ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Справа № 908/413/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Рогач Л.І.
за участю представників:
позивачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
відповідачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
третіх осібне з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016"
на постановувід 27.04.2017 Донецького апеляційного господарського суду
у справі№ 908/413/17 господарського суду Запорізької області
за позовомОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпієць 2016"
до 1) Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради; 2) Комунального підприємства "Наше місто"
треті особи, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1) ОСОБА_4; 2) ОСОБА_5; 3) Управління праці та соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району
прозобов'язання першого відповідача усунути перешкоди в користуванні будинком, стягнення з другого відповідача безпідставного отриманих коштів в сумі 51 159,17 грн.

В С Т А Н О В И В :

28.02.2017 р. до господарського суду Запорізької області ОСББ "Олімпієць 2016" було подано позовну заяву (від 27.02.2017 р. вих. № 27), в якій позивач просив зобов'язати територіальну громаду міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСББ "Олімпієць 2016" активів за актом приймання - передачі, акта технічного стану будинку та технічної документації, передбаченої законодавством, посилаючись на приписи статей 382, 385 Цивільного кодексу України та статті 6 Закону України "Про об'єднання спвіввласників багатоквартирного будинку" та стягнути з КП "Наше місто" на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України на користь ОСББ "Олімпієць 2016" безпідставно отримані кошти в сумі 51 159,17 грн. на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 р. (суддя Смірнов О.Г.) позовна заява ОСББ "Олімпієць 2016" повернута позивачеві без розгляду на підставі пунктів 5, 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Мотивуючи ухвалу суд першої інстанції встановив, що позивачем в порушення статті 58 Господарського процесуального кодексу України порушені правила об'єднання позовних вимог, оскільки об'єднано вимоги до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про усунення перешкод в користуванні будинком та про стягнення з КП "Наше місто" безпідставно отриманих коштів, сумісний розгляд яких суттєво утруднить вирішення спору, що є підставою повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд першої інстанції зазначав про відсутність доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами відповідачу - Запорізькій міській раді, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

За апеляційною скаргою ОСББ "Олімпієць 2016" Донецький апеляційний господарський суд (судді: Геза Т.Д., Дучал Н.М., Склярук О.І.), переглянувши ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 р. в апеляційному порядку, постановою від 27.04.2017 р. залишив її без змін з тих же підстав.

ОСББ "Олімпієць 2016" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову та ухвалу скасувати, а матеріали справи передати на розгляд до господарського суду Запорізької області, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги посиланням на те, що апеляційна інстанція не зробила висновку про помилковість повернення місцевим господарським судом позовної заяви без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, в постанові не зазначила доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно - правових актів, що є порушенням норм процесуального права, зокрема, статті 105 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник також зазначає про неправомірне застосування приписів пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем було подано доказ направлення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами, а зазначення ним неправильної адреси відповідача свідчить про можливість визнання такого доказу відправки саме неналежним доказом, а не висновку про його відсутність.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами статті 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Отже, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Тобто, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Приписами процесуального законодавства суду надано право об'єднати в одне провадження кілька позовних вимог, що містяться в різних позовах. Таке об'єднання можливе за наявності сукупно таких умов: а) позовні вимоги мають бути однорідними; б) позови мають бути пред'явлені тим самим позивачем до того самого відповідача (відповідачів) або різними позивачами до того самого відповідача.

При цьому, однорідними вимогами слід вважати такі, що одночасно: а) являють собою однаковий спосіб захисту права (наприклад, про визнання недійсним правочину, про виконання обов'язку в натурі тощо); б) мають ті самі (з одного договору) чи однорідні (з різних, але аналогічних договорів) підстави виникнення.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви ОСББ "Олімпієць 2016" просило:

- зобов'язати територіальну громаду міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради усунути перешкоди в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом передачі ОСББ "Олімпієць 2016" активів за актом приймання - передачі, акта технічного стану будинку та технічної документації, передбаченої законодавством, посилаючись на приписи частини 2 статті 382, статті 385 Цивільного кодексу України;

- стягнути з КП "Наше місто" на користь ОСББ "Олімпієць 2016" безпідставно отримані кошти в сумі 51 159,17 грн. на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Враховуючи викладене та приписи чинного процесуального законодавства, судова колегія погоджується з висновком суду стосовно того, що об'єднання позивачем різних за своїм правовим регулюванням та підставами виникнення вимог до різних відповідачів утруднить вирішення спору і сумісний розгляд таких вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, згідно з описом вкладення про надсилання поштового відправлення на адресу Запорізької міської ради, копія позовної заяви та додані до неї документи надісланні позивачем на адресу: м. Запоріжжя, просп. Соборний, 205.

В той же час, відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження Запорізької міської ради є: 69105, Запорізька область, м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 206.

При цьому, вказані обставини щодо направлення копії позовної заяви Запорізькій міській раді за невірною адресою, не заперечується і самим позивачем.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 57 вказаного Кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що докази надіслання копії позовної заяви вих. №27 від 27.02.2017 року і доданих до неї документів Запорізькій міській раді за її місцезнаходженням позивачем не надано, що є підставою для повернення позовної заяви ОСББ "Олімпієць 2016" на підставі пункту 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, доводи скаржника, викладені ним у касаційній скарзі стосовно того, що неправильна адреса відповідача, зазначена у наданому позивачем описі вкладення до поштового відправлення свідчить про неналежність доказу, а не про його відсутність, не спростовує встановлених судами обставин щодо недотримання останнім вимог процесуального законодавства при зверненні до суду з позовною заявою.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу та постанову у даній справі такими, що прийняті у відповідності до норм процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається, а доводи скаржника колегія суддів не приймає до уваги, вважає їх такими, що спростовуються обставинами, встановленими судами, а також такими, що зводяться до непогодження із судовими рішеннями.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2017 р. у справі № 908/413/17 та ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.03.2017 р. залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л. Рогач