ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" серпня 2017 р.Справа № 922/2174/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (м. Київ)
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Харківська обл., с. Черкаська Лозова)
простягнення 1474996,57 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 р. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (надалі - позивач), в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича, подало до господарського суду Харківської області позовну заяву №56/5936 від 30.06.2017 р., в якій просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) заборгованість за кредитним договором №58006 від 21.07.2011 р. в розмірі 1474996,57 грн., яка складається з: суми заборгованості за простроченими процентами - 1419750,85 грн., пені за несвоєчасне повернення процентів - 49876,35 грн. та суми 3% річних від суми прострочених процентів - 5369,37 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2017 р. була повернута позовна заява ПАТ "Дельта Банк" та додані до неї документи на підставі п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2017 р. було скасовано ухвалу господарського суду Харківської області від 03.07.2017 р. у справі №922/2174/17.

Відповідно до ст. 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом.

Наряду з цим, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.06 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Так, в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (заява №7577/02) від 03.05.2007 р., Суд нагадує, що "бесторонність", в сенсі п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Крім того, у Рішенні в справі "Романова проти України" (заява №33089/02) від 13.12.07 р. Європейський суд з прав людини з посиланням на свою прецедентну практику наголосив, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участь у її новому розгляді після повернення справи судом вищої інстанції. Ця стаття демонструє мету національного законодавства усунути всі розумні сумніви щодо безсторонності такого суду. (див. "Пфайфер та Планкл проти Австрії", рішення від 25.02.1992 р., серія А №227, п. 36, "Обершлік проти Австрії", №1, рішення від 23.05.91 р., серія А №204, п. 49).

Відповідно до п. 1.2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом частини першою статті 20 ГПК України суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови (у справі про банкрутство), прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. У разі скасування апеляційною або касаційною інстанціями ухвал місцевого господарського суду визначення суддів або колегії суддів для розгляду справ здійснюється з урахуванням наведеного у підпункті 2.3.43 пункту 2 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 р. №30 (з подальшими змінами).

Враховуючи практику Європейського суду, що є джерелом права, а також те, що суддя, який брав участь в розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування ухвали, прийнятої за його участю, суддя Ольшанченко В.І. вважає, що не може брати участь у подальшому розгляді даної справи, на підставі чого, керуючись приписами ст. 20 ГПК України, дійшов висновку про заявлення та задоволення самовідводу.

За таких обставин, враховуючи скасування ухвали, прийнятої за моєю участю, керуючись ст.ст. 2-1, 20, 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити самовідвід судді Ольшанченко В.І. у справі №922/2174/17.

Передати справу №922/2174/17 для визначення складу суду автоматизованою системою документообігу суду.

Суддя В.І. Ольшанченко