ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа № 911/1798/17

За позовом Малого приватного підприємства-фірми Промсервіс

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Рао-Інжиніринг

про стягнення 23529,37грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 09.11.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Мале приватне підприємство-фірма Промсервіс (далі МППФ Промсервіс) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Рао-Інжиніринг (далі ТОВ Рао-Інжиніринг) про стягнення 23529,37грн у т.ч.:

- 14 005,87грн основна заборгованість;

- 151,49грн 3% річних за період з 26.02.2017 по 12.05.2017;

- 693,81грн втрат від інфляції за період лютий - березень 2017року;

- 1429,01грн пеня за період з 26.02.2017 по 12.05.2017;

- 773,95грн індексації орендної плати;

- 1451,18грн заборгованість по відшкодуванню витрат по електропостачанню;

- 5024,06грн заборгованість по сплаті за опалення.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором №282 від 21.06.2016 в частині сплати орендної оплати за період листопад 2016 року лютий 2017 року.

Відповідач у справі ТОВ Рао-Інжиніринг документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи та дослідивши подані сторонами докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

21.06.2016 між МППФ Промсервіс (далі орендодавець) та ТОВ Рао-Інжиніринг (далі орендар) укладено №282 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове користування (оренду) приміщення загальною площею 66,30 кв.м. за адресою: м. рівне, вул. Д. Галицького, 19 та нележить орендодавцю на праві власності.

Згідно п. 3.1 договору, приміщення вважаються зданими в оренду після підписання договору оренди та внесення орендної плати за один календарний місяць. Приміщення передається в оренду шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі.

Відповідно до п. 4.1 договору, розмір орендної плати за місяць складає (з ПДВ) 65,00грн за один квадратний метр орендованої площі приміщень. Орендна плата не включає в себе плату за опалення. Плата за опалення в опалювальний період здійснюється на підставі рахунків і складає 21,50 за один квадратний метр. Нарахування орендної плати починається з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення.

Орендна плата та плата за опалення сплачується до 25 числа попереднього місяця (п. 4.2 договору).

Згідно п. 4.3 договору, розмір орендної плати індексується із збільшенням індексу інфляції з дати підписання договору.

Відповідно до п. 4.6 договору, вартість спожитої електроенергії, послуг по утриманню електричних мереж, якими здійснюються передача електроенергії орендарю, послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, а також вартість послуг по водопостачанню та водовідведенню відшкодовується орендодавцю на підставі показників лічильників та згідно виставлених рахунків.

Термін дії оренди: щ моменту підписання вказаного договору по 30.06.2017 (п. 5.1 договору).

На виконання умов договору оренди позивач за актом прийому-передачі від 21.06.2016 передав, а відповідач прийняв майно, що було предметом вищезазначеного договору оренди.

Як встановлено судом, між сторонами 07.02.2017 укладено угоду про розірвання договору оренди, відповідно до якої сторони вирішили з 07.02.2017 розірвати вищевказаний договір оренди.

Актом прийому-передачі від 07.02.2017 відповідачем передано,а позивачем прийнято приміщення, які були предметом вищевказаного договору оренди

Проте, як вказує позивач в позовній заяві, відповідачем не сплачено орендні платежі за листопад 2016-лютий 2017 та не відшкодовано позивачу вартість послуг з опалення та електроенергії.

У звязку з чим, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо здійснення оплати орендної плати, та інших платежів визначених договором та застосування до відповідача відповідальності встановленої договором та чинним законодавством України.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідачем не надано суду доказів внесення орендної плати за період листопад 2016-лбтий 2017 року, відтак, суд дійшов висновку про доведеність факту існування боргу відповідача перед позивачем на загальну суму 14 005,87грн заборгованості по орендній платі, 773,95грн індексації орендної плати; 1451,18грн заборгованості по відшкодуванню витрат по електропостачанню; 5024,06грн заборгованості по сплаті за опалення.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 1429,01грн за період з 26.02.2017 по 12.05.2017.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до п. 4.5 договору, у випадку затримки орендної плати, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на заборговану суму за кожен день прострочення платежу.

Проте, суд зазначає, що при розрахунку пені позивачем невірно визначені початкові дати прострочення відповідачем внесення платежів.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

З урахуванням викладеного, за розрахунком суду, розмір пені за заявлені позивачем періоди складає 1396,81грн, в задоволенні вимог про стягнення пені в розмірі 32,20грен в задоволенні позову суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 151,49грн 3% річних за період 26.02.2017 по 12.05.2017 та 693,81грн інфляційних втрат за період лютий - березень 2017року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду, розмір 3% річних за заявлені періоди складає більшу суму ніж заявлено позивачем 163,07грн, проте, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог розмір 3% річних, що підлягає задоволенню становить 151,49грн.

Розмір інфляційних втрат, за розрахунком суду, складає 521,57грн, в задоволенні позову в частині стягнення 172,24грн втрат від інфляції суд відмовляє

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 1584,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Рао-Інжиніринг на користь Малого приватного підприємства-фірми Промсервіс 14 005,87грн основного боргу, 773,95грн індексації орендної плати, 1 451,18, заборгованості по відшкодуванню витрат по електроенергії, 5 024,06грн заборгованості по сплаті за опалення, 151,49грн 3% річних, 1396,81грн пені, 521,57грн, а також 1584,00грн рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 172,24 інфляційних втрат та 32.20грн пені в задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текс рішення складено 18.08.2017.

Суддя С.І. Чонгова