ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Справа № 910/26146/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука Г.А.,

суддів: Алєєвої І.В., Коробенка Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду державного майна України
на окрему ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 29.03.2017
у справі Господарського суду№ 910/26146/15 м. Києва
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг"
до:1) державного підприємства "Інформаційний центр "Міністерства юстиції України" 2) державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" 3) приватного підприємства "Фастторг-2009"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд державного майна України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: 1) відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві 2) Міністерство енергетики та вугільної промисловості України
провизнання прилюдних (електронних) торгів недійсними,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:не з'явились;
відповідача-1:не з'явились;
відповідача-2:не з'явились;
відповідача-3:не з'явились;
третьої особи на стороні позивача: Болгар Н.С., дов. від 31.05.2017
третьої особи на стороні відповідачів-1: третьої особи на стороні відповідачів-2: не з'явились; не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтомехбудлізинг" (далі - Товариство "Укравтомехбудлізинг") звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою, у якій просило визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить державному підприємству "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" (далі - Державне підприємство), а саме: дослідно-виробничого випробувального комплексу, загальною площею 7 967,50 кв. м, що розташований за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я", проведені 23.04.2015 державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та оформлені протоколом № 75748 проведення електронних торгів.

Позовні вимоги Товариство "Укравтомехбудлізинг", посилаючись на норми Цивільного кодексу України, Бюджетного кодексу України, Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна", Закону України "Про управління об'єктами державної власності", Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" обґрунтувало тим, що електронні торги з реалізації нерухомого майна - дослідно-виробничого випробувального комплексу, що належить Державному підприємству, відбулися з порушенням приписів чинного законодавства, оскільки проведені всупереч мораторію на відчуження такого майна та з неналежним здійсненням державним виконавцем виконавчого провадження. На думку позивача такі порушення є підставою для визнання результатів прилюдних (електронних) торгів недійсними.

Спір розглядався судами неодноразово.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 21.11.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017, у задоволенні позову Товариства "Укравтомехбудлізинг" відмовлено.

Судові акти було мотивовано посиланнями на ту обставину, що прилюдні (електронні) торги з реалізації арештованого майна Державного підприємства, а саме з реалізації дослідно-виробничого випробувального комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Лебедівська с/р, урочище "Сваром'я", які були проведені 23.04.2015 Державним підприємством "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та оформлені протоколом № 75748 проведення електронних торгів, були проведені з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки проведені з порушенням встановленого Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію державного майна" мораторію на примусову реалізацію нерухомого майна державного підприємства та Закону України "Про управління об'єктами державної власності", однак, враховуючи відсутність порушень прав та охоронюваних законом інтересів позивача, вимога останнього про визнання таких торгів недійсними задоволенню не підлягає.

Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2017 касаційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України задоволено частково, скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 і рішення Господарського суду м. Києва від 21.11.2016 у справі № 910/26146/15. Справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Разом з тим, за результатами перегляду справи в апеляційному порядку, Київським апеляційним господарським судом (колегія суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.) було прийнято окрему ухвалу від 29.03.2017 в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з мотивів встановлення недоліків у виконанні Фондом державного майна України та відповідними регіональними відділення Фонду державного майна України, покладених на них завдань, зокрема, в сфері здійснення контролю за виконанням функцій з управління об'єктами державної власності та захисту майнових прав та інтересів держави (зокрема прав державної власності), та в свою чергу недоліків у здійсненні Фондом державного майна України відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" контролю за діяльністю регіональних відділень.

Вказану окрему ухвалу надіслано Голові Фонду державного майна України з повідомленням останнього про виявлені судом недоліки у діяльності Фонду державного майна України та відповідного регіональними відділення Фонду державного майна України для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Фонд державного майна України (далі - Фонд ДМУ) звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою у якій просить скасувати окрему ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017. Викладені у касаційній скарзі вимоги Фонд ДМУ обґрунтовує тим, що ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України було вжито всіх можливих заходів з метою недопущення незаконного відчуження державного майна яке було предметом реалізації на спірних електронних торгів. Фонд ДМУ наголошує на своїй непоінформованості про вчення щодо цього державного майна будь-яких незаконних дій.

Інші особи, які беруть участь у справі, не скористались правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзиви на касаційну скаргу Фонду ДМУ до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Фонду ДМУ не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

За приписами статті 90 ГПК України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу. Окрему ухвалу може бути оскаржено в установленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається з оскаржуваної окремої ухвали Київського апеляційного господарського суду підставою для її винесення слугувало те, що Фонд ДМУ був обізнаний про існування зведеного виконавчого провадження № 41015451 про стягнення заборгованості з Державного підприємства, про накладення арешту на майно Державного підприємства, а саме на дослідно-виробничий випробувальний комплекс, за адресою: Київська обл., Вишгородський район, с. Лебедівка, с/рада Лебедівська, урочище "Сваром'я" та був обізнаний про проведену оцінку такого майна, та про можливість його майбутньої примусової реалізації.

Судом апеляційної інстанції встановлено факт наявності порушень під час реалізації нерухомого майна Державного підприємства, які вплинули на інтереси та законні права власника такого майна, оскільки майно незаконно вибуло із власності, в даному випадку власності держави.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

За приписами п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про Фонд державного майна України" до основних завдань Фонду державного майна України належать реалізація державної політики у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна; захист майнових прав державних підприємств, установ та організацій, а також корпоративних прав держави на території України та за її межами; здійснення контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" управління об'єктами державної власності це здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" Фонд державного майна України, як суб'єкт управління об'єктами державної власності, щодо державних підприємств, установ і організацій, серед іншого забезпечує захист майнових прав держави на території України відповідно до законодавства, а за її межами - відповідно до чинних міжнародних договорів у межах своїх повноважень. Нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження. Зазначені обмеження не поширюються на рішення органів управління господарських товариств, Фонду державного майна України або уповноважених органів управління про передачу об'єктів соціальної сфери, гуртожитків та об'єктів незавершеного капітального будівництва до комунальної власності (ч. 9 ст. 11 Закону України "Про управління об'єктами державної власності").

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про Фонд державного майна України" Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності. Фонд державного майна України здійснює контроль за діяльністю регіональних відділень та представництв.

Згідно ст. 16 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" контроль за виконанням функцій з управління об'єктами державної власності здійснюють Кабінет Міністрів України, Фонд державного майна України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері управління об'єктами державної власності, уповноважені органи управління, органи державної контрольно-ревізійної служби, інші контролюючі органи шляхом проведення аналізу законності та оцінки ефективності виконання суб'єктами управління визначених обов'язків відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 1 Порядку здійснення контролю за виконанням функцій з управління об'єктами державної власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2007 № 832 контроль за виконанням функцій з управління об'єктами державної власності здійснюється шляхом проведення єдиного моніторингу ефективності управління об'єктами державної власності щодо додержання законності щодо використання та збереження державного майна; виконання суб'єктами управління обов'язків відповідно до законодавства.

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку суд дійшов висновку про те, що за встановлених обставин порушення чинного законодавства України з реалізації об'єкту державної власності, на якого поширювалась дія мораторію, суд не мав процесуальної можливості для визнання спірних електронних торгів недійсними, враховуючи подання позову особою, права та охоронювані інтереси якої не були порушені, а від суб'єктів до повноважень яких віднесено здійснення контролю за управлінням державним майном та захисту майнових прав держави (Фонду державного майна України, Міністерства енергетики та вугільної промисловості України) не було подано ні самостійних позовних заяв про вступ до участі у справі в якості третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору відповідно до ст. 26 ГПК України, ні заяв згідно з ст. 83 ГПК України про вихід суду за межі позовних заяв задля захисту порушених прав та інтересів держави.

Судом в обґрунтування прийнятої окремої ухвали також наголошено на тому, що при розгляді даної справи Фонд ДМУ не навів своєї правової позиції щодо дотримання законності під час проведення спірних електронних торгів з реалізації майна, яке відноситься до загальнодержавної власності, не надав доказів вжиття ним чи його регіональними відділеннями відповідно до покладених завдань заходів щодо здійснення контролю за виконанням функцій з управління спірним майном, зокрема, під час його примусової реалізації; доказів здійснення дій, спрямованих на захист інтересів держави, як власника спірного майна Державного підприємства чи вчинення інших дій, спрямованих на відновлення порушених прав власника.

За результатами перегляду оскаржуваної окремої ухвали в касаційному порядку колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із висновками суду апеляційної інстанції щодо наявності недоліків у виконанні Фондом ДМУ та відповідними регіональними відділення Фонду ДМУ, покладених на них завдань в сфері здійснення контролю за виконанням функцій з управління об'єктами державної власності та захисту майнових прав та інтересів держави. Вважає оскаржувану окрему ухвалу належним чином обґрунтованою та такою, що прийнята з належним врахуванням встановлених обставин справи, без порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги наведених висновків не спростовують та не впливають на них.

Посилання скаржника на лист Фонду ДМУ від 18.02.2015 № 10-16-2418, як на підставу невжиття ним подальших заходів щодо недопущення вибуття та/або повернення незаконно відчуженого державного майна, були предметом дослідження суду апеляційної інстанції і їм вже надано правову оцінку, правом переоцінки якої, в силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не наділена. Натомість Фонд ДМУ у своїй касаційній скарзі фактично просить суд касаційної інстанції надати іншу оцінку цьому доказу, що виходить за межі його повноважень.

Таким чином твердження Фонду ДМУ у касаційній скарзі на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної окремої ухвали не знайшли свого підтвердження в процесі її перегляду в касаційному порядку, у зв'язку із чим відхиляються колегією суддів Вищого господарського суду України як необґрунтовані.

З огляду на викладене колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновок апеляційного суду про наявність фактичних та правових підстав для винесення окремої ухвали є законним, обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства і наявним у ній матеріалам, а доводи касаційної скарги Фонду його не спростовують.

Враховуючи викладене, підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої окремої ухвали Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фонду державного майна України залишити без задоволення, а окрему ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 у справі № 910/26146/15 Господарського суду м. Києва - без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя І.В. Алєєва

Суддя Г.П. Коробенко