ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" серпня 2017 р. Справа № 926/58/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Марка Р.І

суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність в матеріалах справи);;

від третьої особи: ОСОБА_4 представник (довіреність в матеріалах справи);;

розглядає апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька нафтобаза ВАТ Облагропостачсервіс, м.Чернівці, № 23 від 03.07.2017р. (вх. № 01-05/3258/17 від 11.07.17)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 22.06.2017р.

у справі № 926/58/15, суддя Бутирський А.А.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька нафтобаза ВАТ Облагропостачсервіс, м. Чернівці

до відповідача: Чернівецької міської ради, м.Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство Гарант, с. Глинниця Кіцманського району Чернівецької області

про: визнання недійсними п.п. 101, 101.1 рішення 38 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 08.12.2005р. № 881

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 22.06.2017р. в позові Товариства з обмеженою відповідальністю Чернівецька нафтобаза ВАТ Облагропостачсервіс до Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство Гарант про визнання недійсними п.п. 101, 101.1 рішення 38 сесії Чернівецької міської ради IV скликання від 08.12.2005р. № 881 відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 22.06.2017р. у справі № 926/58/15, позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 23 від 03.07.2017р. (вх. № 01-05/3258/17 від 11.07.17).

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями КП Документообіг господарських судів, 11.07.2017р. справу за № 926/58/15 розподілено до розгляду судді доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Костів Т.С. та Желіка М.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.07.17 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 07.08.17р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017р. розгляд справи забезпечено в порядку ст. 74-1 в режимі відеоконференції та доручено проведення відеоконференції Господарському суду Чернівецької області.

В судове засідання 07.08.2017р зявилися представники сторін.

В судовому засіданні від 07.08.2017 року третьою особою у справі - ПП Гарант подано заяву про відвід судді Желіка М.Б.

В судовому засіданні 07.08.2017р колегія суддів відмовила у задоволенні поданої заяви третьої особи про відвід судді Желіка М.Б. з підстав необгрунтованості, про що винесено відповідну ухвалу.

У судовому засіданні суддею членом колегії Желіком М.Б. заявлено самовідвід у даній справі.

При цьому самовідвід обґрунтований тим, що з метою усунення будь-яких сумнівів у неупередженості судді Желіка М.Б. та обєктивності при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівецька нафтобаза ВАТ «Облагропостачсервіс» на рішення Господарського суду Чернівецької області від 22.06.2017р. у даній справі, заявлено самовідвід від участі в розгляді справи № 926/58/15.

Відповідно до п.1.2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18 форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою статті 20 ГПК та з урахуванням вимог статті 86 названого Кодексу.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал. постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відповідно до п. 1.2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному судді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, враховуючи вимогу "безсторонності" у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Суду у справі Фельдман проти України, по. 76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

При цьому, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у його безсторонності (рішення Суду у справі ОСОБА_5 проти України, по. 21722/11. від 09.01.2013).

Відтак, у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: -забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Зважаючи на вищенаведене, для виключення сумнівів щодо неупередженості та безсторонності члена колегії судді Желіка М.Б., а також для забезпечення довіри учасників провадження до суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення самовідводу у справі № 926/58/15 заявленої суддею членом колегії Желік М.Б..

З врахуванням викладеного в сукупності та керуючись ст.ст. 20, 86 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Желіка М.Б. про самовідвід від розгляду справи № 926/58/15 задоволити.

2. Справу передати для визначення автоматизованою системою діловодства іншого судді - члена колегії у справі.

Головуючий суддя Марко Р.І.

Судді Костів Т.С.

ОСОБА_1