ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.08.2017 Справа № 904/7268/17

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Житлово-будівельного кооперативу "ГІРНИК-3", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 481 838,02 грн. за договором на постачання теплової енергії

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник дов. № 10 від 03.01.2017

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "ГІРНИК-3" заборгованість в сумі 403 458,83 грн., пеню - 17 705,94 грн., інфляційні втрати 50 460,45 грн., 3 % річних 10 212,80 грн. за договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання № 112 від 14.02.2002.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань покладених на нього умовами Договору, щодо своєчасної та повної оплати в строки передбачені Договором.

В ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі відповідач отримав 15.07.2017, про що свідчить поштове повідомлення № 998 (а.с. 49).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі, яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 14.08.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2002 між Комунальним підприємством теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - постачальник, позивач) та Житлово-будівельного кооперативу "ГІРНИК-3" (далі споживач, відповідач) укладено договір № 112 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції і гарячого водопостачання (далі - договір).

Цим договором постачальник бере на себе зобов'язання відпускати споживачу теплову енергію на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання у потрібних йому розмірах, споживач зобов'язується оплатити отриману теплову енергію по встановленим тарифам (цінам) в строки, передбачені цим договором (розділ 1 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, постачальник зобов'язується відпускати споживачу теплову енергію відповідно СНіП 2.04.07-86 для потреб централізованого опалення та СНіП 2.04.01-85 для потреб гарячого водопостачання будівлі за адресою вул. 23 Лютого, б.132, жилий будинок, від Котельні ТРП-50 у відповідності з встановленим планом теплопостачання 01.02.2002 року по 31.12.2002 року (див. таблицю №1 та № 2, акт кордонів розподілу). Оплата проводиться з моменту вказаного періоду дії договору.

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом у разі їх відсутності (п.2.1 Договору).

Пунктом 2.3. Договору встановлено, споживач, який має прилади обліку, щомісячно надає постачальнику звіт про фактично спожиту теплову енергію, в строк до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до п.3.1. Договору оплата за відпущену теплову енергію проводиться в грошовій формі, векселями, взаємозаліками. Форма оплати попередньо узгоджується перед кожним платежем.

Пунктом 3.2. Договору встановлено, що відповідності до Закону України від 20.06.1999 року № 686-ХІV "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення оплати за споживання комунальних послуг та утримання прибудинкових територій" споживач сплачує відпущену теплову енергію на протязі 14 днів після отримання рахунку постачальника. В разі несплати споживачем по спливу 14 днів рахунка з дня отримання рахунка постачальника, споживач сплачує пеню в розмірі 1,0% за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. У випадку не оплати рахунку по закінченню 14 днів з дня його надання, постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії споживачу який не сплатив по рахунку. У відповідності до ст. 214 ГК України споживач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Цей договір укладається з 01.02.2002 року до 31.12.2002 та діє на протязі року, в разі не надходження ні від одної сторони заяви про розірвання договору не пізніше, чим за один місяць до закінчення строку договору, договір вважається пролонгованим на наступний рік. При заяві однією із сторін про розірвання договору за один місяць та відсутності заборгованості споживача договір може бути розірваний. При наявності заборгованості за споживачем, нарахування по договору закінчуються, а договір не розривається до повного погашення заборгованості (п. 6.1. Договору).

07.10.2014 сторонами укладено Додаткову угоду до Договору №112 від 14.02.2002 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари, у пункті 2 якої зазначено, що з 01.10.2014 року нарахування за спожиту теплову енергію здійснюється відповідно теплового навантаження на опалення та гаряче водопостачання, розрахованого у відповідності з питомими нормами, врахованими при розрахунках планових тарифів на послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позивач свої зобов'язання по договору виконав в повному обсязі, що підтверджується виставленими на оплату рахунками-фактури (а.с. 28-43) та реєстрами рахунків та актів виконаних робіт (а.с. 56-81).

Проте, відповідач виставлені рахунки за спожиту теплову енергію своєчасно та в повному обсязі не оплатив, на підставі чого у нього виникла заборгованість у сумі 403 458,83 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Крім того заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується довідкою від 09.08.2017 (а.с. 51).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у сумі 403 458,83 грн.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 17 705,94 грн. за період з 22.12.2016 по 13.06.2017, 3 % річних - 10 212,80 грн. за період з 20.02.2015 по 13.06.2017 та інфляційні втрати - 50 460,45 грн. за період з березня 2015р. по травень 2017р.

Як зазначалось вище, пунктом 3.2. Договору встановлено, що у відповідності до Закону України від 20.06.1999 року № 686-ХІV "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення оплати за споживання комунальних послуг та утримання прибудинкових територій" споживач сплачує відпущену теплову енергію на протязі 14 днів після отримання рахунку постачальника. В разі несплати споживачем по спливу 14 днів рахунка з дня отримання рахунка постачальника, споживач сплачує пеню в розмірі 1,0% за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. У випадку не оплати рахунку по закінченню 14 днів з дня його надання, постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії споживачу який не сплатив по рахунку. У відповідності до ст. 214 ГК України споживач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Судом перевірено розрахунок пені та встановлено, що його сума за період з 22.12.2016 по 13.06.2017 становить 17 685,38 грн. та підлягає до стягнення.

В частині стягнення пені у сумі 20,56 грн. слід відмовити.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за період з 20.02.2015 по 13.06.2017, що підлягають до стягнення складають 10 212,80 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначена позиція суду узгоджена з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в постановах № 905/707/16 від 26.10.2016р., № 905/711/16 від 22.11.2016р. та № 904/6149/16 від 27.12.2016р.

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період з березня 2015р. по травень 2017р. становлять 50 460,45 грн.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справ

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 403 458,83 грн., пені - 17 685,38 грн., 3 % річних 10 212,80 грн., інфляційних втрат 50 460,45 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 546, 548, 610, 611, 627, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193, 199, 231 Господарського кодексу України ст.ст. 1, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "ГІРНИК 3" (50047, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сергія Колачевського (23 Лютого), буд. 132, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 403 458,83 грн. (чотириста три тисячі чотириста п'ятдесят вісім грн. 83 коп.), пені - 17 685,38 грн. (сімнадцять тисяч шістсот вісімдесят п'ять грн. 38 коп.), 3 % річних 10 212,80 грн. (десять тисяч двісті дванадцять грн. 80 коп.), інфляційних втрат 50 460,45 грн. (п'ятдесят тисяч чотириста шістдесят грн. 45 коп.), витрати по сплаті судового збору 7 227,26 грн. (сім тисяч двісті двадцять сім грн. 26 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно

до вимог ст. 84 ГПК України, -

16.08.2017

Суддя ОСОБА_2