ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2017 р. Справа № 909/449/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Б.В.,

секретар судового засідання Попович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд", 03148, м. Київ, Святошинський район, вул. Героїв Космосу, 4,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз", 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Промислова, 29,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у м. Києві, 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19,

про зобов"язання здійснити певні дії, а саме передати документацію, яка стосується придбаного нерухомого та рухомого майна згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2015 та договору купівлі-продажу обладнання від 26.10.2015, а саме технічний паспорт на частку 147/1000, документи, що підтверджують виготовлення майна та документи про право власності на земельні ділянки, на яких знаходиться майно,

за участю:

від позивача: представники не з"явилися,

від відповідача: представники не з"явилися,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: представники не з"явилися,

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" про зобов"язання здійснити певні дії, а саме передати документацію, яка стосується придбаного нерухомого та рухомого майна згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2015 та договору купівлі-продажу обладнання від 26.10.2015, а саме технічний паспорт на частку 147/1000, документи, що підтверджують виготовлення майна та документи про право власності на земельні ділянки, на яких знаходиться майно,

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не передано позивачу документацію, зокрема технічний паспорт на частку 147/1000, документи, що підтверджують виготовлення майна і документи про право власності на земельні ділянки, на яких знаходиться майно, та вказані дії відповідача призвели до порушення прав та інтересів позивача.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.05.2017 прийнято позовну заяву і порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 06.06.2017.

Ухвалою суду від 06.06.2017 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 13.07.2017.

Ухвалою суду від 13.07.2017 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у м. Києві та відкладено розгляд справи на 25.07.2017.

Ухвалою суду від 25.07.2017 відкладено розгляд справи на 03.08.2017.

Представники сторін, в судове засідання 03.08.2017, не з"явилися, хоча сторони належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи ухвалами суду.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість одного з представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.1997 р. (набрала чинності для України 11.09.1997 р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст. 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Крім того, ухвалами суду участь уповноважених представників сторін обовязковою не визнавалась.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

26.10.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд" (Покупець) укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 1295.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ЕЕВ 722216, на підставі договору купівлі продажу від 26.10.2015 товариство з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд" є власником частки птахофабрики в розмірі 147/1000, а саме: птахофабрика на 6,2 млн. курей-несучок промислового стада (3-й пусковий комплекс), за адресою: Херсонська область, Білозерський район, Східненська сільська рада, комплекс будівель № 2.

Також 26.10.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд" (Покупець) укладено договір купівлі продажу обладнання.

На виконання умов даного договору сторонами підписано та скріплено печатками акти приймання-передачі обладнання від 26.10.2015.

Окрім цього позивач посилається на акт перевірки ГУ ДФС у м. Києві від 15.03.2016 № 26-15-14-04-10-39989580, з якого вбачається, що позивач не мав права на заявлення бюджетного відшкодування по операціях з придбання основних фондів, так як відповідачем в момент продажу майна не було передано позивачу всі необхідні документи.

Таким чином, на момент укладення Договорів купівлі-продажу від 26.10.2015 сторонами Договору було достовірно визначено перелік майна, яке належить (належатиме) товариству з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд".

Як вбачається з позовної заяви, предметом позову є зобов"язання здійснити певні дії, а саме передати документацію, яка стосується придбаного нерухомого та рухомого майна згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2015 та договору купівлі-продажу обладнання від 26.10.2015, а саме технічний паспорт на частку 147/1000, документи, що підтверджують виготовлення майна та документи про право власності на земельні ділянки, на яких знаходиться майно.

Матеріалами справи спростовуються твердження позивача про відсутність у них вказаних документів, оскільки представником відповідача подано письмове пояснення з долученими копіями документів, а саме: договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2015, актів приймання-передачі нерухомого майна № 1,2,3 від 26.10.2015, договору купівлі-продажу обладнання від 26.10.2015, актів приймання-передачі рухомого майна від 26.10.2015 в кількості 2 шт., акту про визначення майна у частці від 26.10.2015.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За наведених обставин суд приходить до висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, тому в позові слід відмовити.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові товариства з обмеженою відповідальністю "Логістик Агротрейд" до товариства з обмеженою відповідальністю "Імперово Фудз" про зобов"язання здійснити певні дії, а саме передати документацію, яка стосується придбаного нерухомого та рухомого майна згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 26.10.2015 та договору купівлі-продажу обладнання від 26.10.2015, а саме технічний паспорт на частку 147/1000, документи, що підтверджують виготовлення майна та документи про право власності на земельні ділянки, на яких знаходиться майно, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.08.17

Суддя Деделюк Б.В.