ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 915/617/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 - дов.№01-19 від 17.07.2017

за участю представника відповідача - ОСОБА_2 - дов.№137/01/27-2017 від 25.01.2017,

представники 3-х осіб в судове засідання не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

за позовом: Інгульського районного центру зайнятості, 54034, м. Миколаїв, вул. Шкільна, 2а

до відповідача: Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, 54001, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, АДРЕСА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_5, АДРЕСА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6, АДРЕСА_3.

про: стягнення 26 836,03 грн.

встановив:

Інгульський районний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (заява про зменшення позовних вимог №06-2047 від 07.08.2017) в якій просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області кошти у сумі 24 506,03 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 22.04.2016 по 30.06.2016 ОСОБА_6 перебувала на обліку як безробітна особа та отримувала допомогу по безробіттю, розмір якої склав 4 954,08 грн. На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2016 №814/692/16 було видано 30.06.2016 наказ № 142о/с про поновлення на посаді ОСОБА_6 Фактично ОСОБА_6 було поновлено на роботі 30.06.2016 (відповідно до наказу ГУ НП від 30.06.2016 № 142о/с). Вказує, що з 04.05.2016 по 15.07.2016 ОСОБА_4 перебувала на обліку як безробітна особа та отримувала допомогу по безробіттю, розмір якої склав 7 699,39 грн. На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 було видано 15.07.2016 наказ № 184о/с про поновлення на посаді ОСОБА_4 Фактично ОСОБА_4 було поновлено на роботі 15.07.2016 (відповідно до наказу ГУ НП від 15.07.2016 № 184о/с). Зазначає, що з 15.07.2016 по 25.11.2016 ОСОБА_5 перебувала на обліку як безробітна особа та отримувала допомогу по безробіттю, розмір якої склав 14182,56 грн. На підставі постанови про відкриття виконавчого провадження Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23.11.2016 було видано 25.11.2016 наказ № 324о/с про поновлення на посаді ОСОБА_5 Фактично ОСОБА_5 було поновлено на роботі 25.11.2016 (відповідно до наказу ГУ НП від 25.11.2016 № 324о/с). З метою врегулювання спору у досудовому порядку позивачем було направлено відповідачу претензію про повернення суми незаконно виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_6 за період з 22.04.2016 по 30.06.2016 в сумі 4 954,08 грн., ОСОБА_4 за період з 04.05.2016 по 15.07.2016 в сумі 7 699,39 грн., ОСОБА_5 за період з 15.07.2016 по 25.11.2016 в сумі 14182,56 грн. Проте, заборгованість не була погашена.

12.07.2017 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволені позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив наступне.

В порушення ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 приховали факт отримання допомоги з Інгульського районного центру зайнятості, внаслідок чого при присудженні судом оплати за час вимушеного прогулу не було враховано виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю. Таким чином, при стягненні з відповідача коштів в сумі 26 836,03 грн. буде допущено подвійне стягнення з державного бюджету виплати допомоги по безробіттю та виплати за вимушений прогул, що може призвести до значних матеріальних збитків. Також відповідач зазначає, що в позовній заяві відсутні докази, які б свідчили про наявність будь-яких правових зв'язків між позивачем та відповідачем.

08.08.2017 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав лист в якому повідомляє, що Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області з метою врегулювання спору у справі №915/617/17 підготовлено, надано для вивчення та підписання до Інгульського районного центру зайнятості мирову угоду, яку позивачем не підписано. Вказує, що платіжним дорученням №8558 від 27.07.2017, ГУНП в Миколаївській області, згідно рапорту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перераховано на рахунок Інгульського РЦЗ грошові кошти у розмірі 2 330,30 грн., які утримано з ОСОБА_5 (1000,00 грн.) та ОСОБА_6 (1330,00 грн.) в рахунок погашення заборгованості.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання 08.08.2017 не з'явилась, вимоги ухвали суду від 18.07.2017 не виконала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 в судове засідання 08.08.2017 не з'явилась, вимоги ухвали суду від 18.07.2017 не виконала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 в судове засідання 08.08.2017 не з'явилась, вимоги ухвали суду від 18.07.2017 не виконала.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №44 від 17.03.2016 звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_6

З метою реалізації права на соціальний захист 22.04.2016 громадянка ОСОБА_6 звернулась до Інгульського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

Під час перебування на обліку ОСОБА_6 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу №44 від 17.03.2016 щодо звільнення її з поліції, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2016 у справі №814/692/16 визнано протиправним та скасовано наказ №44 від 17.03.2016 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_6. Поновлено ОСОБА_6 на посаді старшого слідчого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_6 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 17.03.2016 до дати винесення судового рішення у розмірі 12 690,47 грн.

На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2016 у справі №814/692/16 відповідачем було видано наказ №142о/с від 30.06.2016 про поновлення майора поліції ОСОБА_6 на посаді старшого слідчого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції.

За час перебування на обліку в Інгульському районному центрі зайнятості (з 22.04.2016 по 30.06.2016) ОСОБА_6 отримала допомогу по безробіттю в загальному розмірі 4 954,08 грн., що підтверджується довідкою Інгульського РЦЗ за період з 22.04.2016 по 30.06.2016 (а.с.9).

Позивачем відповідачу було направлено претензію №01-2421 від 03.08.2016 з пропозицією перерахувати суму заборгованості у розмірі 4 954,08 грн. в добровільному порядку (а.с.12).

Відповідач у відповіді на претензію вказав, що рішення суду першої інстанції не вступило в законну силу і таким чином передчасно стверджувати про винність дій ГУНП в Миколаївській області щодо незаконного звільнення ОСОБА_6.

У подальшому Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 у справі №814/692/16 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задоволено частково, постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.06.2016 змінено в частині визначення суми стягнення з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_6 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.03.2016 по 24.06.2016 на суму 12 685,78 грн. В іншій частині постанову залишено без змін.

Згідно із ч.3 ст.177 Кодексу адміністративного судочинства судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 172-175 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення Вищого адміністративного суду України набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 у справі №814/692/16 набрала законної сили 03.11.2016.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №44о/с від 17.03.2016 звільнено зі служби в поліції ОСОБА_4

З метою реалізації права на соціальний захист 04.05.2016 громадянка ОСОБА_4 звернулась до Інгульського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

Під час перебування на обліку ОСОБА_6 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу №44о/с від 17.03.2016 щодо звільнення її з поліції, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі №814/709/16 визнано протиправним та скасовано наказ №44о/с від 17.03.2016 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в частині звільнення ОСОБА_4. Поновлено ОСОБА_4 на посаді слідчого Ленінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 18.03.2016. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_4 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 18.03.2016 по 23.06.2016 у сумі 12 033,45 грн. Постанова в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді слідчого Ленінського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 3 702,60 грн. підлягає негайному виконанню.

На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 у справі №814/709/16 відповідачем було видано наказ №184о/с від 15.07.2016 про поновлення майора поліції ОСОБА_4 на посаді слідчого Ленінського відділу поліції.

За час перебування на обліку в Інгульському районному центрі зайнятості (з 04.05.2016 по 15.07.2016) ОСОБА_4 отримала допомогу по безробіттю в загальному розмірі 7 699,39 грн., що підтверджується довідкою Інгульського РЦЗ за період з 04.05.2016 по 15.07.2016 (а.с.15).

Позивачем відповідачу було направлено претензію №01-2424 від 03.08.2016 з пропозицією перерахувати суму заборгованості у розмірі 7 699,39 грн. в добровільному порядку (а.с.18).

Відповідач у відповіді на претензію вказав, що рішення суду першої інстанції не вступило в законну силу і таким чином передчасно стверджувати про винність дій ГУНП в Миколаївській області щодо незаконного звільнення ОСОБА_4.

У подальшому Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 у справі №814/709/16 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.06.2016 залишено без змін.

Згідно із ч.3 ст.177 Кодексу адміністративного судочинства судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 172-175 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення Вищого адміністративного суду України набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 08.11.2016 у справі №814/709/16 набрала законної сили 22.11.2016.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №81о/с від 11.04.2016 звільнено зі служби в поліції ОСОБА_5

З метою реалізації права на соціальний захист 15.07.2016 громадянка ОСОБА_5 звернулась до Інгульського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

Під час перебування на обліку ОСОБА_5 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу №81о/с від 11.04.2016 щодо звільнення її з поліції, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2016 у справі №814/962/16 визнано протиправним та скасовано наказ №81о/с від 11.04.2016 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в частині звільнення майора поліції ОСОБА_5 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з 12.04.2016. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_5 заробітну плату за час вимушеного прогулу з 12.04.2016 по 23.09.2016 у сумі 21 523,11 грн. Постанова в частині поновлення ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 3 618,93 грн. підлягає негайному виконанню.

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 23.11.2016 (ВП№52965070) відповідачем було видано наказ №324о/с від 25.11.2016 про поновлення майора поліції ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора батальйону поліції особливого призначення.

За час перебування на обліку в Інгульському районному центрі зайнятості (з 15.07.2016 по 25.11.2016) ОСОБА_5 отримала допомогу по безробіттю в загальному розмірі 14 182,56 грн., що підтверджується довідкою Інгульського РЦЗ за період з 15.07.2016 по 25.11.2016 (а.с.21).

Позивачем відповідачу було направлено претензію №06-4802 від 19.12.2016 з пропозицією перерахувати суму заборгованості у розмірі 14 182,56 грн. в добровільному порядку (а.с.24).

Відповідач у відповіді на претензію вказав, що рішення суду першої інстанції не вступило в законну силу і таким чином передчасно стверджувати про винність дій ГУНП в Миколаївській області щодо незаконного звільнення ОСОБА_5.

У подальшому Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №814/962/16 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області залишено без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23.09.2016 залишено без змін.

Згідно із ч.3 ст.177 Кодексу адміністративного судочинства судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 172-175 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення Вищого адміністративного суду України набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2016 у справі №814/962/16 набрала законної сили 27.12.2016.

Дослідивши та оцінивши відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України надані докази, суд дійшов наступних висновків:

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п.8 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п.10, п.11 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п.п.2 п.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2016 №198 затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, так згідно п.37 цього Порядку - Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованої безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Частиною 4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що: - ОСОБА_6 працювала у Жовтневому відділенні поліції Корабельного відділу поліції на посаді старшого слідчого Жовтневого відділення поліції Корабельного відділу поліції; - ОСОБА_4 працювала у Ленінському відділі поліції на посаді слідчого Ленінському відділі поліції; - ОСОБА_5 на посаді старшого інспектора батальйону поліції особливого призначення та отримували заробітну плату саме в цих органах.

Судом встановлено, що позивачем було виплачено ОСОБА_6 допомогу з безробіття у сумі 4 954,08 грн., ОСОБА_4 допомоги по безробіттю у сумі 7 699,39 грн., ОСОБА_5 допомоги по безробіттю у сумі 14 182,56 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем платіжним дорученням №8558 від 27.07.2017, згідно рапорту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перераховано на рахунок Інгульського РЦЗ грошові кошти у розмірі 2 330,30 грн., які утримано з ОСОБА_5 (1000,00 грн.) та ОСОБА_6 (1330,00 грн.) в рахунок погашення заборгованості.

Незаконність звільнення з посади вищевказаних осіб відповідачем та поновлення їх на роботі встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили.

ОСОБА_6 фактично було поновлено на роботі 30.06.2016 (відповідно до наказу ГУ НП №142о/с від 30.06.2016). Дата припинення реєстрації в Інгульському РЦЗ - 30.06.2016.

ОСОБА_4 фактично було поновлено на роботі 15.07.2016 (відповідно до наказу ГУ НП №184о/с від 15.07.2016). Дата припинення реєстрації в Інгульському РЦЗ - 15.07.2016.

ОСОБА_5 фактично було поновлено на роботі 25.11.2016 (відповідно до наказу ГУ НП №324о/с від 25.11.2016). Дата припинення реєстрації в Інгульському РЦЗ - 25.11.2016.

Приймаючи до уваги поновлення ОСОБА_6 на роботі за рішенням суду, виплачена позивачем допомога по безробіттю ОСОБА_6 за період з 22.04.2016 по 30.06.2016 в розмірі 3 624,08 грн. (4 954,08 грн. - 1330,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача.

Приймаючи до уваги поновлення ОСОБА_4 на роботі за рішенням суду, виплачена позивачем допомога по безробіттю ОСОБА_4 за період з 04.05.2016 по 15.07.2016 в розмірі 7 699,39 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Приймаючи до уваги поновлення ОСОБА_5 на роботі за рішенням суду, виплачена позивачем допомога по безробіттю ОСОБА_5 за період з 15.07.2016 по 25.11.2016 в розмірі 13 182,56 грн. (14 182,56 грн. - 1000,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, зменшені позовні вимоги в загальному розмірі 24 506,03 грн. (3 624,08 грн. +7 699,39 грн. + 13 182,56 грн.) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м.Миколаїв, вул.Декабристів, 5, відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Інгульського районного центру зайнятості (54034, м. Миколаїв, вул. Шкільна, 2а, р/р 0438 в банку ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, , одержувач - Інгульський районний центр зайнятості) виплачене забезпечення по безробіттю у сумі 24 506,03 грн.

3.Стягнути з відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (54001, м.Миколаїв, вул.Декабристів, 5 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача - 820019, рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м.Київ, 01601 () 1600 грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.08.2017

Суддя Н.О. Семенчук