ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.08.2017 Справа № 908/1665/17

Суддя Боєва Олена Сергіївна, розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Укрнасінняпром (70417, Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, буд. 50)

до відповідача 1: Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України (70417, Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Інститутська, буд. 1)

до відповідача 2: Національної академії аграрних наук України (01010, м. Київ, вул. Суворова, буд. 9)

про: - припинення права спільної власності Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук на 1/214 частку у праві на завод CIMBRIA з доробки та сортування насіння та зерна, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, селище Сонячне, вул. Сонячне шосе буд. 50;

- присудження на користь Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук грошової компенсації за 1/214 частку у праві власності на завод CIMBRIA у розмірі, визначеному на підставі Звіту Приватної аудиторської фірми Лідара-аудит від 15.08.2012 № 103 та узгодженому сторонами у Акті про розподіл часток від 12.09.2012, яка становить 198 515,57 грн.;

- визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю Укрнасінняпром права власності на 1/214 заводу CIMBRIA з доробки та сортування насіння та зерна, яка належала раніше Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук;

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню у звязку з наступним.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви, зокрема, додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В силу ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Розмір ставок судового збору встановлений ст.4 Закону України Про судовий збір, якою встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 частини 2 зазначеної статті, розмір ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру дорівнює 1,5 (півтора) відсотки ціни позову, але не менше 1 (одного) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму (240 000,00 грн.), за подання позовної заяви не майнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600,00 грн.).

Статтею 6 Закону України Про судовий збір унормовано, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» у випадках обєднання в одній позовній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Із змісту прохальної частини позовної заяви слідує, що позивачем заявлено три позовні вимоги, а саме: одна немайнового характеру: 1. припинення прав спільної власності та дві майнового характеру: 2. присудження до стягнення на користь відповідача-1 грошової компенсації за 1/214 частку майна, яка становить 198515,57 грн., 3. визнання за позивачем права власності на вказане майно.

На підтвердження вартості 1/214 частки заводу CIMBRIA позивачем надано копію Акту про розподіл часток від 12.09.2012 р., складний на підставі Звіту Приватної аудиторської фірми Лідара-Аудит від 15.08.2012 р. Відповідно до п. 5 вказаного Акту 1/214 частки обєкту становить 198515,57 грн.

Отже, за подання вищезазначеної позовної заяви, позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 1600 грн. за вимогу немайнового характеру (припинення прав спільної власності) та по 2977,73 грн. (1,5% від 198515,57 грн.) за кожну з вимог майнового характеру (стягнення грошової компенсації та визнання права власності).

При цьому, згідно платіжними дорученнями № 2306 від 08.06.2017р. та № 2307 від 089.06.2017 р., які додано до позовної заяви в якості доказу внесення судового збору, позивачем сплачено 2977,74 грн. та 1600 грн., тобто, за одну вимогу майнового та одну вимогу немайнового характеру. Отже, неоплаченою залишилася одна вимога майнового характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.63 ГПК України не подання доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви і доданих документів без розгляду.

Судом встановлено, що позивач не вперше звертається з даною позовною заявою, з тим самим змістом прохальної частини, яка ухвалами господарського суду Запорізької області від 15.06.2017 р. №№ 908/1233/17, 908/1234/17 (суддя Горохов І.С.), від 16.06.2017 р. №908/1232/17 (суддя Боєва О.С.) поверталася, в тому числі, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України. В ухвалах господарського суду зазначалися обставини щодо правильності визначання розміру судового збору за даним позовом, що, в тому числі, підтримано судом апеляційної інстанції, викладеною у постанові Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2017 р. № 908/1234/17, винесеної за результатами оскарження позивачем ухвали суду про повернення позовної заяви без розгляду. Однак, позивач повторно звернувся з позовною заявою, не усунувши усі недоліки.

Приписами ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення. Пунктом 61 Правил встановлено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, при зверненні до господарського суду, є опис вкладення в поштовий конверт в якому зазначені: повне найменування адресата, його поштова адреса та поіменний перелік документів, що надсилається на його адресу та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

В підтвердження надсилання відповідачам копії позовної заяви позивачем надано описи вкладення у цінний лист від 14.08.2017 р. без фіскальних чеків до них. В наданих описах відсутнє зазначення номеру поштового відправлення. Відсутність у позовній заяві, що надійшла до господарського суду, будь-яких ідентифікуючих ознак, та, відповідно не зазначення реквізитів позовної заяви в описі про направлення її відповідачам, позбавляє суд можливості встановити, чи є надані описи доказом направлення саме тієї позовної заяви із відповідним змістом, яка отримана судом.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Суд звертає увагу, що позовна заява без дати, яка згідно з відбитком поштового штемпеля на конверті була відправлена 14.08.2017 р. та надійшла до господарського суду 15.08.2017 р., підписана представником ТОВ «Укрнасінняпром» за довіреністю ОСОБА_1 До позовної заяви додано копію довіреності, виданої ОСОБА_1 на представництво інтересів ТОВ «Укрнасінняпром», строк дії якої закінчився 06.08.2017 р.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 2, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 57, п.п. 4, 6 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву та додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Укрнасінняпром (70417, Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Сонячне шосе, 50).

Додаток: позовна заява та додані до неї документи, в тому числі: оригінали платіжних доручень про сплату судового збору: № 2306 від 08.06.2017 р. на суму 2977,74 грн., № 2307 від 08.06.2017 р. на суму 1600 грн.; Акт господарського суду Запорізької області від 15.08.2017 р. про не виявлення документів, вказаних в додатку до позовної заяви.

Суддя О.С.Боєва