КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа№ 910/6451/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - Шабаравський Б.В., від відповідача - не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт»

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2017

у справі №910/6451/17 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Амікс-Сервіс»

до товариства з обмеженою відповідальністю

«Будівельно-консалтингова фірма «Граніт»

про стягнення 35905,78 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 ТОВ «Амікс-Сервіс» (позивач) подало до Господарського суду міста Києва позов до ТОВ «БКФ «Граніт» (відповідач) про стягнення 35905,78 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на наявність у відповідача боргу в частині гарантійного платежу згідно договору підряду №9/06-14-Б від 09.06.2014 на виконання робіт на будівництво об'єкту «Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А у Шевченківському районі м. Києва».

06.06.2017 позивачем відповідно до ст. 22 ГПК України подано заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої останній просив суд стягнути з відповідача 35905,78 грн. боргу за виконані позивачем роботи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі №910/6451/17 позов задоволено повністю. Присуджено з ТОВ «БКФ «Граніт» на користь ТОВ «Амікс-Сервіс» 35905,00 грн. боргу та 1600,00 грн. судового збору. При прийнятті рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку про наявність у відповідача боргу згідно договору підряду №9/06-14-Б від 09.06.2014.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт» подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі №910/6451/17 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує на те, що роботи мали бути закінчені 08.08.2014. За твердженням позивача виконано робіт за актами червень, серпень, вересень 2014, квітень, червень, листопад 2015 на суму 154663,32 грн. За умовами договору гарантійний платіж становить 5% від вартості виконаних робіт за актами №КБ-2в та довідками №КБ-3. Гарантійний платіж від зазначеної суми становить 67733,70 грн., а не 35905,78 грн.

Також, відповідач зазначає, що замовнику відповідно до п. 3.7.6 договору надається право притримати гарантійний платіж на строк до 6 (шести) календарних місяців з дати підписання сторонами остаточного акту прийняття - передачі робіт за договором. Такий акт між сторонами не підписувався і шестимісячний термін по кожному із перелічених актів також пройшов, що не надавало підстав для відповідача формувати та утримувати гарантійний платіж. Зазначене свідчить, що предмет позову у вигляді вимоги стягнення гарантійного платежу у розмірі 35905,78 грн. належними доказами не доведений і позов не може бути задоволений.

При цьому, на думку відповідача, суд першої інстанції необґрунтовано прийняв заяву позивача від 06.06.2017 про зміну підстав позову.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, поданому суду 31.07.2017 та долученому до матеріалів справи, позивач заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає спірне судове рішення законним та обґрунтованим, просить суд залишити його без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 у справі №910/6451/17 апеляційну скаргу ТОВ «БКФ «Граніт» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі №910/6451/17 прийнято до провадження, розгляд справи призначений на 08.08.2017.

В судовому засіданні 08.08.2017 представник позивача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив спірне судове рішення залишити в силі. В судове засідання 08.08.2017 представники відповідача не з'явились, відповідач про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення.

Колегія суддів дійшла до висновку про можливість всебічного розгляду справи з винесенням законного і обґрунтованого рішення, а неявка сторони, яка не використала свого процесуального права, передбаченого ст. 22 ГПК України, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, колегія суддів враховує повноту наявних у матеріалах справи документів для прийняття рішення.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 09.06.2014 між ТОВ «Амікс-Сервіс» (підрядник) та ТОВ «БКФ «Граніт» (замовник) укладено договір підряду №9/06-14-Б на виконання робіт на будівництво об'єкту «Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А у Шевченківському районі м. Києва» (договір), відповідно до п. 1.1. якого підрядник зобов'язується за завданням замовника, на свій ризик, власними силами та засобами виконати з належною якістю та відповідно до наданої замовником проектної документації і здати замовнику виконані роботи, зазначені в п. 1.2 цього договору, на будівництві об'єкту «Будівництво багатоповерхового житлового будинку по вул. Білоруська, 36-А у Шевченківському районі м. Києва», а також належним чином виконати інші взяті на себе за цим договором зобов'язання.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з п. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна або способи її визначення.

В п. 1.2 договору визначено перелік та обсяг робіт, що виконуються за цим договором, а саме: монтажні роботи систем димовидалення спорткомплексу, обсяг яких визначений у локальних кошторисах №2-1-1 та №2-1-2, що є додатками до договірної ціни №1 (додаток №2 до цього договору) та договірної ціни №2 (додаток №3 до цього договору).

Стаття 853 ЦК України встановлює, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно п. 3.1 договору вартість робіт становить 338891,25 грн.

Відповідно до п. 10.1 договору замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи щомісячно шляхом підписання актів №КБ-2в та довідок №КБ-3, які є підставою для розрахунків за фактично виконані роботи за кожен відповідний звітний місяць.

Підписання сторонами актів №КБ-2в та довідок №КБ-3 є підтвердженням факту виконання певного обсягу робіт певної вартості за конкретний звітний місяць і не свідчить підтвердженням повного і остаточного виконання підрядником зобов'язань за договором.

Акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, які підписані сторонами без зауважень або застережень і містять відтиски печаток сторін, свідчать, що позивачем виконано роботи на загальну суму 154663,32 грн., а саме:

- акт №06/14-5 за червень 2014 на суму 57187,66 грн.,

- акт №08/14-06 за серпень 2014 на суму 12077,03 грн.,

- акт №09/14-04 за вересень 2014 на суму 49492,85 грн.,

- акт №04/15-06 за квітень 2015 на суму 3095,33 грн.,

- акт №06/15-11 за червень 2015 на суму 4621,81 грн.,

- акт №11/15-07 за листопад 2015 на суму 52188,64 грн.

Відповідно до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з п. 3.7.4 договору оплата виконаних робіт по цьому договору здійснюється замовником щомісячно (у поточному місяці за минулий місяць) за фактично виконані підрядником роботи у звітному місяці, шляхом перерахування грошових коштів замовником на поточний рахунок підрядника упродовж 15-и банківських днів з дати підписання актів №КБ-2в та довідок №КБ-3 уповноваженими представниками сторін з урахуванням розміру штрафних санкцій за порушення умов договору, які мали місце при виконанні робіт у звітному місяці, та за умови обов'язкового надання підрядником разом з актами №КБ-2в та довідками №КБ-3 усієї передбаченої чинним в Україні законодавством виконавчої документації на виконані у звітному місяці роботи та податкових накладних на суму таких робіт (згідно з п. 10.8 договору), а також за обов'язкової умови фактичного отримання на час здійснення платежу фінансування в необхідному обсязі від замовника будівництва об'єкта ТОВ «Граніт-Плюс» за договором генерального підряду №17/09-10-Б36А, укладеним 19.09.2010 між ТОВ «Граніт» (замовником за цим договором) та ТОВ «Граніт-Плюс».

Відповідачем сплачено вартість виконаних позивачем робіт на суму 118757,54 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №5511 від 17.07.2014 на суму 50000,00 грн. та №6414 від 28.10.2014 на суму 68757,54 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та п. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону та договору. Згідно зі ст. 525 ЦК України та п. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідачем не надано суду доказів в порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України на підтвердження здійснення розрахунку з позивачем за виконані останнім роботи повному обсязі, а тому висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 35905,78 грн. боргу колегія суддів вважає законним та обґрунтованим.

Доводи відповідача про те, що суд першої інстанції необґрунтовано прийняв заяву позивача від 06.06.2017 про зміну підстав позову колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Процесуальні права щодо зміни предмету або підстав позову позивач може реалізувати лише до початку розгляду справи по суті. Втім, ГПК України не визначає нормативно момент початку розгляду справи по суті. В процесі вирішення справи в суді першої інстанції виділяються стадії: прийняття позовної заяви та порушення провадження у справі; підготовки справи до розгляду; розгляду справи у судовому засіданні; ухвалення судового рішення. На стадії розгляду справи у судовому засіданні не виділяється розгляд справи по суті. Поряд з цим відповідно до ст. 74 ГПК України порядок ведення засідання визначається суддею (суддею, головуючим у засіданні). Тому суддя (головуючий) повинен, встановлюючи порядок ведення засідання, оголосити початок та закінчення розгляду клопотань та початок розгляду справи по суті, таким чином, щоб забезпечити позивачу можливість реалізувати права, строк вчинення яких визначений вказівкою на початок розгляду справи по суті.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача.

Зі змісту заяви позивача від 06.06.2017 вбачається, що заява хоча і названа позивачем «про зміну підстави позову», але фактично вказаною заявою (прохальна частина) позивач просив суд змінити саме предмет позову зі стягнення гарантійного платежу на стягнення боргу.

Заява позивача від 06.06.2017 підписана належним представником позивача, подана суду до початку розгляду справи по суті, копія заяви надіслана відповідачу.

За таких обставин, колегія суддів вважає правомірним розгляд судом першої інстанції справи №910/6451/17 з урахуванням вимог (прохальної частини) заяви позивача від 06.06.2017.

Доводи відповідача, з посиланнями на п. 3.7.6 договору, про те, що вимоги про стягнення гарантійного платежу у розмірі 35905,78 грн. належними доказами не доведені колегія суддів відхиляє, оскільки позивачем згідно заяви від 06.06.2017 змінено вимоги на стягнення боргу.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами чинного матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається. Решта доводів скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі №910/6451/17.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-консалтингова фірма «Граніт» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі №910/6451/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 у справі №910/6451/17 залишити без змін.

3. Справу №910/6451/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.А. Пашкіна

М.Г. Чорногуз