РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2017 року Справа № 918/471/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача: Чупіль Р.Р. (довіреність №30-1/56381 від 29 грудня 2016 року)

відповідача: Мосійчук А.П. (довіреність №б/н від 19 червня 2017 року)

третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року у справі №918/471/17 (суддя Войтюк В.Р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

до Приватного підприємства "Босна"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 2 691 918,28 грн.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Босна" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою господарського суду Рівненської області (суддя Войтюк В.Р.) від 18 липня 2017 року провадження у справі №918/471/17 зупинено до розгляду пов'язаної з нею справи №569/8509/17, що розглядається Рівненським міським судом Рівненської області.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що справи №918/471/17 та №569/8509/17 пов'язані підставою виникнення правовідносин сторін, таким чином, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/8509/17, будуть встановлені обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №569/8509/17 Рівненським міським судом Рівненської області полягає в тому, що обставини, які розглядаються у справі №569/8509/17, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач - ПАТ "УкрСиббанк" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Рівненської області від 18 липня 2017 року по справі №918/471/17 та передати справу №918/471/17 на розгляд до господарського суду Рівненської області. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що при вирішенні питання про зупинення провадження у справі суд послався на положення частини 1 статті 79 ГПК України, пункт 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року №18 та зазначив, що оскільки справи пов'язані між собою підставами виникнення правовідносин, провадження у справі №918/471/17 підлягає зупиненню, оскільки в справі №569/8509/17 будуть встановлені обставини, що будуть мати преюдиційне значення для справи №918/471/17. Проте, господарський суд Рівненської області в ухвалі від 18 липня 2017 року не зазначив у зв'язку з чим ці обставини не можуть бути встановлені при розгляді справи №916/1198/13 самостійно господарським судом. Крім того, обґрунтовуючи неможливість розгляду даної справи до вирішення Рівненським міським судом Рівненської області справи №569/8509/17, господарський суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 не є стороною договору іпотеки, ос пореного нею в загальному суді. Можливість визнання загальним судом договору іпотеки недійсним пов'язана не тільки з оцінкою його відповідності чинному на час укладення законодавству, а із встановленням порушення прав та охоронюваних законом інтересів цієї особи у зв'язку з укладанням цих договорів.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02 серпня 2017 року у справі №918/471/17 було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято до провадження апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" та призначено дату судового засідання на 16 серпня 2017 року.

14 серпня 2017 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 надійшли письмові пояснення де зазначено, що за інформацією яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань єдиним засновником (учасником) власником ПП "Босна " є ОСОБА_4. 06 серпня 1999 року ОСОБА_3 та власник ПП "Босна" ОСОБА_4 одружилися, перебували в шлюбі на момент укладення договору іпотеки та перебувають в шлюбі по сьогоднішній день. Відповідно до частини першої та другої статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Конституційний суд України своїм рішенням по справі 1-8/2012 від 19 вересня 2012 року встановив, що положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З огляду на наступне, ОСОБА_3 є співвласником приміщення №1 складу сировини, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій знаходиться зазначене нерухоме майно, яке передано відповідачем в іпотеку позивачу згідно договору іпотеки.

Від відповідача - Приватного підприємства "Босна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін. В обґрунтування свої заперечень зазначає, що обставинами, які має встановити суд у спорі, зокрема є: чи дійсно ОСОБА_4 (власник ПП "Босна") та ОСОБА_3 на момент створення ПП "Босна" перебували у шлюбі; чи вели ОСОБА_4 (власник ПП "Босна") та ОСОБА_3 спільне господарство, проживали разом; за чиї кошти придбавався предмет іпотеки: власні кошти ПП "Босна", власні кошти ОСОБА_4, кошти, які є об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3, кредитні кошти, тощо. Однак, ОСОБА_4 не є учасником цього судового процесу, у справі відсутні докази на підставі яких можливо встановити зазначені обставини. Крім того, для встановлення зазначених обставин необхідно допитати свідків, яких ОСОБА_3 просить залучити для розгляду справи, однак ГПК України не передбачає такої процесуальної дії суду як допит свідка. Разом з тим, позивачем у справі за позовом про визнання недійсним договору іпотеки є фізична особа і така справа не підвідомча господарському суду за приписами статті 12 ГПК України.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15 серпня 2017 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №918/471/17 - Саврія В.А. у період з 14 серпня 2017 року по 11 вересня 2017 року включно та відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, на виконання службової записки головуючого судді (судді - доповідача) у справі, було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 15 серпня 2017 року у справі №918/471/17 апеляційну скаргу позивача було прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Безпосередньо в судовому засіданні представники позивача та відповідача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 101 ГПК України.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї та письмових пояснень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

За приписами частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Тобто господарський суд в ухвалі повинен обґрунтувати в чому саме полягає неможливість розгляду справи до вирішення пов'язаної з нею справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом зазначеної норми такими обставинами є: розгляд іншої справи іншим судом; взаємозв'язок такої справи зі справою, що розглядається; неможливість розгляду такої справи до вирішення пов'язаної з нею справи іншим судом.

Господарський суд зупиняє провадження у справі у разі об'єктивної неможливості вирішення спору без встановлення відповідних обставин справи і фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду необхідно у кожному конкретному випадку з'ясувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи.

Пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Аналогічна позиція викладена у пункті 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідно до пункту 2.17 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання договору недійсним, на підставі якого заявлена вимога про стягнення коштів, є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення або про відмову у зупиненні провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

З аналізу викладеного вбачається, що зупинення провадження у справі про стягнення коштів за угодою, щодо недійсності якої розглядається спір іншим судом, має здійснюватися лише з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, щодо неможливості розгляду відповідної справи.

З огляду на викладене та приписи статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту ухвали господарського суду, ухвала суду про зупинення провадження повинна містити обґрунтування наявності обставин, що відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України зумовлюють зупинення провадження у справі.

Як вбачається колегією суддів зі змісту ухвали суду першої інстанції, підставою для зупинення провадження у даній справі стала неможливість суду самостійно вирішити питання щодо дійсності (недійсності) договору іпотеки №14402 від 25 квітня 2008 року. Так місцевим судом зауважено, що при розгляді справи №569/8509/17 можуть бути встановлені обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у справі №918/471/17, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення для даної справи.

Як вбачається із копії позовної заяви ОСОБА_3, яка долучена до матеріалів справи, підставою позову в справі №569/8509/17 зазначено те, що єдиним засновником (учасником) власником відповідача ПП "Босна" є ОСОБА_4.

06 серпня 1999 року ОСОБА_3 та власник ПП "Босна" ОСОБА_4 одружилися, перебували в шлюбі на момент укладення договору іпотеки та перебувають в шлюбі по сьогоднішній день.

Відповідно до частини першої та другої статті 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Стаття 63 Сімейного кодексу України визначає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Частини 1-3 статті 65 Сімейного кодексу України визначають, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою.

Конституційний суд України своїм рішенням по справі 1-8/2012 від 19 вересня 2012 року встановив, що положення частини першої статті 61 Сімейного кодексу України треба розуміти так, що статутний капітал та майно приватного підприємства є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 вважає, що є співвласником приміщення №1 складу сировини, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій знаходиться зазначене нерухоме майно, яке передано відповідачем в іпотеку позивачу згідно договору іпотеки.

Крім того, ОСОБА_4 не є учасником даного судового процесу, у справі відсутні докази на підставі яких можливо встановити зазначені обставини.

Разом з тим, позивачем у справі за позовом про визнання недійсним договору іпотеки є фізична особа і така справа не підвідомча господарському суду за приписами статті 12 ГПК України.

Таким чином, з'ясування обставин надання згоди одним з подружжя на укладення договору іпотеки під час розгляду справи №569/8509/17 унеможливлює розгляд заявленої позовної вимоги по справі, що переглядається. Дані обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні справи №918/471/17.

Зважаючи на те, що при винесенні ухвали про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд навів обґрунтовані мотиви неможливості розгляду справи №918/471/17 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №569/8509/17, що розглядається Рівненським міським судом Рівненської області, колегія суддів вважає правильним висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у справі, що переглядається.

Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду, визначених статтею 104 ГПК України, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.07.17 року у справі №918/471/17 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/471/17 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Дужич С.П.