ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 справа № 908/905/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: не зявився ОСОБА_4, довіреність б/н від 22.05.2017р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від15.06.2017р. (повний текст підписано 20.06.2017р.)
у справі№ 908/905/17 (суддя Топчій О.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Спецтех», м.Запоріжжя
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя», м.Запоріжжя
простягнення 34135,56грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецтех», м.Запоріжжя, позивач, звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя», м.Запоріжжя про стягнення 34135,56грн., які складаються з заборгованості за договором №02/17Е на виконання робіт: «обрамлення входів до ліфтів №5 та №6 житлового будинку №16 по вул.Європейська, м.Запоріжжя, Запорізька область» від 01.02.2017р. у розмірі 34029,28грн. та 3% річних у розмірі 106,28грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області 15.06.2017р. (повний текст підписано 20.06.2017р.) у справі №908/905/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтех» задоволені в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» заборгованість у розмірі 34029,28грн. та 3% річних у розмірі 106,28грн. Вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема, стягнуто з відповідача судовий збір у розмірі 1600,00грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 6000,00грн.

Рішення суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору №02/17Е від 01.02.2017р. в частині здійснення своєчасних та повних розрахунків за виконані роботи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» не погодилося з прийнятим рішенням та звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати в частині стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 6000,00грн. та прийняти в цій частині нове рішення про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 1000,00грн.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Так, скаржник зазначає, що розмір судових витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 6000,00грн. є неспіврозмірним порівняно зі складністю справи та ціною позову. Відповідач також наголошує, що був позбавлений права надати свої заперечення на заяву позивача про збільшення розміру суми витрат на оплату послуг адвоката, адже розгляд судової справи проводився без участі відповідача.

В апеляційній скарзі також міститься посилання на те, що в претензії позивача не встановлено строк, до якого апелянт зобовязаний сплатити суму заборгованості.

Крім того, апелянт наголошує, що в порушення вимог ч.3 ст.4 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК України), розгляд судової справи проводився без фіксації технічними засобами.

Ухвалою суду від 13.07.2017р. у справі №908/905/17 (головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.) було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 15.08.2017р.

На поштову адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтех» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянутий та долучений до матеріалів справи. Крім того, від представника позивача надійшла заява про стягнення з відповідача судових витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2500,00грн., понесених позивачем у звязку з поданням відповідачем апеляційної скарги.

У звязку з перебуванням у відпустці судді члена колегії Черноти Л.Ф., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.08.2017р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтех» у судове засідання не зявився, разом з тим, на поштову адресу суду надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без участі представника позивача.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що явка сторін не визнавалася судом обовязковою, задовольняючи клопотання позивача про розгляд справи без участі його повноважного представника, судова колегія визнала за можливе розглянути справу за відсутністю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтех» за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

01.02.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтех» (далі - підрядник) був укладений договір №02/17Е на виконання робіт: «обрамлення входів до ліфтів №5 та №6 житлового будинку №16 по вул.Європейська, м.Запоріжжя, Запорізька область» (далі договір).

Як вбачається з п.1.1, підрядник зобовязується за завданням замовника виконати роботи по обєкту: «обрамлення входів до ліфтів №5 та №6 житлового будинку №16 по вул.Європейська, м.Запоріжжя, Запорізька область», а замовник зобовязується прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.2.1 строки виконання робіт визначаються з 01.02.2017р. по 28.02.2017р.

Ціна даного договору становить 34029,28грн. без урахування ПДВ (п.3.1).

Пунктом 4.1 передбачено, що оплата робіт проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника, зазначений у договорі, на протязі пятнадцяти банківських днів після підписання оформленого належним чином акту приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з п.5.1 замовник зобовязаний прийняти, згідно акту приймання-передачі, закінчені види робіт і здійснити оплату виконаних робіт.

Приймання-передача закінчених робіт оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками обох сторін (п.7.1).

Згідно з п.8.1, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Даний договір, як вбачається з п.11.1, набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 28.02.2017р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Договір підписанний сторонами та скріплений печатками підприємств.

До зазначеного договору сторонами була підписана договірна ціна.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підрядником були виконані у передбачений договором строк та здані замовнику закінчені роботи, а відповідачем прийнято вказані роботи без зауважень, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 23.02.2017р.

Представником позивача на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» було направлено претензію №21/03/17-2 від 21.03.2017р. з вимогою невідкладно виконати зобовязання щодо оплати виконаних робіт за договором №02/17Е від 01.02.2017р. До зазначеної претензії, копія якої міститься в матеріалах справи, додано опис вкладення та фіскальний чек від 21.03.2017р., як доказ відправлення претензії на адресу відповідача.

Неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» своїх зобовязань за договором, а саме неналежне здійснення оплати виконаних робіт, стало підставою звернення Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтех» з позовом до суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст.525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На виконання умов договору, позивачем були виконані роботи на загальну суму 34029,28грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актом приймання-передачі виконаних робіт від 23.02.2017р. та довідкою про вартість виконаних робіт від 23.02.2017р. Зазначені документи підписані представниками сторін без зауважень. Крім того, відповідачем не заперечується факт виконання позивачем зазначених в договорі робіт.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про належне виконання підрядником своїх зобовязань за зазначеним договором №02/17Е від 01.02.2017р.

Відповідно до п.4.1 договору, оплата робіт проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підрядника, зазначений у договорі, на протязі пятнадцяти банківських днів після підписання оформленого належним чином акту приймання-передачі виконаних робіт. Як вже було зазначено раніше, сторонами 23.02.2017р. підписано акт приймання передачі виконаних робіт.

Разом з тим, доказів здійснення оплати вартості прийнятих робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя» не надано, з огляду на що судова колегія дійшла висновку про правомірність стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 34029,28грн.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на приписи зазначеної статті, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 106,28грн.

З огляду на порушення відповідачем своїх зобовязань з оплати прийнятих робіт у встановлений договором строк, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для нарахування 3% річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений судом першої інстанції, судова колегія зазначає, що розрахунок є арифметично вірним, враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, стягненню з відповідача підлягають 3% річних у розмірі 106,28грн. нараховані за період з 18.03.2017р. по 25.04.2017р.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що в претензії позивача не встановлено строк, до якого апелянт зобовязаний сплатити суму заборгованості. З цього приводу колегія суддів визнала за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається зі статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Строк оплати вартості виконаних робіт узгоджений сторонами безпосередньо в п.4.1 договору №02/17Е від 01.02.2017р.

Таким чином, суд при визначенні строків оплати робіт, враховуючи приписи статті 530 ЦК України, вірно виходив саме з умов договору. При цьому, визначення чи невизначення у претензії строку для погашення заборгованості не змінює умови договору та не впливає на обчислення строків виконання зобовязань.

Крім того, скаржник зазначає, що в порушення норм ГПК України, розгляд судової справи проводився без фіксації технічними засобами.

Відповідно до статті 81-1 ГПК України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься клопотання від 15.06.2017р. представників позивача про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Зазначене свідчить про проведення судового засідання відповідно до норм чинного законодавства.

Стосовно посилання апелянта на те, що він був позбавлений права надати суду свої заперечення на заяву позивача про збільшення розміру суми витрат на оплату послуг адвоката, оскільки розгляд судової справи проводився без участі відповідача, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про час та місце судових засідань господарського суду Запорізької області був повідомлений належним чином, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався. Разом з тим, двічі заявляв клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що представник зайнятий в іншому судовому засіданні та через перебування у відпустці уповноваженого представника.

Колегія суддів разом з іншим звертає увагу на обмеженість строків розгляду позовної заяви та на те, що відповідачем не було зазначено про необхідність надання додаткових пояснень та заперечень по справі.

З огляду на викладене, посилання апелянта на неможливість надання документів судом апеляційної інстанції не приймаються.

Серед інших мотивів апеляційної скарги, відповідач зазначає про те, що розмір судових витрат на оплату послуг адвоката є неспіврозмірним порівняно зі складністю справи та ціною позову.

Відповідно до ст.44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У матеріалах справи міститься договір №2-с про надання правової допомоги від 20.03.2017р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецтех» (далі клієнт) та адвокатом ОСОБА_5 (далі адвокат).

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору, адвокат надає клієнту правову допомогу, передбачену ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час вирішення спору, що виник з господарських правовідносин між клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча Компанія «Наш Дім Запоріжжя», повязаних з оплатою вартості робіт «виконаних за договором №02/17Е на виконання робіт обрамлення входів до ліфтів №5 та №6 житлового будинку №16 по вул.Європейська, м.Запоріжжя, Запорізька область» від 01.02.2017р., на всіх стадіях вирішення спору, зокрема: досудове врегулювання, подання позову, порушення провадження у справі і підготовка матеріалів до розгляду у першій інстанції, вирішення господарського спору у першій інстанції, перегляд судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, Верховним Судом України та за нововиявленими обставинами, виконавче провадження.

На виконання договору про надання правової допомоги, адвокатом ОСОБА_6 було виготовлено претензію №21/03/17-2 від 21.03.2017р., позовну заяву №25/04/17-3 від 25.04.2017р. з розрахунком 3% річних.

Крім того, колегія суддів прийняла до уваги, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.05.2017р. та ухвалою суду від 25.05.2017р. явку представників сторін у судові засідання, призначені на 25.05.2017р. та на 15.06.2017р., визнано обовязковою, в судових засіданнях 25.05.2017р. та 15.06.2017р. адвокат позивача був присутній.

Враховуючи, що позивач надав всі необхідні документи, які підтверджують надання послуг адвоката по даній справі, а також те, що внаслідок порушення саме відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, останній був змушений звернутися до адвоката для захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про співрозмірність наданих послуг з розміром позовних вимог та, у звязку з задоволенням позову, поклав витрати на послуги адвоката в розмірі 6000,00грн. відповідно до ст.49 ГПК України на відповідача.

Стосовно заяви позивача про стягнення з відповідача додатково 2500,00грн. за послуги адвоката, надані під час апеляційного провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 1 розділу I цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог зазначеного Закону порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розмір суми, яка підлягає відшкодуванню стороні за послуги адвоката, має бути врахована як ціна позову, яку вказав позивач у позовній заяві, так і критерії об'єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.

Згідно із приписами п.6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п.6.5 розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

В обґрунтування заяви про стягнення з відповідача 2500,00грн. вартості наданих адвокатом під час апеляційного провадження послуг позивач посилається на ознайомлення з апеляційною скаргою та складання відзиву на неї.

Проте, колегія суддів з урахуванням ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вважає, що заявлена сума не є співрозмірною.

Так, адвокат ОСОБА_5 був ознайомлений з матеріалами справи при розгляді справи в суді першої інстанції, вартість зазначених послуг була стягнута з відповідача рішенням господарського суду Запорізької області і для підготовки відзиву на апеляційну скаргу необхідно було ознайомлення лише з апеляційною скаргою. Суд також вважає, що вартість складання відзиву на апеляційну скаргу, з урахуванням неявки в судове засідання адвоката позивача, в розмірі 2500,00грн. є завищеною.

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги розмір вартості послуг адвоката, стягнутих рішенням господарського суду Запорізької області, аналізуючи складність справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача додатково 2500,00грн. витрат на послуги адвоката.

Стосовно твердження апелянта про зазначення в оскаржуваному рішенні ТОВ «Запорожпроект» судова колегія зазначає, що таке посилання є лише опискою господарського суду та не впливає на вирішення справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р. (повний текст підписано 20.06.2017р.) у справі №908/905/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш Дім Запоріжжя», м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р. (повний текст підписано 20.06.2017р.) у справі №908/905/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р. (повний текст підписано 20.06.2017р.) у справі №908/905/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 7 прим.: 2- позивачу; 2- відповідачу; 1- до справи; 1- ДАГС; 1 - ГСЗО