ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Справа № 922/1805/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П.,- головуючого (доповідача),
Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016
за скаргоюФізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на дії та постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області
у справі№ 922/1805/15 Господарського суду Харківської області
за позовомПрокурора Жовтневого району міста Харкова в інтересах держави в особі: 1.Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради; 2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
до1. Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради; 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання недійсним договору

У судовому засіданні взяли участь представники:

від прокуратури: не з'явилися;

від позивача-1: не з'явилися;

від позивача-2: не з'явилися;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4) звернулася до господарського суду Харківської області зі скаргою в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, в якій просила суд визнати дії державного виконавця Жовтневого відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі - Жовтневий ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області ) Негруці Ю.С. з накладення на боржника штрафу за виконавчим провадженням № 52830810 протиправними; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Негруці Ю.С. від 21.11.2016 про накладення штрафу (виконавче провадження № 52830810).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.01.2017 скаргу ФОП ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Негруці Ю.С. від 21.11.2016 про накладення штрафу (виконавче провадження № 52830810). В задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій державного виконавця відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 вказану ухвалу змінено, викладено резолютивну частину в наступній редакції:

"Скаргу ФОП ОСОБА_4 на дії та постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області задовольнити.

Визнати недійсною та скасувати постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Негруці Ю.С. від 21.11.2016 року про накладення штрафу (виконавче провадження № 52830810).

Визнати незаконними дії державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Негруці Ю.С. з накладення на боржника штрафу за виконавчим провадженням № 52830810".

Жовтневий ВДВС міста Харкова ГТУЮ у Харківській області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу від 16.01.2017 та постанову від 15.02.2016 у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_4 відмовити. На думку скаржника, для скасування оскаржуваних судових актів наявні правові підстави передбачені п.6 ч.2 ст.11110 Господарського процесуального кодексу України, позаяк постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням арешту, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення, належить до компетенції адміністративних судів.

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

З матеріалів справи слідує, що рішенням господарського суду Харківської області від 03.08.2015, яке набрало законної сили, позовні вимоги прокуратури задоволено:

- визнано недійсними договір оренди нерухомого майна №1784 від 7 липня 2004 року, укладений відповідачами;

- зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_4 звільнити та повернути до комунальної власності територіальної громади м. Харкова орендоване нею нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1;

- стягнуто з відповідача-2 на користь Державного бюджету України 1218 грн. судового збору;

- стягнуто з Харківської загальноосвітньою школи І-ІІІ ступенів №54 Харківської міської ради Харківської області на користь Державного бюджету України 1218 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення господарським судом Харківської області 21.07.2016 видано наказ за яким постановою державного виконавця від 08.11.2016 відкрито виконавче провадження № 52830810. В постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення суду - 10 робочих днів, тобто до 22.11.2016.

Згідно ч. 6 ст. 26 названого Закону в редакції на час винесення постанов державним виконавцем, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно ч. 1 ст. 75 цього ж Закону у вказаній редакції, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Судами встановлено, що згідно з роздруківкою з сайту Укрпошти постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена на адресу боржника 08.11.2016, та отримана останнім 29.11.2016.

Незважаючи не те, що строк добровільного виконання вищевказаної постанови встановлено до 22.11.2016, державним виконавцем 18.11.2016 в нежитловому приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1, в присутності представника прокуратури та провізора складений акт про ФОП ОСОБА_4 рішення суду про зобов'язання звільнити та повернути орендоване нежитлове приміщення, що з урахуванням положень ч. 1 ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" і стало підставою для винесення 21.11.2016 оскаржуваної постанови про накладення на боржника штрафу в розмірі 1700,00 грн.

З огляду на викладені обставини, суди підставно визнали, що постанова про накладення штрафу за виконавчим провадженням №52830810 від 21.11.2016 винесена передчасно, без врахування передбаченого Законом України "Про виконавче провадження" 10-денного строку на добровільне виконання рішення, який спливає 22.11.2016.

Отже, висновки апеляційного суду про визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області Негруці Ю.С. від 21.11.2016 року про накладення штрафу та визнання незаконними відповідних дій державного виконавця відповідають законодавству, що регулює спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги визнаються касаційним судом неспроможними, оскільки розгляд господарськими судами скарг у порядку статті 1212 Господарського процесуального кодексу України є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу. Отже, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим господарським судом, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу). Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 1212 Господарського процесуального кодексу України під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Зважаючи на відсутність інших доводів заявника касаційної скарги, а також те, що вищевказані доводи не спростовують встановлених судами обставин,- підстави для скасування постанови у справі - відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі № 922/1805/15 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський