ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017 р. Справа № 917/628/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", вул. Лєскова, буд.9, м. Київ

до Спільного українсько - російського товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс" в особі генерального директора ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про стягнення грошових коштів Суддя Іванко Лідія Андріївна

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3, дов. №607/15-Н від 05.11.2015 року

від відповідача: ОСОБА_4, дов. №11/3 від 31.05.2017 року

В судовому засіданні відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" про стягнення з Спільного українсько - російського товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс" 9367701 грн. заборгованості за кредитом, 62712,40 грн. заборгованість за відсотками, 99936,65 грн. - пені, згідно кредитного договору № 011/0026/119989 від 22.02.2013р.

Відповідач у відзиві заперечує проти позову в частині стягнення пені, оскільки позивач нарахував пеню, починаючи з 05.09.2013р., що суперечить вимогам ст.258 ЦК України та ст. 232 ГК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

22.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та Спільним українсько-російським товариством обмеженою відповідальністю «Светолюкс» в особі генерального директора ОСОБА_2 (далі - Відповідач) був укладений Кредитний договір №011/0026/119989 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Позичальнику надано кредит в сумі 170 000,00 гривень, строком з 22.02.2013 р. по 21.01.2014 p.. Процентна ставка за користування кредитом складає 24 % річних.

06 березня 2014 року додатковою угодою до кредитного договору, сторони погодили збільшення строку кредиту, кінцевий термін погашення кредиту 22 лютого 2016 року.

Таким чином, ОСОБА_1 виконав свої зобов'язання перед Позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі, строки та на умовах, передбачених цим договором, що підтверджується випискою.

Позичальник зобов"язаний здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно в розмірі згідно з графіком погашення кредиту та інших платежів (п.п.5.2 Кредитного договору).

Відповідно до п.11.2.1 Позичальник на вимогу кредитора сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов"язань за Договором - пеню, в відсотках річних від суми простроченого платежу, в розмірі S х 2 ( де "S" - облікова ставка Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня). Розрахунок пені здійснюється, починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов"язання мало бути виконаним.

Відповідач взяті на себе зобов"язання не виконав в повному обсязі, не погасив заборгованысть за кредитом в сумі 93677,01 грн. та відсотки за користування кредитом в сумі 62712,40 грн.

Крім цього, за прострочку виконання зобов"язань позивач нарахував пеню за період з 05.09.2013р. по 10.04.2017р. в сумі 99936,65 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково погасив кредит та проценти за користування кредитом, залишилися непогашеною заборгованість за кредитом в сумі 93677,01 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 62712,40 грн.

Вимоги позивача в цій частині обґрунтовані, підтверджені належними доказами, та не заперечуються відповідачем, а тому, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо стягнення пені слід зазначити наступне.

З розрахунку заборгованості, долученим до позовної заяви вбачається, що нарахування пені позивач здійснює, починаючи з 05.09.2013р.

Позовна давність, за визначенням статті 256 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах.

У ЦК України встановлено як загальну, тривалістю у три роки (стаття 257), так і спеціальну позовну давність (стаття 258), скорочену або більш тривалу порівняно із загальною.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права (постанова Верховного Суду України по справі №6-100цс14 від 03.09.2014).

Відповідно до п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 року, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Додатковою угодою № 011/0026/119989/1 від 06.03.2014р. сторони визначили, що кінцевий термін погашення кредиту Позичальником 22.02.2016р.

Таким чином, враховуючи положення ч.6 ст.232 ГК України, період нарахування пені становить з 23.02.2016р. по 23.08.2016р.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.258 ЦК України з вимогою про стягнення штрафних санкцій особа може звернутися до суду протягом одного року з моменту невиконання зобов"язання.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 26.04.2017 р., пеня може бути стягнута за період з 26.04.2016р. по 23.08.2016р. і згідно розрахунку позивача (доданого до позовної заяви) становить 16731,63 грн.

Отже, вимоги позивача в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково в сумі 16731,63 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Спільного українсько - російського товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс" в особі генерального директора ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" (вул. Лєскова, буд.9, м. Київ, ідент. код 14305909) 93677,01 грн. - заборгованість за кредитом, 62712,40 грн. - заборгованість за відсотками, 16731,63 грн. пені, 2596,82 грн. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.08.2017 року

Суддя Іванко Л.А.