ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2017 р. Справа№ 914/1325/17

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м.Київ

до відповідача Приватного підприємства "ТЕРИТОРІЯ МЖК", смт.Славське Сколівського району Львівської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м.Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Кітаєва С.Б.

Представники:

від позивача: Безега Х.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: Андріїв Г.А. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від третьої особи: не з'явився

Права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22 ГПК України суд роз'яснив представникам позивача та відповідача. Заяви про відвід судді не надходили. Клопотань про технічну фіксацію від сторін не надходило.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м.Київ до відповідача Приватного підприємства "ТЕРИТОРІЯ МЖК", смт.Славське Сколівського району Львівської області про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 03.07.2017р. за даним позовом порушено провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 17.07.2017р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлені в ухвалі.

Ухвалою суду від 17.07.2017р. відкладено розгляд справи на 31.07.2017р. та відкладено розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 12.07.2017р. (вх. №3071/17 від 14.07.2017р.) та клопотання позивача про доручення проведення оцінки предмету іпотеки ТзОВ "Ессет Експертайз" до наступного судового засідання.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 02.08.2017р. забезпечив.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 02.08.2017р. забезпечив.

Третя особа явки представника в судове засідання не забезпечила, причин незабезпечення не повідомила.

В судовому засіданні розглянуто клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 12.07.2017р. (вх. №3071/17 від 14.07.2017р.).

Як зазначає відповідач у даному клопотанні про зупинення провадження у справі, в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №752/14729/15-ц за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ПП «Територія МЖК», ТзОВ «Автостройкомплект» про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №449/05Р-231/108 від 14.07.2005р. Відтак, просить суд, на підставі ч.1 ст.79 ГПК України, зупинити провадження у справі №914/1325/17 до вирішення по суті Голосіївським районним судом м.Києва цивільної справи №752/14729/15-ц.

Позивач заперечив проти задоволення даного клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до розгляду по суті Голосіївським районним судом м.Києва цивільної справи №752/14729/15-ц

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд зазначає наступне .

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як вказано у п.3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із змінами та доповненнями), пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга четвертастатті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Зважаючи на вищевказане, слід зазначити, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, господарському суду слід у кожному випадку з'ясувати: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи і унеможливлюють розгляд спору до вирішення справи іншим судом через те, що не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі. Йдеться, зокрема про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість предметом позову та певною черговістю розгляду вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у справі №914/1325/17 звернувся з позовом в якому просить: «З метою погашення заборгованості на користь Публічного Акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № 0113 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750 місцезнаходження - 04070, м. Київ,вул. Андріївська, буд. 2/12), що виникла внаслідок невиконання ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) зобов'язань за договором про відкриття не відновлювальної кредитної лінії №449/05Р-231/108 (в системі обліку банку договір №1) від 14.07.2005 року по кредиту та процентам у розмірі 267 307 дол. США 58 цнт. (Двісті шістдесят сім тисяч триста сім доларів США 58 цнт.) та нені у розмірі 711 322 грн. 71 коп. (Сімсот одинадцять тисяч триста двадцять дві грн. 71 коп..), з яких: 193261,20 дол. США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 49706,78 дол. США за строк з 05.11.2014 року по 13.06.2017 року, 74946,38 дол. США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 72343,90 дол. США за строк з 06.10.2014 року по 04.06.2017 року, 282634,32грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 13.06.2016року по 13.06.2017 року, 428688,39 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 13.06.2016 року по 13.06.2017 року та судових витрат у розмірі 115203 грн.28 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю (торговий комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_2»), позначена в плані літ.А4, трансформаторна, позначена в плані літ.Б, насосна, позначена в плані літ. В , та земельну ділянку, кадастровий номер - НОМЕР_2, площею 0.330 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та належить приватному підприємству «ТЕРИТОРІЯ МЖК» ( ідентифікаційний код 32188423, місце знаходження: 82660. Львівська обл.,; Сколівський район, селище міського типу Славське, вулиця Шевченка, будинок 2), встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", в той час як предметом позову у справі №752/14729/15-ц є стягнення заборгованості за договором кредитної лінії №449/05Р-231/108 від 14.07.2005р.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що дана справа №914/1325/17 та справа № 752/14729/15-ц , що розглядаються Голосіївським районним судом м.Києва., не є пов'язаними між собою, відтак, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі від 12.07.2017р. (вх. №3071/17 від 14.07.2017р.).

В судовому засіданні судом розглянуто клопотання позивача про проведення оцінки предмету іпотеки від 26.06.2017р. №23-1-2/1638 у якому позивач просить суд доручити товариству з обмеженою відповідальністю «Ессет Експертайз» (ідентифікаційний код 38138378) проведення оцінки предмета іпотеки - нежитлової будівлі (торгового комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_2»), позначену в плані літ.-А4, трансформаторна, позначена в плані літ.Б, насосна, позначена в плані літ.В, та земельної ділянки, кадастровий номер - НОМЕР_2, площею 0.330 га, що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, та належить приватному підприємству «Територія МЖК».

Позивач підтримав клопотання від 26.06.2017р. №23-1-2/1638 про доручення товариству з обмеженою відповідальністю «Ессет Експертайз» проведення оцінки предмету іпотеки.

Відповідач проти задоволення клопотання позивача від 26.06.2017р. №23-1-2/1638 про доручення товариству з обмеженою відповідальністю «Ессет Експертайз» проведення оцінки предмету іпотеки заперечив.

Розглянувши подане клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, оскільки суд вважає, що з метою неупередженого та справедливого вирішення питання проведення оцінки предмета іпотеки, її проведення слід доручити незалежному експерту, якого необхідно попередити про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України (згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5).

Представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду поясненнях підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, однак представник відповідача в судовому засіданні заперечень не висловив та доказів на спростування вказаних банком у позовній заяві сум заборгованості (по кредиту, по процентах, по нарахованих пенях) не подав.

З матеріалів справи вбачається, що Між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», надалі - Позивач) та ОСОБА_2 (надалі - позичальник, третя особа), укладено договір про відкриття не відновлювальної кредитної лінії №449/05 Р-231/108 (в системі обліку банку договір№1) від 14.07.2005 року (надалі - Кредитний договір) з наступними змінами відповідно до додаткових угод №1 від 18.10.2005 року. №2 від 05.05.2006 року. №3 від 16.06.2006 року, від 17.07.2006 року, №3 від 30.01.2009 року. №4 від 30.01.2009 року.

Відповідно до умов кредитного договору Позивач надав позичальнику кредит (грошові кошти) в загальній сумі 438000.00 дол. США в межах ліміту 450000.00 дол. США (п.1 додаткового договору №3 від 16.06.2006 року), а позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, а з 30.01.2009 року позичальник зобов'язався щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетного платежу у розмірі 3345.00 дол.США 5-го числа кожного календарного місяця (п.1, п.2 додаткової угоди №4 від 30.01.2009 року), але у будь - якому випадку повернути кредиту повному обсязі не пізніше 13.07.2022 року (п. 1.1. додаткової угоди №3 від 30.01.2009 року), якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п.1.1, 1.2 кредитного договору). Сторони договору домовилися, що для ідентифікації договору в системі обліку банку може також використовуватися №1.

За користування кредитними коштами позичальник зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14.00% річних, а з 18.10.2005 року - у розмірі 13% річних ( п.1.3 кредитного договору, п.1 додаткової угоди №1 від 18.10.2005 року). Розмір процентної ставки може бути змінений.. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з; моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором, (п.1.3. кредитного договору).

Згідно з п. 1.4. додаткової угоди від 17.07.2006 року за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит позичальник сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми гривневого еквіваленту суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючі з 32 календарного дня. за методом «факт/360» . Метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяця, але умовно в році 360 днів.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника по вказаному кредитному договору відповідно до умов договору іпотеки в забезпечення виконання зобов'язань третьої особи від 14.07.2005 року були прийняті в іпотеку: нежитлова будівля (торговий комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_2»), позначена в плані літ.А4, трансформаторна, позначена в плані ліг.Б, насосна, позначена в плані літ. В , та земельна ділянка, кадастровий номер - НОМЕР_2, площею 0.330 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, та є власністю відповідача приватного підприємства «ТЕРИТОРІЯ МЖК».

Відповідно до інформаційної довідки №86173418 від 28.04.2017 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на предмет іпотеки накладено заборону відчуження в зв'язку з передачею в іпотеку АТ «УкрСиббанк» та зареєстровано обтяження у реєстрі іпотек, де іпотекодержателем є АКІБ «УкрСиббанк». Інших речових прав та обтяжень на користь інших осіб не зареєстровано.

За домовленістю сторін вартість предмету іпотеки складала 4 809 000,00 грн. (п.1.1 договору №2 від 05.05.2006 року до договору іпотеки).

Відповідно до п.п.1.2,- 1.3 договору іпотеки іпотекою забезпечується виконання усіх грошових зобов'язань ОСОБА_2 у повному обсязі по поверненню кредиту, по сплаті процентів, комісій, неустойки та витрат, понесених іпотекодержателем і пов'язаних з пред'явленням вимоги по зобов'язанням за кредитним договором та зверненням стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п. 2.1.1 договору іпотеки позивач як іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду після невиконання іпотекодавцем вимог згідно до повідомлення, надісланого у порядку ст. 35 Закон; України «Про іпотеку» ( п. 4.1.-4.5 договору іпотеки).

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку про призначення судової експертизи з метою визнання вартості предмета іпотеки. Даний висновок суду мотивований наступним:

Як встановлено судом предметом даного господарського спору є звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 14.07.2005р. року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсибанк» (іпотеко держатель) та ОСОБА_2 на стороні якого виступає Іпотекодавець, Приватне підприємство «Територія МЖК», посвідченим приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу, Батлюк Ю.П, та зареєстрований в реєстрі за № 887 ( з наступними змінами від 18.10.2005 року, від 05.05.2006 року, від 16.06.2006 року, 27.02.2009 року).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення" № 14 від 18.12.2009 р. обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були дослідженні в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставин, які мають значення для вирішення справи.

При винесенні судового рішення про задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки необхідно враховувати норми ст. 39 Закону України "Про іпотеку", зокрема, вказати початкову ціну продажу предмету іпотеки не нижче якої заставлене майно може бути реалізоване в рахунок задоволення вимог банку по кредитних угодах (аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у Постанові від 02.08.2010 р. 16/230-09 та у Постанові від 13.10.2010 р. у справі № 42/83-10.)

Згідно з частиною 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Аналогічна позиція викладена в п. 4.4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. №1, а саме, якщо господарський суд визнає обґрунтованими позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, то в силу приписів статті 38, частини першої статті 39 Закону України "Про іпотеку" у резолютивній частині рішення суду має бути встановлено та зазначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки. З урахуванням положення частини шостої статті 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

З цього питання Верховний суд України в постанові від 27.05.2015р. зазначив наступне : "Виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону "Про іпотеку" судові палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України приходять до правового висновку, що у розумінні норми статті 39 Закону "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону."

Крім того, в розділі ІІ Узагальнень судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 роки) від 07.10.2010 Верховний суд України зазначив наступне: "В одних випадках в якості ціни позову береться початкова вартість, яка зазначена у договорі, в інших - встановлена вартість предмета іпотеки на час розгляду справи при видачі витягу із державного реєстру. При вирішенні цих питань суди мають виходити з того, що ціна предмета застави встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то в суду немає підстав її не приймати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то в залежності від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана довести інший його розмір, зокрема шляхом подання клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи."

Таким чином, суд виходить з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі. Якщо при розгляді справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то у суду немає підстав її не приймати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки , то в залежності від того, яка сторона її оспорює, вона зобов'язана довести інший його розмір, зокрема шляхом подання клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи, що й має місце у даному випадку.

В судовому засідання суд встановив, що з встановленням початкової ціни продажу предмета іпотеки в розмірі визначеному в договорі про внесення змін до Іпотечного договору, посвідченого 14.07.2005 року (4 809 000,00 грн.) відповідач не згідний, вважає, що узгоджена в договорі іпотеки вартість предмета іпотеки не відповідає його дійсній ринковій вартості станом на даний час, тобто відносно початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації між сторонами існує спір.

З огляду на зазначене , а також враховуючи , що між сторонами існує спір стосовно вартості предмету іпотеки на час звернення позивача до суду, а визначення його вартості потребує спеціальних знань, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи для встановлення вартості об'єкту нерухомості, що є предметом іпотеки.

Так, частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Як на тому наголошено в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

В даному випадку має бути призначена оціночно-будівельну нерухомого майна , яке є Предметом іпотеки.

Згідно з п. 5.2. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) основними завданнями оціночно-будівельної експертизи є, зокрема, визначення різних видів вартості поліпшень будівель та їх частин, споруд, передавальних пристроїв тощо, а до орієнтовного переліку вирішуваних питань віднесено наступне: "Яка вартість (зазначити вид вартості: ринкова, залишкова, ліквідаційна, вартість ліквідації, спеціальна, інвестиційна тощо) об'єкта нерухомого майна (зазначити об'єкт: будівля, приміщення, квартира, споруда тощо)?".

Відповідно до частин 2, 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону).

Господарський суд враховує, що особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, господарським судом доручається проведення експертизи у даній справі Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Львів, вул.Липинського,54), враховуючи місцезнаходження іпотечного майна.

Відповідно до роз'яснень, які надав Пленум Вищого господарського суду України в п. 23 своєї Постанови від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи.

Суд вважає за доцільне попередньо покласти витрати за проведення експертизи на позивача ПАТ «УкрСиббанк».

Таким чином, на даному етапі провадження у справі суд покладає судові витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, на позивача за первісним позовом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.79 ГПК України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 79, 86 ГПК України , суд,-

УХВАЛИВ:

1.Призначити судову будівельно-технічну експертизу.

2.Проведення експертизи доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024,м. Львів, вул. Липинського, 54).

3.Поставити на вирішення експертом наступне питання:

- Якою є ринкова вартість нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором від 14.07.2005, а саме: нежитлової будівлі (торговий комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_2»), позначена в плані літ.А4, трансформаторної, позначеної в плані ліг.Б, насосної, позначеної в плані літ. В , та земельної ділянки, кадастровий номер - НОМЕР_2, площею 0.330 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

4.Оплату за проведення експертизи попередньо покласти на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (ідентифікаційний код 09807750; місцезнаходження за адресою: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12).

5.Сторонам створити необхідні умови експерту для проведення експертизи.

6.Попередити експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків. Особа чи особи, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, користуються правами і несуть обов'язки, зазначені у ст.31 ГПК України, разом з тим, несуть відповідальність, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

7.Зобов'язати судового експерта надіслати копію експертного висновку сторонам відповідно до вимог ч.1 ст.42 ГПК України.

8.Копію ухвали та матеріали справи № 914/1325/17 направити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз (79024, м. Львів, вул. Липинського, 54).

9.Після проведення експертизи висновок судового експерта за результатами дослідження та матеріали справи № 914/1325/17 повернути на адресу господарського суду Львівської області.

10. На час проведення судової експертизи провадження у справі зупинити.

11.Про поновлення провадження у справі сторони будуть повідомлені ухвалою суду після отримання висновку експерта.

12. Ухвалу скерувати сторонам та третій особі.

Суддя Кітаєва С.Б.