ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Справа № 908/3215/16
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівЯценко О.В.,
Бакуліної С.В.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову від 01.03.2017 Донецького апеляційного господарського суду
у справі№908/3215/16 господарського суду Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доКомунального підприємства "Токмактеплоенергія"
простягнення 3 327 127,43 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - Безпалюк О.Л. (дов. від 14.04.17)

Від відповідача - не з'явились

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Комунального підприємства "Токмак теплоенергія" про стягнення пені в сумі 2 158 759, 18грн., 3 % річних у розмірі 157 588, 87грн. та інфляційних втрат у сумі 1 010 779, 38грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 31.01.2017 (суддя Смірнов О.Г.) провадження у справі припинено у зв'язку з відсутністю предмета спору. Ухвала мотивована тим, що предмет спору припинив існування після звернення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з позовом до суду у зв'язку з набранням чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Постановою колегії суддів Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017 у складі: Скакун О.А., Ломовцева Н.В., Татенко В.М. ухвалу господарського суду першої інстанції залишено без змін.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у касаційній скарзі просить ухвалу та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, справу передати на розгляд господарського суду першої інстанції. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, оскільки приписи Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", на думку касатора, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та КП "Токмак теплоенергія" 24.11.2014 укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 1008/15-БО-13, за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Відповідно до пункту 1.2 Договору газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями.

Згідно з пунктом 5.2 Договору ціна за 1 000 куб. м газу становить 6 682, 44 грн. з урахуванням ПДВ.

Відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як встановлено пунктом 7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

За змістом пункту 7.2 Договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11 Договору).

Пізніше сторони уклали низку Додаткових угод до Договору, якими вносили зміни до пункту 5.2 Договору: за Додатковою угодою № 1 до Договору від 26.01.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.01.2015 становить 7 661, 64 грн., за Додатковою угодою № 2 до Договору від 24.02.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.02.2015 становить 7 416, 84 грн., за Додатковою угодою № 3 до Договору від 18.03.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.03.2015 становить 11 333, 64 грн., за Додатковою угодою № 4 до Договору від 15.04.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.04.2015 становить 9 600, 24 грн., за Додатковою угодою № 5 до Договору від 29.05.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.05.2015 становить 9 122, 88 грн., за Додатковою угодою № 6 до Договору від 30.06.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.06.2015 становить 8 856, 84 грн., за Додатковою угодою № 7 від 29.07.2015 становить 8 874, 60 грн., за Додатковою угодою № 9 до Договору від 20.10.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.10.2015 становить 8 905, 32 грн., за Додатковою угодою № 10 від 22.10.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.11.2015 становить 8 745, 74 грн., за Додатковою угодою № 12 від 25.11.2015 ціна 1 000 куб. м природного газу з 01.12.2015 становить 8 751, 10 грн.

На виконання умов укладеного між сторонами Договору ПАТ "НАК "Нафтогаз України" передало КП "Токмак теплоенергія" в період з січня по квітень та з жовтня по грудень 2015 року природний газ на загальну суму 11 608 146, 40 грн.

Посилаючись на несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звернулося до місцевого господарського суду з позовом до КП "Токмак теплоенергія" про стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Суд першої інстанції, посилаючись на Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", згідно з частиною третьою статті 7 якого на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, а також на те, що природний газ, поставлений у січні-квітні та жовтні-грудні 2015 року загальною вартістю 11 608 146, 40 грн., був оплачений КП "Токмак теплоенергія" в повному обсязі 31.08.2016, тобто до набрання чинності цим Законом (30.11.2016), припинив провадження у справі на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Колегія суддів зазначає, що 30.11.2016 набув чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016, яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), відноситься, зокрема, кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, та також заборгованість з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого водопостачання та водовідведення, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) населенню, а також організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, та залишилася не погашеною станом на 1 січня 2016 року (далі - заборгованість з різниці в тарифах).

Згідно з частиною третьою статті 7 цього Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (30.11.2016), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

В спірному випадку пеня, інфляційні нарахування та 3% річних, нараховані на основну заборгованість за спожитий в період у січні-квітні та жовтні-грудні 2015 року природний газ.

Судом встановлено, що станом на день набрання чинності вказаного закону, у відповідача була відсутня заборгованість за спожитий газ в сумі 11 608 146, 40 грн, з якої виходив позивач, нараховуючи штрафні санкції, тому касаційна інстанція визнає правильним правовий висновок, що нараховані на вказану суму пеня, інфляційні втрати та 3% річних не підлягають задоволенню.

При цьому, касаційна інстанція зазначає, що висновок судів про те, що спірні суми підлягають списанню не впливає на правильність припинення провадження у справі.

Доводи скарги про необхідність врахування обставин формування реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості та включення до такого реєстру відповідача, відхиляються, оскільки на правильність висновку про відсутність правових підстав для нарахування штрафних санкцій такі обставини значення не мають. Судова колегія зазначає, що запроваджені Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожитті енергоносії" заходи щодо забезпечення інтересів боржника у спосіб припинення стягнення нарахованих штрафних санкцій перед стягувачем та їх реалізація не перебувають в залежності від обставин формування реєстру та участь відповідача у визначеній процедурі списання.

Оскільки суд встановив, що на момент прийняття рішення предмет спору відсутній, припинення провадження у справі згідно з пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України є правомірним.

Враховуючи наведене, підстав для скасування чи зміни оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду не вбачається.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову від 01.03.2017 Донецького апеляційного господарського суду у справі №908/3215/16 господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді О. Яценко

С. Бакуліна