ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 серпня 2017 року Справа № 912/2577/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.- головуючого,
Бакуліна С.В., Мачульський Г.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Будсервіс"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017
у справі№912/2577/16 господарського суду Кіровоградської області
за позовомОбласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Будсервіс"
простягнення 8 962,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вперше подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Будсервіс" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі №912/2577/16 ухвалою Вищого господарського суду України від 04.04.2017 повернута скаржнику без розгляду на підставі п.5 ст. ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скарга подана поза межами строку встановленого для її подання без клопотання про відновлення цього строку.

Вдруге подана касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Будсервіс" на вищезазначену постанову не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

В порушення вимог наведеної процесуальної норми до названої касаційної скарги не додано доказу сплати судового збору у встановленому розмірі та належного доказу направлення копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Оскільки позов поданий у липні 2017 року, то Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" мінімальна заробітна плата у 2016 році визначена станом на 01.01.2016 у місячному розмірі 1378 гривень.

Згідно пп. 5 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Заявником у касаційному порядку оскаржується постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у даній справі та рішення господарського суду першої інстанції, якими розглянуто майновий позов про стягнення 8 962, 41 грн. Таким чином ставка судового збору за подання позову в даному випадку становила 1378 грн.

Отже, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, повинна становити 1653 грн. (120% від 1378грн.), проте скаржником згідно з поданим платіжним доручення №354 від 17.02.2017 сплачено лише 1600 грн.

Крім того, додані до скарги фіскальний чек "Укрпошти" від 22.02.2017 та опис вкладення до поштового відправлення від вказаної дати не приймаються судовою колегією як належні докази направлення касаційної скарги позивачеві - Обласному комунальному виробничому підприємству "Дніпро-Кіровоград", оскільки графа названого чека "Кому" не читається, а в опису вкладення значиться адреса: м.Кропивницький вул. 50 років Жовтня, 5, тоді як у позовній заяві вказана інша адреса позивача: 50 років Жовтня, 19а, Кіровоград (в подальшому назва вулиці змінена на Соборну, а назва міста - на Кропивницький).

Зазначене відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення касаційної скарги заявнику без розгляду.

Поряд з наведеним судова колегія зазначає, що заявник не позбавлений права повторно подати касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 3, 4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу на постанову Товариства з обмеженою відповідальністю "СТ-Будсервіс" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі №912/2577/16 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: С.В. Бакуліна

Г.М. Мачульський