себе зобовязання збудувати обєкт житловий комплекс на земельній ділянці, котра розташована за адресою: Львівський гарнізон, військове містечко №1, м. Львів, вул. Княгині Ольги 1-5, орієнтовною площею 6,22 га (згідно наказу начальника Львівського гарнізону від 02.03.2015р. №7, закріпленого за КЕВ м. Львова, НСБЛВС, А0583), яка відведена рішенням Львівського міськвиконкому №4/370 від 26.01.1953р., №394 від 07.08.1964р. та №3-«С» від 08.02.1985р. На думку прокурора, укладений договір за своєю правовою природою являється змішаним договором, який містить елементи договору про спільну діяльність та інвестиційного договору. Як стверджує прокурор, договір було укладено з порушенням процедури, встановленої Положенням про Західне управління капітального будівництва МОУ, затв. наказом державного секретаря МОУ від 17.06.2003р. №23, Порядку організації будівництва житла для військовослужбовців та членів їх сімей на земельних ділянках, що належать до земель оборони, затв. постановою КМУ від 06.07.2011р. №715, без відповідного погодження, проведення конкурсу, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним. Так як ТОВ «Енерджі Плюс» проводяться активні дії з метою початку будівництва комплексу у звязку з чим останній намагається укласти мирову угоду, наведене свідчить про необхідність до вжиття заходів до забезпечення позову, оскільки невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Енерджі Плюс» здійснювати будь які будівельні та підготовчі роботи, призведе до неможливості повернення державі спірної земельної ділянки у первісний стан у випадку задоволення позову.

Представник позивача, який зявився в судове засідання заяву прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову підтримав.

Представники відповідачів проти заяви прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову заперечили, просили суд в її задоволенні відмовити.

Представник третьої особи, який зявився в судове засідання проти заяви прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову не заперечив.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму ВГС України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, прокурор просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір про будівництво житлового комплексу за адресою: Львівський гарнізон, військове містечко №1, м. Львів, вул. Княгині Ольги 1-5 від 26.11.2016р., інших позовних вимог, зокрема, щодо повернення земельної ділянки, позовна заява не містить. При цьому, у заяві про вжиття заходів до забезпечення позову прокурор просить суд заборонити ТОВ «Енерджі Плюс» та іншим особам здійснювати будь які підготовчі та будівельні роботи на земельній ділянці. Наведене на переконання суду, свідчить про відсутність будь якого взаємозвязку між обраним прокурором заходом до забезпечення позову і предметом самої позовної вимоги, оскільки позовну вимогу про визнання правочину недійсним заявлено без застосування наслідків такої недійсності.

Крім цього, суд наголошує на тому, що вжиття заходів до забезпечення позову можливе за умови, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Предметом даного спору є визнання недійсним договору. Разом з тим, договір визнається недійсним з моменту набрання рішення законної сили і вказане рішення подальших виконавчих дій не потребує. А тому відсутні підстави для застосування положень ст.67 ГПК України.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні якої було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись, ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити заступнику військового прокурора Західного регіону України в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Крупник Р.В.