ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р.Справа № 923/212/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.,

Філінюка І.Г.

при секретарі - Маленковій О.П.

за участю представників:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНФІЛЬТР"

на рішення господарського суду Херсонської області

від 06 червня 2017 року

у справі № 923/212/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНФІЛЬТР"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державної установи "Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика"

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНФІЛЬТР" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про визнання права власності на стадо осетрових порід риб у кількості 599 особин, яке зберігається в Державній установі «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика», с. Дніпровське, Білозерського району, Херсонської області.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідач не визнає право власності ТОВ "ДОНФІЛЬТР" на спірне стадо осетрових порід риб.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06 червня 2017 року (суддя Закурін М.К.) в задоволенні позову відмовлено з мотивів недоведеності позовних вимог.

В апеляційній скарзі ТОВ "ДОНФІЛЬТР" просить зазначене рішення скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким у повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою скаржник вказує те, що прийняте судом першої інстанції рішення не відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства України, а саме ст.ст. 16, 392 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони та третя особа заздалегідь були повідомлені належним чином, проте не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду. Нез'явлення представників сторін та третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними в справі матеріалами згідно з приписами ст. 101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.06.2014 року між Дочірнім підприємством «Ілліч-Рибак» Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНФІЛЬТР" (покупець) було укладено договір поставки № 14Р00011, згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти й оплатити рибні ресурси (далі - продукція) на умовах, викладених в даному договорі.

Умовами п.п. 1.2, 2.1, 4.1, 5.1, 5.2 договору визначено, що сума даного договору визначається як сума всіх специфікацій, що є невід'ємною частиною даного договору; кількість, номенклатура і строки поставки продукції, ціна на продукцію, що постачається по даному договору, та порядок розрахунків по даному договору зазначається в специфікаціях; фактом оплати кожної партії продукції є надходження відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Згідно з п. 12.2 даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року.

Специфікацією № 1 від 20.06.2014р., що є додатком до даного договору, визначено найменування, маса продукції та її вартість, яка складає 1 048 887 грн., а також передбачено, що покупець оплачує вартість майна не пізніше 31.12.2014р., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Того ж дня, сторонами даного договору було складено та підписано акт приймання - передачі майна у власність, згідно з яким постачальник передав, а покупець прийняв за договором поставки № 14Р00011 від 20.06.2014р. продукцію за найменуванням, масою та вартістю, що зазначені у специфікації № 1 від 20.06.2014р.

17.07.2015 року сторонами вищевказаного договору було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до договору поставки № 14Р00011 від 20.06.2014р., якою викладено умови специфікації № 1 щодо ціни і порядку розрахунків за договором в новій редакції, а саме: ціна продукції складає 654 000 грн. і покупець оплачує вартість продукції не пізніше 24.07.2015 року шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Водночас, будь - яких відомостей щодо загальної кількості продукції, що постачається за договором поставки № 14Р00011 від 20.06.2014р., ані сам договір, ані специфікації до нього, ані акт приймання - передачі майна не містять. Також в матеріалах справи не міститься доказів оплати позивачем поставленої за цим договором продукції.

05.06.2015 року між Державною установою "Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика" (виконавець) та ТОВ "ДОНФІЛЬТР" (власник) було укладено договір, згідно з п. 1.1 якого власник передає, а виконавець приймає на тимчасове утримання осетрові види риб відповідно до переліку, викладеному в акті приймання - передачі, з правом їх використання у рибоводних цілях з метою штучного відтворення з послідуючим вселенням молоді в Пониззя Дніпра, протягом строку утримання, з подальшим поверненням об'єкту утримання власнику.

Згідно з п. 2.1 договору майно передається на утримання виконавцю на підставі акту приймання - передачі об'єкту на утримання, в якому визначається перелік осетрових видів риб, їх вартість, кількість особи самців, кількість особи самок, вагу кожної особи, фізіологічний стан кожної особини, номер чіпу самок та номер ставу, де буде утримуватися риба на зберіганні.

Пунктом 8.2 договору визначено, що строк цього договору починає свій перебіг з моменту передачі об'єкту утримання та закінчується 31.12.2016р.

02.10.2015 року сторонами вищевказаного договору було складено та підписано акт приймання - передачі на тимчасове утримання осетрових видів риб, згідно з яким власником передано, а виконавцем прийнято на утримання всього 745 екз. осетрових видів риб, загальною вагою 6 215,05 кг на загальну суму 787 730,30 грн. у задовільному фізіологічному стані.

01.09.2016 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (комісіонер) та ТОВ «ДОНФІЛЬТР» (комітент) було укладено договір комісії, згідно з п.п. 1.1, 1.2 якого комісіонер зобов'язався за дорученням комітента за комісійну плату від свого імені укласти за рахунок комітента договір щодо продажу продукції, передбаченої цим договором. Конкретні умови договору щодо кількості, якості та мінімальної ціни продажу продукції, а також інші умови та вказівки комітента наводяться в додатку № 1 до цього договору.

За умовами п. п. 2.1.1 договору, комісіонер відповідно до цього договору зобов'язався самостійно здійснити необхідну комерційно - маркетингову роботу, знайти покупця на продукцію комітента, виконати всю переддоговірну роботу та укласти з покупцем договір купівлі - продажу продукції відповідно до вказівок комітента, визначених у додатку № 1 до цього договору, та на найвигідніших для комітента умовах.

За умовами п.п. 3.1.1, 3.1.2 договору, комітент відповідно до цього договору зобов'язався передати комісіонеру продукцію для продажу відповідно до умов цього договору протягом 30-ти робочих днів з дня отримання відповідного повідомлення про покупця продукції. Прийняти звіт комісіонера, розглянути та затвердити його протягом 3-х робочих днів, а також на його підставі відшкодувати витрати, які здійснив комісіонер при виконанні цього договору у розмірі не більше 20 000 грн., в строк протягом 7-ми банківських днів з моменту затвердження відповідного звіту.

Пунктами 10.1, 10.2 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та закінчується 31.05.2017р.

У додатку № 1 до даного договору комісії наведено опис, мінімальна ціна продажу продукції, згідно з яким сторони визначили продукцію як стадо осетрових порід риб наступним чином: осетер російський приблизною кількістю 400 особин, загальною вагою приблизно 5000 кг, білуга кількістю 100 особин, загальною вагою 1000 кг, мінімальна вартість продукції складає грошову суму не нижче 14 000 000 грн.

Відповідно до Інвентаризаційного опису фактичних залишків запасів від 01.11.2016р., які обліковуються на субрахунку 212 «Поточні біологічні активи» та зберігаються Державною установою "Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика", встановлено наявність 599 біологічних активів загальною вартістю 871 912 грн.

Листом від 01.03.2017 року ФОП ОСОБА_2 повідомив позивача про те, що на виконання умов договору комісії від 01.09.2016р. ним було знайдено покупця, місцезнаходженням якого є Федеративна Республіка Німеччини, який виявив бажання придбати продукцію за суму еквівалентну 550 000 дол США, але ознайомившись з наданими підприємством позивача документами на підтвердження права власності на стадо осетрових порід риб, потенційний покупець відмовився від укладення договору купівлі - продажу, так як на його думку відсутнє підтвердження права власності на продукцію, а надані ТОВ «ДОНФІЛЬТР» документи не підтверджують даний факт та їх недостатньо для виконання умов за зовнішньоекономічним контрактом. У зв'язку з цим ФОП ОСОБА_2 виклав прохання відшкодувати йому понесені витрати в розмірі 50 700 грн., а також надати документи які підтверджують право власності ТОВ «ДОНФІЛЬТР» на продукцію.

Після цього позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Предметом спору у даній справі є визнання за позивачем права власності на стадо осетрових порід риб у кількості 599 особин, яке зберігається в Державній установі «Виробничо-експериментальний Дніпровський осетровий рибовідтворювальний завод ім. академіка С.Т. Артющика», с. Дніпровське, Білозерського району, Херсонської області на підставі ст. ст. 16, 992 ЦК України.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України щодо визнання права власності є відсутність іншого, окрім судового, шляхом для відновлення порушеного права.

Захист права власності шляхом його визнання у судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по - перше, підтвердження у судовому порядку своїх прав на майно, шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по - друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження у судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Такими доказами можуть бути правовстановлюючі документи, а також будь - які інші докази, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. Відтак, до предмета доказування за позовом про визнання права власності входить встановлення цивільно - правових підстав набуття позивачем права власності на спірне майно.

Також, колегія суддів відзначає, що в силу приписів ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути заявлений до особи, яка оспорює або не визнає таке право власника, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності, а такі факти порушення чи заперечення прав позивача відповідачем в матеріалах справи - відсутні, оскільки останній право власності на стадо осетрових порід риб у кількості 599 особи не оспорював та не заявляв претензій до позивача.

З наявних у матеріалах справи документів не вбачається порушення ФОП ОСОБА_2 прав позивача як власника майна, оскільки позивачем не було надано жодних доказів того, що вказане право власності на майно оспорюється або не визнається відповідачем, а викладене у листі від 01.03.2017р. прохання надати йому документи, що підтверджують право власності ТОВ «ДОНФІЛЬТР» на майно у зв'язку з їх недостатністю для виконання умов за зовнішньоекономічним контрактом, не свідчить про існування відповідного спору.

Також, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що ст. 392 ЦК України передбачено захист прав існуючого власника, право власності якого не визнається або оспорюється іншою особою, в той час як позивач у спорі про визнання права власності на стадо осетрових порід риб, звертається до суду з метою набуття права власності на таке майно, тобто визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні і місцевий господарський суд прийняв правильне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.

Враховуючи все вищевикладене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування правильного рішення місцевого суду.

З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Херсонської області від 06 червня 2017 року у справі № 923/212/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНФІЛЬТР" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

Філінюк І.Г.