ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р.Справа № 922/2107/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудсервіс", м. Харків
до Близнюківська селищна рада Близнюківського району Харківської обл., смт. Близнюки
про стягнення 369307,20 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1; ОСОБА_2 за довіреністю №1 від 12.06.2017р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківбудсервіс" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області, в якій позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 369 307,20 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору про закупівлю робіт за державні кошти №1 від 12.07.2016р., який був укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 5539,61 грн.

У судовому засіданні присутні представники позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Відповідачем у справі 09.08.2017р. через канцелярію господарського суду Харківської області надійшло клопотання про залучення інших відповідачів по справі, а саме Харківську обласну раду та Харківську обласну державну адміністрацію, оскільки вказані особи є розпорядниками бюджетних коштів.

Присутні представники позивача у судовому засіданні проти клопотання відповідача заперечували та просили у його задоволенні відмовити.

Згідно ч.1, 2 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Відповідно ч. 3 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, відповідачами у господарському процесі є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким предявлено позовну вимогу.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість згідно договору про закупівлю робіт за державні кошти №1 від 12.07.2016р., який був укладений між позивачем та відповідачем, тобто вказані відповідачем особи не мають відношення до правовідносин, які склалися між сторонами та позивачем не пред'явлено вимог до вказаних осіб, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні заяви відповідача про залучення у справі інших відповідачів - відмовити.

Також, відповідачем у справі надано через канцелярію 09.08.2017р. клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із неможливістю прибуття у судове засідання головної посадової особи, яка представляє інтереси Близнюківської селищної ради, а саме Близнюківського селищного голови та викликом вказаної особи до Близнюківського районного військового комісаріату Харківської області на 14.08.2017р. о 08:00. Також, відповідач повідомив про відсутність відособленого підрозділу та інших посадових осіб у Близнюківській сільській раді , які б могли б бути представниками по даній справі.

Присутні представники позивача у судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відповідача відмовити та справу розглядати за його відсутності.

Вирішуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд виходить з наступного. Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів справи достатніх для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання), а саме відкладено розгляд справи призначений на 31.07.2017р. за клопотанням відповідача.

Суд також зазначає, що згідно ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, суд вважає, що клопотання відповідача у справі про відкладення розгляду справи на іншу дату є необґрунтованим, тому відмовляє в його задоволенні.

Присутні представники позивача у судовому засідання позовні вимоги підтримували та просили позов задовольнити.

Відповідачем у справі надано через канцелярію господарського суду 10.08.2017р. відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що заборгованість перед позивачем виникла за відсутності вини відповідача. Так, механізм фінансування вищезазначених видатків визначений Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ №256 від 04.03.2002 р. Оскільки роботи по реконструкції нежитлової будівлі спортивного залу за адресою: вул. Притули, 10-а позивачем не було завершено, про що складено дефектний акт. Відповідач зазначає, що роботи позивачем не було завершено залишок невикористаних субвенцій з обласного бюджету в розмірі 469665,97 грн. повернуто 26.12.2017р. Також, відповідач зазначає, що неодноразово звертався до Харківської ради та Харківської обласної державної адміністрації щодо повторного виділення у 2017 році коштів 369307,20 грн. повернутих до Харківського обласного бюджету для оплати робіт виконаних позивачем, проте можливості оплати вказаної суми заборгованість на даний час немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, суд установив наступне.

12 липня 2016 року між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) був укладений договір про закупівлю робіт за державні кошти №1 (далі по тексту - договір).

Згідно п.1.1. договору, підрядник (позивач) зобов'язується у 2016 році виконати роботи з «Реконструкції нежитлової будівлі спортивного залу по вул. Притули, 10-а с. Садове Близнюківського району Харківської області» відповідно до проектно-кошторисної документації та документації конкурсних торгів, а замовник (відповідач) - прийняти ці роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.1.2. договору, найменування робіт - «Реконструкція нежитлової будівлі спортивного залу по вул. Притули, 10-а с. Садове Близнюківського району Харківської області» № 41.00.4 за ДК 016:2010 Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточні ремонти), №45212 за ДК 021:2015 Будівництво закладів дозвілля, спортивних, культурних закладів, закладів тимчасового розміщення та ресторанів. Кількісні характеристики виконуваних за цим Договором робіт визначаються відповідно зо проектно-кошторисної документації.

Позивач зазначає, що виконав роботи за договором, що підтверджується актами виконаних робіт: №1 за вересень 2016 року на суму 682 010,40 грн.; №2 за жовтень 2016 року на суму 983 611,20 грн.; №3 за листопад 2016 року - виконано робіт на суму 471 528,00 грн.; акт №4 за травень 2017 року на суму 369 307,20 грн., на загальну суму 2506456,80 грн.

Вказані роботи оплачені відповідачем частково, а саме у розмірі 2137149,60 грн., згідно платіжних доручень: №4 від 13.09.2016р., №6 від 16.11.2016р., №5 від 21.12.2016р., тобто не сплаченою залишилась сума у розмірі 369307,20 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір укладений між сторонами є договором підряду.

Згідно п.3.1. договору ціна договору становить 2506906,80 грн., в тому числі ПДВ 417817,80 грн.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно п. 4.1. договору, сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом оплати замовником (відповідач) після підписання сторонами акта виконаних робіт (№КБ-2в, КБ-3) або попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанов КМУ від 27.12.2001 р. №1764 із змінами від 23.04.2014р. №117 на термін не більше З місяців.

Керуючись ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідач зазначає, що між сторонами було укладено додаткову угоду до договору із продовженням терміну дії строку договору до 231.12.2017р., проте примірник додаткової угоди наданий відповідачем у справі не підписаний з боку позивача у справі та продовження терміну дії договору не звільняє відповідача як замовника від обов'язку сплати за виконані позивачем роботи, за підписаними актами виконаних робіт, які містяться у матеріалах справи.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України. При цьому порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 97 Бюджетного кодексу України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. № 56, затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок № 256), відповідно до п. 3 якого, головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Враховуючи правовідносини, що склались між сторонами, відповідач зобов'язаний сплатити відповідачу роботи виконані за договором про закупівлю робіт за державні кошти №1 від 12.07.2016р.

Виходячи з положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

При цьому, неналежне фінансування заходів соціального захисту окремих категорій громадян не є підставою для звільнення відповідача від відшкодування вказаних вище витрат, понесених позивачем та не може бути підставою для звільнення відповідальності за порушення такого зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі 369307,20 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

При цьому, приймаючи таке рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, яким у рішенні по справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, визначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі №3-28гс12.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Близнюківської селищної ради (64801, Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, 30, , р/р 0061 в ГУ ДКСУ Харківської області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудсервіс" (61020, АДРЕСА_1, , п/р 9187 у ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" м. Харків, МФО 300614) суму боргу у розмірі 369307,20 грн.

3. Стягнути з Близнюківської селищної ради (64801, Харківська область, смт. Близнюки, вул. Свободи, 30, , р/р 0061 в ГУ ДКСУ Харківської області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудсервіс" (61020, АДРЕСА_1, , п/р 9187 у ПАТ "КРЕДІ ОСОБА_3" м. Харків, МФО 300614) судовий збір у розмірі 5539,61 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_4