ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.08.2017р. Справа №905/1201/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ, в особі відокремленого підрозділу Словянського управління по газопостачанню та газифікації, м.Словянськ,

до відповідача: Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця», м.Словянськ,

про стягнення 381860,26 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 юрисконс., ОСОБА_2 нач. юр. від.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ в особі відокремленого підрозділу Словянського управління по газопостачанню та газифікації, м.Словянськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця», м.Словянськ про стягнення заборгованості у розмірі 331266,66 грн, суми пені 32157,02 грн, суми 3% річних 3729,06 грн та суми інфляційних втрат 14707,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов типового договору №041т від 01.01.2016р. розподілу природного газу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість, що стало підставою для нарахування неустойки, інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідач у судові засідання 13.07.2017р., 08.08.2017р. не зявився, будь-яких пояснень по суті спору не надав, витребуваних судом документів до матеріалів справи не представив, про розгляд справи був обізнаний, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №507, №884.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач, зокрема, у судове засідання, 08.08.2017р. не зявився, справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а відсутність вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Крім того, судом враховано, що згідно з ухвалою господарського суду від 13.07.2017р. присутність сторін у судовому засіданні 08.08.2017р. обовязковою не визнавалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобовязання виникають, зокрема, з договору.

Частиною 3 ст.184 Господарського кодексу України передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

За змістом ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.633 вказаного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Як свідчать матеріали справи, 01.01.2016р. Дочірнім підприємством «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» було підписано заяву-приєднання №41т до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), згідно з якою, ознайомившись з умовами типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою №2498 від 30.09.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, на офіційному сайті оператора ГРМ в мережі Інтернет, відповідач приєднався до умов договору (персональний ЕІС-код як субєкта ринку природного газу №56X00000UJ0M000K).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3 типового договору останній є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до обєктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою №2494 від 30.09.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Частиною 2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що споживач зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Відповідно до п.6.6 типового договору надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Постановою №3165 від 29.12.2015р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Донецькоблгаз» тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами з 01.01.2016р. встановлений у розмірі 352,80 грн (без ПДВ) за 1000 куб. м.

Постановою №426 від 24.03.2016р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для ПАТ «Донецькоблгаз» тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами з 01.04.2016р. встановлений на рівні 395,80 грн (без ПДВ) за 1000 куб. м.

Як свідчать матеріали справи, на виконання зобовязань, заснованих на типовому договорі №041т від 01.01.2016р. та заявці-приєднанні від 01.01.2016р., позивачем та відповідачем було підписано, зокрема, наступні акти розподілу природного газу:

- №47 за січень 2016 року обсягом 93,469 тис. куб. м,

- №47 від 01.03.2016р. за лютий 2016 року обсягом 65,051 тис. куб. м,

- №47 від 01.04.2016р. за березень 2016 року обсягом 70,463 тис. куб. м,

- №47 від 01.05.2016р. за квітень 2016 року обсягом 20,916 тис. куб. м,

- №47 від 01.06.2016р. за травень 2016 року обсягом 7,896 тис. куб. м,

- №47 від 01.07.2016р. за червень 2016 року обсягом 11,283 тис. куб. м,

- №47 від 01.08.2016р. за липень 2016 року обсягом 13,050 тис. куб. м,

- №47 від 01.09.2016р. за серпень 2016 року обсягом 11,722 тис. куб. м,

- №47 від 01.10.2016р. за вересень 2016 року обсягом 14,451 тис. куб. м,

- №47 від 01.11.2016р. за жовтень 2016 року обсягом 32,947 тис. куб. м,

- №47 від 01.12.2016р. за листопад 2016 року обсягом 77,042 тис. куб. м,

- №47 від 01.01.2017р. за грудень 2016 року обсягом 109,890 тис. куб. м,

- №47 від 01.02.2017р. за січень 2017 року обсягом 94,217 тис. куб. м,

- №47 від 01.03.2017р. за лютий 2017 року обсягом 88,257 тис. куб. м,

- №47 від 01.04.2017р. за березень 2017 року обсягом 75,624 тис. куб. м,

- №47 від 01.05.2017р. за квітень 2017 року обсягом 43,535 тис. куб. м.

Як зазначає позивач, відповідач встановлений договором обовязок по оплаті отриманих послуг з розподілу природного газу у повному обсязі та у передбачений договором строк не виконав, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі відокремленого підрозділу Словянського управління по газопостачанню та газифікації заявлено вимоги, зокрема, про стягнення основного боргу у розмірі 331266,66 грн.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу норм підп.1, 3, 4 п.6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача. Розрахунковим періодом за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

За приписами п.6.4 типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були виставлені акти-рахунки на оплату послуг з розподілу природного газу №47 від 31.01.2016р. у січні 2016 року на суму 39571,03 грн, №47 від 29.02.2016р. у лютому 2016 року на суму 27539,99 грн, №47 від 31.03.2016р. у березні 2016 року на суму 29831,22 грн, №47 від 30.04.2016р. у квітні 2016 року на суму 9934,26 грн, №47 від 31.05.2016р. у травні 2016 року на суму 3750,29 грн, №47 від 30.06.2016р. у червні 2016 року на суму 5358,97 грн, №47 від 31.07.2016р. у липні 2016 року на суму 6198,23 грн, №47 від 31.08.2016р. у серпні 2016 року на суму 5567,48 грн, №47 від 30.09.2016р. у вересні 2016 року на суму 6863,65 грн, №47 від 31.10.2016р. у жовтні 2016 року на суму 15648,50 грн, №47 від 30.11.2016р. у листопаді 2016 року на суму 36591,86 грн, №47 від 31.12.2016р. у грудні 2016 року на суму 52193,35 грн, №47 від 31.01.2017р. у січні 2017 року на суму 59085,36 грн, №47 від 27.02.2017р. у лютому 2017 року на суму 55347,73 грн, №47 від 31.03.2017р. у березні 2017 року на суму 47425,32 грн, №47 від 30.04.2017р. у квітні 2017 року на суму 27301,67 грн.

Вказані акти-рахунки були отримані нарочно начальником відділу експлуатації та будівництва Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» ОСОБА_3 за довіреністю №03/212 від 29.02.2016р.

Відтак, за висновками суду, з огляду на те, що послуги з розподілу природного газу здійснювались протягом січня-грудня 2016 року, січня-квітня 2017 року, а також наявність обставин отримання споживачем рахунків оператора, строк виконання зобовязання з оплати вказаних послуг настав.

Відповідно до виписки філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» у м.Краматорськ за 15.04.2016р. Дочірнім підприємством «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» було перераховано на користь позивача 96942,24 грн в рахунок погашення заборгованості за послуги з розподілу природного газу за типовим договором №041т від 01.01.2016р. у січні 2016 року на суму 39571,03 грн (акт-рахунок №47 від 31.01.2016р.), лютому 2016 року на суму 27539,99 грн (акт-рахунок №47 від 29.02.2016р.), березні 2016 року на суму 29831,22 грн (акт-рахунок №47 від 31.03.2016р.).

З урахуванням того, що у січні-грудні 2016 року, січні-квітні 2017 року, позивач на виконання договору №041т від 01.01.2016р. надав послуги з розподілу природного газу на загальну суму 428208,90 грн, а споживач перерахував на користь оператора ГРМ в рахунок оплати зазначених послуг грошові кошти у розмірі 96942,24 грн, заборгованість відповідача за вказаним правочином (в межах предмету позову) становить 331266,66 грн. Ці обставини підтверджені представниками позивача у судовому засіданні 08.08.2017р.

Ухвалами господарського суду від 29.05.2017р., 13.07.2017р. відповідача було зобовязано надати, в тому числі, докази часткової чи повної оплати відповідачем, визначеної позивачем заборгованості (за наявності).

Відповідач вимоги суду у визначеній частині не виконав, витребуваних судом документів не представив, наявність заборгованості в сумі 331266,66 грн не спростував.

Таким чином, приймаючи до уваги, що позивач зобовязання за договором №041т від 01.01.2016р. виконав належним чином, враховуючи, що відповідачем порушені взяті на себе за договором обовязки в частині строку їх виконання та у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі відокремленого підрозділу Словянського управління по газопостачанню та газифікації до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» про стягнення 331266,66 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст.611 зазначеного нормативно-правового акту у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу норм ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 ст.549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст. 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.8.2 типового договору №041т від 01.01.2016р. у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення 32157,02 грн пені за період з 11.02.2016р. по 31.05.2017р.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що сума пені є фактично більшою, ніж заявлена позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначену позивачем суму, а саме 32157,02 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п.5.1 постанови №14 від 17.12.2013р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом з оплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

З огляду на вищенаведене, позивач нарахував 3729,06 грн 3% річних за період з 11.02.2016р. по 31.05.2017р., інфляційні збитки в сумі 14707,52 грн за період з лютого 2016 року по травень 2017 року.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що їх суми є фактично більшими, ніж заявлені позивачем до стягнення. Проте, враховуючи, що суд обмежений обсягом вимог позивача та не може їх змінити на власний розсуд чи спонукати до їх уточнення, позовні вимоги у вказаній частині підлягають задоволенню на визначені позивачем суми, а саме 3729,06 грн та 14707,52 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, зясувавши обставини, повязані з правильністю здійснення позивачем розрахунків пені, 3% річних, інфляційних втрат, здійснивши оцінку доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, суд дійшов висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення неустойки, процентів річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі на визначені позивачем суми, а саме 32157,02 грн, 3729,06 грн та 14707,52 грн.

Згідно зі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 5727,90 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ в особі відокремленого підрозділу Словянського управління по газопостачанню та газифікації, м.Словянськ до Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця», м.Словянськ про стягнення заборгованості у розмірі 331266,66 грн, суми пені 32157,02 грн, суми 3% річних - 3729,06 грн та суми інфляційних втрат 14707,52 грн.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Санаторно-курортний реабілітаційний центр «Словянський курорт» Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофздоровниця» (84110, Донецька обл., м.Слов'янськ, вул.Пушкінська, буд.2 ) на користь Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, буд.1, ) в особі відокремленого підрозділу Словянського управління по газопостачанню та газифікації (84122, Донецька область, м.Слов'янськ, вул.Світлодарська, буд.28-Б, ) заборгованість в сумі 331266,66 грн, пеню 32157,02 грн, 3% річних 3729,06 грн, інфляційні витрати 14707,52 грн, а також судовий збір в сумі 5727,90 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 08.08.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 14.08.2017р.

Суддя Ю.О.Паляниця