номер провадження справи 3/22/13
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.2017 Справа № 908/505/13-г

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства Бессарабія-В про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання по справі № 908/505/13-г

за позовом: Приватного підприємства Бессарабія-В (68443, Одеська область, Арцизький район, с. Холмське, вул. Радянська, 59, поштова адреса: 68600, Одеська область, м. Ізмаїл, Болградське шосе, 8а, ідентифікаційний код 35434347)

до відповідача: Приватного підприємства Укртрансоил (69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, 27, кім. 84, ідентифікаційний код 33961354)

про стягнення заборгованості в сумі 631 767, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.03.2013 р. по справі № 908/505/13-г позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства Укртрансоил на користь Приватного підприємства Бессарабія-В попередню оплату за договором купівлі-продажу від 27.12.2012р. № 27/12/1 в сумі 619 380 (шістсот девятнадцять тисяч триста вісімдесят) грн. 00 коп. та 12 635 (дванадцять тисяч шістсот тридцять пять) грн. 35 коп. витрат на судовий збір. В частині стягнення пені в сумі 12 387 (дванадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 60 коп. провадження у справі припинено.

18.03.2013 р. на виконання судового рішення було видано відповідний наказ зі строком предявлення до виконання до 18.03.2014 р.

09.08.2017 р. до господарського суду Запорізької області від Приватного підприємства Бессарабія-В (позивача, стягувача) надійшла заява про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання по справі № 908/505/13-г.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., та Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області, враховуючи звільнення судді-доповідача у справі ОСОБА_1, заяву по справі № 908/505/13-г передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Розглянувши матеріали зазначеної заяви, господарський суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню на підставі п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 63 та ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Статтею 119 ГПК України визначено, що в разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

Отже, стаття 119 ГПК України передбачає розгляд заяви про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання в судовому засіданні з обовязковим повідомленням стягувача і боржника.

Відповідні заяви слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи. Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання іншій стороні копії такої заяви і доказів на її обґрунтування; сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви. У разі неподання заявником доказів надіслання другій стороні відповідних копій заява і додані до неї документи не пізніше трьох днів з дати надходження заяви повертаються заявникові без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63, статті 119 ГПК, про що виноситься ухвала.

Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви (в даному випадку до заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання), що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують відправлення відповідачу (в даному випадку боржнику) копії позовної заяви (в даному випадку - заяви) і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Так, відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, належним доказом направлення копії заяви з додатком іншим учасникам судового процесу є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Таким чином, належним доказом направлення сторонам копії заяви та доданих до неї документів є оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресата та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до заяви.

В даному випадку, вищезазначені норми заявником не дотримані, зокрема, ним не надано доказів надсилання копії заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача (боржника) у справі № 908/505/13-г Приватного підприємства Укртрансоил, що також підтверджується переліком додатків до заяви, в якому посилання на такі докази відсутнє.

Ненадання заявником оригіналу опису вкладення, який би свідчив про надсилання на адресу відповідача (боржника) копії заяви з додатками є безумовним порушенням приписів ст. 56 ГПК України.

Розгляд заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання не може бути здійснений без наявності доказів направлення її копії усім учасникам процесу, без їх обізнаності про подання та розгляд відповідної заяви.

Згідно із пунктом 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вищенаведені обставини є підставою для повернення без розгляду заяви на підставі п.6 ч.1 ст. 63 та ст. 119 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код юридичної особи - Приватного підприємства «Укртрансоил» (відповідача у цій справі, боржника) - 33961354. Заявником у позовній заяві помилково зазначений власний ідентифікаційний код (35434347), як ідентифікаційний код боржника - Приватного підприємства «Укртрансоил».

Неправильне зазначення ідентифікаційного коду сторони у цій справі не дозволяє повною мірою ідентифікувати цю особу, що розцінюється господарським судом як не зазначення заявником ідентифікаційного коду субєкта господарської діяльності, а отже і повного найменування сторони.

Згідно із пунктом 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Також, суд відзначає, що за приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 р., затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В даному випадку, на засвідчених документах, доданих до заяви, відсутні назва посади особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, що позбавляє додані до заяви документи статусу належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 34 ГПК України.

При повторному зверненні з заявою до суду заявнику слід звернути увагу на вищевказані обставини.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст. ст. 54, 56, 57, п. 2 та п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства Бессарабія-В про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання по справі № 908/505/13-г повернути без розгляду.

Додаток: матеріали заяви на 10 аркушах.

Суддя М.В. Мірошниченко