номер провадження справи 17/79/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017 Справа № 908/1060/17

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства "Токмацьке автопідприємство 12308", 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Нагорна, буд. 42

адвокат позивача Алуф Олексій Володимирович, поштова адреса: АДРЕСА_1

до відповідача: Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області, 71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 12

про стягнення 138 749,07 грн.

суддя Корсун Віталій Леонідович

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Алуф О.В., угода від 16.01.17 № 25-А

Романько В.О., довіреність від 26.04.17 № 18

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

22.05.17 до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось приватне акціонерне товариство "Токмацьке автопідприємство 12308" (далі ПрАТ "Токмацьке АТП 12308") про стягнення з Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області (надалі УСЗН Токмацької МР) 138 749,07 грн. компенсації за надані послуги з пасажирських перевезень окремих категорій громадян, які користуються пільгами.

22.05.17 протоколом автоматизованого розподілу судової справи вищевказаний позов передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 22.05.17 судом порушено провадження у справі № 908/1060/17, якій присвоєно № провадження 17/79/17. Судове засідання призначено на 14.06.17.

12.06.17 до суду засобами поштового зв'язку надійшло клопотання УСЗН Токмацької МР за вих. від 08.06.17 № 1812/02-29 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 14.06.17 судом строк вирішення спору продовжено на 15 днів - до 08.08.17, розгляд справи відкладено на 07.08.17.

10.07.17 до суду від УСЗН Токмацької МР надійшов відзив за вих. від 05.07.17 № 2031/02-29, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовної заяви ПрАТ "Токмацьке АТП 12308" відмовити повністю. Крім того, у зв'язку з відсутністю коштів на оплату відрядження розглянути справу без представника відповідача.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 07.08.17, на підставі ст. ст. 82-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам позивача роз'яснено про час виготовлення повного рішення.

Позивач (в особі уповноважених представників) підтримав заявлені вимоги на підставах викладених у позовній заяві та у письмовому поясненні від 07.08.17. В обґрунтування позовних вимог посилався на укладений між сторонами договір від 27.06.14 № 36/2014 на виконання умов якого позивачем протягом його дії (за період з 27.06.14 по 27.06.15) надані послуги з пасажирських перевезень міським транспортом пільгових категорій населення, які мають право на безоплатний проїзд згідно чинного законодавства України. Однак, відповідачем зобов'язання за договором щодо здійснення оплати в повному обсязі виконані не були. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України та умовами договору, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача не сплачену компенсацію за надані послуги з пасажирських перевезень окремих категорій громадян, які користуються пільгами в розмірі 138 749,07 грн.

Відповідач проти позову заперечив в повному обсязі з підстав викладених у відзиві за вих. від 05.07.17 № 2031/02-29. Зазначив, що Управління, як головний розпорядник коштів нижчого рівня, уклало з позивачем договір від 27.06.14 № 36/2014 про здійснення пасажирських перевезень окремих категорій громадян, які користуються пільгами. За умовами вказаного договору розрахунки здійснюються виключно в межах затвердженого обсягу асигнувань. У зв'язку з відсутністю субвенцій міському бюджету з державного бюджету, відповідач не може задовольнити вимоги позивача найближчим часом до його вирішення на державному рівні. Також відповідач вказав, що дії Управління відповідають чинному законодавству та повноваженням відповідача, як розпорядника цих коштів нижчого рівня.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.06.14 між приватним акціонерним товариством "Токмацьке автопідприємство 12308" (Постачальник) та Управлінням соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області (Платник) укладено договір № 36/2014 про здійснення пасажирських перевезень окремих категорій громадян, які користуються пільгами, за умовами якого (п. 1.1.) предметом договору є здійснення Постачальником пасажирських перевезень міським транспортом пільгових категорій населення, які мають право на безоплатний проїзд згідно чинного законодавства України. Платник проводить компенсацію пільгового проїзду на міському транспорті загального користування за рахунок субвенцій з Державного бюджету до міського бюджету.

Відповідно до п. 2.1. договору, компенсація пільгового проїзду Постачальнику проводиться Платником у межах виділених асигнувань шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі розрахунків за відповідний місяць та актів звірянь для компенсації проїзду у міському сполученні окремих пільгових категорій громадян, не пізніше 5-ти днів після отримання фінансування.

Згідно із пп. 3.1.1- 3.1.4. п. 3.1. договору, Постачальник зобов'язався: надавати послуги окремим категоріям громадян, які мають право на пільговий проїзд у міському сполученні відповідно до затверджених норм законодавства; щомісячно до 27 числа поточного місяця надавати Платнику звіт про кількість перевезених платних пасажирів га розмір компенсаційних виплат за формою, що додається (додаток І); щомісячно до 2-го числа місяця, наступного за звітним надавати Платнику акт звіряння розрахунків за надані послуги; протягом 10 днів інформувати Платника про зміни в нормативних документах, щодо здійснення пасажирських перевезень (тарифу, ліцензії та інше).

За умовами пп. 3.2.1. п. 3.2. договору, Платник зобов'язався здійснювати розрахунки з Постачальником на підставі щомісячних розрахунків щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги та по факту надходження відповідної субвенції з Державного бюджету до міського бюджету, в межах виділених асигнувань.

Положеннями п. 4.1. договору закріплено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором винна сторона несе відповідальність згідно діючого законодавства України та умов цього Договору.

Пунктом 5.1. договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором, якщо це невиконання викликане обставинами форс-мажору (стихійні лиха, катастрофи, акти Уряду, що впливають на умови виконання Договору і т.д.). Сторона, для якої склалися форс-мажорні обставини, зобов'язана не пізніше 7 календарних днів з дати настання таких обставин повідомити письмово іншу Сторону.

Згідно з пунктами 7.1., 7.2., 7.7. договору, договір набуває чинності з 27.06.14 і діє до 27.06.15 включно. У випадку припинення дії даного договору, сторони повинні виконати зобов'язання, що у них виникли до припинення дії цього договору. У випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються нормами чинною законодавства України.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, на виконання умов договору від 27.06.14 № 36/2014 позивачем у період з 27.06.14 по 27.06.15 були надані послуги з перевезення пільгових пасажирів, про що сторонами за договором підписані та скріплені печатками кожного з підприємств окремо без будь-яких зауважень розрахунки кількості перевезених платних пасажирів та розміру компенсаційних виплат, а саме за періоди: з 01.07 по 31.07.14, з 01.08 по 31.08.14, з 01.09 по 30.09.14, з 01.10 по 31.10.14, з 01.11 по 30.11.14, з 01.12 по 31.12.14, з 01.01 по 31.01.15, з 01.02 по 28.02.15, з 01.03 по 04.03.15, з 05.03 по 25.03.15, з 26.03 по 31.03.15, з 01.04 по 30.04.15, з 01.05 по 31.05.15, з 01.06 по 30.06.15.

Також на виконання умов наведеного вище договору сторонами підписані та засвідченими печатками з обох сторін акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги на які надаються пільги за пільговий проїзд міським транспортом окремим категоріям громадян (належним чином засвідчені копії актів звірянь долучені до матеріалів справи) відповідно до яких:

- станом на 01.08.14 фактично спожито за звітній місяць 39 933,00 грн., профінансовано за звітній місяць 1872, заборгованість станом на 01.08.14 та за поточний рік - 103 974,00 грн. (Акт № 7);

- станом на 01.09.14 фактично спожито за звітній місяць 39 936,00 грн., профінансовано за звітній місяць 103 974,00 грн., заборгованість станом на 01.09.14 та за поточний рік - 39 936,00 грн. (Акт № 8);

- станом на 01.10.14 фактично спожито за звітній місяць 39 933,00 грн., профінансовано за звітній місяць 24 429,67 грн., заборгованість станом на 01.10.14 та за поточний рік - 55 439,33 грн. (Акт № 9);

- станом на 01.11.14 фактично спожито за звітній місяць 47 598,00 грн., профінансовано за звітній місяць 46 552,72 грн., заборгованість станом на 01.11.14 та за поточний рік - 56 484,61 грн. (Акт № 10);

- станом на 01.12.14 фактично спожито за звітній місяць 58 095,00 грн., профінансовано за звітній місяць 35 502,56 грн., заборгованість станом на 01.12.14 та за поточний рік - 79 077,05 грн. (Акт № 11);

- станом на 01.12.15 фактично спожито за звітній місяць 49 161,65 грн., профінансовано за звітній місяць 63 111,37 грн., заборгованість станом на 01.01.15 та за поточний рік - 65 127,33 грн. (Акт № 12);

- станом на 01.02.15 фактично спожито за звітній місяць 37 284,00 грн., профінансовано за звітній місяць 61 353,14 грн., заборгованість станом на 01.02.15 - 41058.19 грн., за поточний рік - 37284,00 грн., за минулий рік - 3 774,19 грн. (Акт № 1);

- станом на 01.03.15 фактично спожито за звітній місяць 37 284,00 грн., профінансовано за звітній місяць 3 774,19 грн., заборгованість станом на 01.03.15 та за поточний рік - 74 568,00 грн. (Акт № 2);

- станом на 01.04.15 фактично спожито за звітній місяць 37 284,00 грн., профінансовано за звітній місяць 745,55 грн., заборгованість станом на 01.04.15 та за поточний рік - 111 106,45 грн. (Акт № 3);

- станом на 01.05.15 фактично спожито за звітній місяць 48 284,00 грн., профінансовано за звітній місяць 59 767,98 грн., заборгованість станом на 01.05.15 та за поточний рік - 99 622,47 грн. (Акт № 4);

- станом на 01.06.15 № 5 фактично спожито за звітній місяць 49 284,00 грн., профінансовано за звітній місяць 26 387,91 грн., заборгованість станом на 01.06.15 та за поточний рік - 122 518,56 грн. (Акт № 5);

- станом на 01.07.15 № 6 фактично спожито за звітній місяць 36 284,00 грн., профінансовано за звітній місяць 65 127,33 грн., заборгованість станом на 01.07.15 та за поточний рік - 138 749,07 грн. (Акт № 6).

Як пояснював позивач, протягом строку дії договору сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.15 № 20 були підписані протокольні рішення на підставі яких були проведені розрахунки на загальну суму 174 617,10 грн. Також відповідачем було частково сплачено ПрАТ «Токмацьке АТП 12308» заборгованість за надані за договором послуги у розмірі 206 994,48 грн.

Листом за вих. від 05.10.16 № 01-і.з адвокат Алуф О.В. в інтересах ПрАТ Токмацьке АТП 12308» звернувся до відповідача з адвокатським запитом, в якому просив відповідача надати інформацію щодо розміру виділених асигнувань на компенсацію пасажирських перевезень окремих категорії громадян, які користуються пільгами отриманих за період з червня 2015 р. по жовтень 2016 р.

На вказаний адвокатський запит УСЗН Токмацької МР листом від 17.10.16 № 2601/05-58 повідомлено адвоката Алуфа О.В., що у 2015 р. управління уклало договори з двома автоперевізниками, в т.ч. з ПАТ «Токмацьке АТП 12308» щодо здійснення підприємством пасажирських перевезень міським транспортом пільгових категорій населення, які мають право на безоплатний проїзд згідно чинного законодавства України (договір № 57/2015 від 15.06.15).

Також управлінням повідомлено, що компенсація пільгового проїзду проводилася у межах виділених асигнувань з Державного бюджету України. Так, на 2015 рік по КФК 170102 були виділені асигнування з державного бюджету в сумі 1 094 585,0 грн. - на два підприємства. Починаючи з вересня 2015 р. відбулись зміни, а саме: 17.09.15 виділено додатково асигнування з державного бюджету у сумі 210 000,00 грн.; 26.10.15 виділено додатково асигнування з державного бюджету у сумі 72 100,00 грн.; 23.12.15 р. згідно із розпорядженням міського голови від 23.12.15 № 532-р знято асигнування у сумі 12 022,94 грн. Тобто, на кінець 2015 р. сума виділених асигнувань склала 1 364 662,06 грн. у т.ч. по ПАТ «Токмацьке АТП 12308» - 781 771,68 гри. (що складається з профінансованої суми за 2015 р. - 620 168,60грн. та суми кредиторської заборгованості, яка виникла станом на 01.01.16 в сумі 169 016,33 грн. та яка мала бути погашена коштами з державного бюджету), що підтверджено актами звіряння між перевізниками та УСЗН станом на 01.01.16. У зв'язку із внесенням змін до законодавства з 01.01.16 видатки на інші пільги, в т.ч. і пільгові перевезення міським автотранспортом, здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету. Тому, відповідно до вище зазначених змін, у 2016 р. рішенням сесії Токмацької міської ради від 25.02.16 була затверджена місцева програма «Соціальний захист окремих категорій громадян для наданні інших пільг на 2016-2020 роки» зі змінами, якою передбачені видатки з місцевого бюджету на відшкодування компенсації за пільговий проїзд міським автотранспортом в м. Токмак лише для покриття видатків поточного року в сумі 224 576,00 грн. для всіх перевізників. Тобто, як зазначалось відповідачем, погашення кредиторської заборгованості за минулий рік у сумі 169 016,33 грн., за рахунок коштів міського бюджету, місцевою програмою не передбачено. У липні 2016 р. внесені зміни до цієї програми, і додатково виділено з міського бюджету 30 080,00 грн. Станом на 17.10.16 за рахунок коштів місцевого бюджету, управління перерахувало підприємству компенсацію за пільгові перевезення громадян здійснені лише у 2016 р. в сумі 109 848,00 грн. На сьогоднішній день в органах державної казначейської служби зареєстровано суму 11 320,00 грн. (нарахування за вересень 2016 р.). Ці зобов'язання будуть погашені протягом 3 банківських днів з дня надходження коштів з міського бюджету на рахунок управління. Отже, на думку відповідача в особі начальника управління Мащенко І.Г., кредиторська заборгованість минулого 2015 р. у сумі 169 016,33 грн., виникла внаслідок того, що була недофінансована саме з державного бюджету.

Як свідчить лист УСЗН Токмацької МР за вих. від 22.03.17 № 1151/05-28 адресований директору ПрАТ «Токмацьке АТП 12308», станом на дату направлення цього листа загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з пільгового перевезення пасажирів по договору від 27.06.14 № 36/2014, який діяв до 27.06.15, становить 138 749,07 грн.

З огляду на викладене вище вбачається, що з урахування здійснених відповідачем оплат та проведених між сторонами розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.15 № 20, залишок боргу відповідача перед позивачем склав 138 749,07 грн.

Предметом спору по справі № 908/1060/17 є вимоги позивача про стягнення з відповідача 138 749,07 грн. компенсації за надані послуги з пільгового перевезення пасажирів по договору від 27.06.14 № 36/2014.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходить з наступного.

Положенням ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України) закріплено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до приписів частин 1 і 2 ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.01 № 2344-III (у редакції станом на час укладення договору від 27.06.14 № 36/2014), далі Закон № 2344-III).

Відповідно до ст. 7 Закону № 2344-III, забезпечення організації пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах загального користування покладається на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно із ч. 1 ст. 29 Закону № 2344-III, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Частиною 2 вказаної статі Закону № 2344-III закріплено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

За приписами ч. 1 ст. 31 Закону № 2344-III відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Згідно із частинами 1, 2 та 4 ст. 37 Закону № 2344-III, пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

У відповідності із приписами ч. 1 ст. 42 та ч.1 ст. 43 Закону № 2344-III, договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами. Визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Умови відшкодування компенсацій, зокрема, за пільгові перевезення пасажирів автомобільним транспортом перевізникам визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.02 № 256 (далі - Порядок).

Згідно із п. 1 Порядку, він (Порядок) відповідно до ст. 102 Бюджетного кодексу України, визначає механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, щодо компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Положенням п. 2 Порядку передбачено, що фінансування видатків місцевих бюджетів за державними програмами соціального захисту населення проводиться за рахунок субвенцій, передбачених державним бюджетом на відповідний рік, у межах обсягів, затверджених у обласних бюджетах, бюджеті Автономної Республіки Крим, бюджетах міста Києва та Севастополя, міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення та у районних бюджетах на зазначені цілі. Забороняється фінансування місцевих програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету.

У пункті 3 Порядку закріплено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

За приписами п. 4. Порядку, перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов'язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян.

Відповідно до умов викладених у абз. 2 п. 12. Порядку, погашення кредиторської заборгованості за зазначеними державними програмами соціального захисту населення, яка утворилася станом на початок року, провадиться першочергово.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 1 ст. 96 ЦК України закріплено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 218 ГК України у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів. Аналогічне положення закріплено ст. 617 ЦК України.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави суду для висновку у цій справі, що сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 22.03.17 по справі № 905/2358/16 (долучена до матеріалів справи ).

Наявність заборгованості по договору від 27.06.14 № 36/2014 в сумі 138 749,07 грн. не заперечувалась відповідачем в ході розгляду даної справи, підтверджується матеріалами господарської справи № 908/1060/17 та зазначеним вище у тексті цього рішення листом УСЗН Токмацької МР за вих. від 22.03.17 № 1151/05-28 за підписом начальника управління Мащенко І.Г.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду доказів компенсації позивачу коштів у сумі 138 749,07 грн. за надані послуги з пасажирських перевезень окремих категорій громадян за договором від 27.06.14 № 36/2014, або доказів правомірності своїх дій (бездіяльності) щодо не сплати такої компенсації позивачу коштів у сумі 138 749,07 грн., суд вважає, що позовна вимога ПрАТ «Токмацьке АТП 12308» до УСЗН Токмацької МР про стягнення 138 749,07 грн. обґрунтована, підтверджена доданими документами та підлягає задоволенню судом.

З огляду на викладене вище у тесті цього рішення судом залишаються поза увагою посилання відповідача викладені у відзиві за вих. від 05.07.17 № 2031/02-29 на відсутність фактичного фінансування з державного бюджету, як на підставу для відмови у задоволені позову.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати у розмірі 2081,24 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Токмацької міської ради Запорізької області (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 12, ) на користь приватного акціонерного товариства "Токмацьке автопідприємство 12308" (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Нагорна, буд. 42, ) - 138 749 (сто тридцять вісім тисяч сімсот сорок дев'ять) грн. 07 коп. суми компенсації за надані послуги з пасажирських перевезень окремих категорій громадян за договором від 27.06.14 № 36/2014 та 2081 (дві тисячі вісімдесят одну) грн. 24 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 11.08.17.

Суддя В.Л. Корсун

ціаліст А.В. Козлова