ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2017 р. Справа № 911/2085/17

За позовом Фермерського господарства "Ніна"

до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Оверес Груп"

та другого відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 359 475, 85 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача: Мішакіна Л.О. (дов. б/н від 25.07.2017);

Дуліч В.М. (дов. б/н від 03.08.2017);

від відповідача 1: Колодич Є.М. (дов. б/н від 26.07.2017);

від відповідача 2: не з'явилися.

Обставини справи:

Фермерське господарство "Ніна" (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оверес Груп" (далі - перший відповідач) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - другий відповідач) про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 700 грн збитків, стягнення з першого відповідача на користь позивача 358 775,85 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неякісного ремонту двигуна трактора, який був проведений першим відповідачем на виконання договору № 313 від 08.04.2016 та договору № 332 від 12.04.2016, позивачу завдано збитків на загальну суму 358 775,85 грн, які складаються з 333 200,25 грн витрат на оплату коштів за неякісний ремонт та 25 575,60 грн додаткових затрат на виклик спеціалістів для діагностики та дефектовки двигуна, які підлягають стягненню з першого відповідача. Крім того, враховуючи що другий відповідач на підставі договору поруки № 3 від 12.04.2016 поручився перед позивачем за належне виконання першим відповідачем зобов'язань за договором № 313 від 08.04.2016 та договором № 332 від 12.04.2016 у розмірі 700 грн, позивач просив суд солідарно стягнути з відповідачів 700 грн збитків.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.07.2017 порушено провадження у справі № 911/2085/17, розгляд справи призначено на 28.07.2017.

27.07.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від другого відповідача надійшла заява від 27.07.2017 (вх. № 15024/17 від 28.07.2017), згідно якої останній визнав позов повністю та просив суд розглянути справу без його участі, яка задоволена судом в частині розгляду справи без участі другого відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.07.2017 розгляд справи відкладено на 04.08.2017.

04.08.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача, в порядку ч. 7 ч. 1 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (вх. № 15561/17 від 04.08.2017), яке задоволено судом.

04.08.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від першого відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15562/17 від 04.08.2017), згідно якого останній визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

04.08.2017 до канцелярії господарського суду Київської області від позивача надійшли письмові пояснення (вх. № 15560/17 від 04.08.2017), згідно яких останній просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні представники позивача повністю підтримали задоволення позовних вимог, представник першого відповідача заперечив проти задоволення позову.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачами не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та першого відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі Ен Ейч Груп», правонаступником якого згідно статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ен Ейч Груп», затвердженого рішенням єдиного учасника № 2 від 14.12.2016, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Оверес Груп» (Постачальник) та Фермерським господарством «Ніна» (Покупець) укладено договір поставки № 313, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупцеві товар за номенклатурою, кількістю та цінами, що зазначені у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною договору, а покупець - прийняти та провести сплату за товар на умовах, передбачених договором.

Якість товару, який поставляється за договором має бути придатною до використання з метою, для якої він придбається (п. 2.1. договору поставки № 313 від 08.04.2016).

Пунктом 4.6. договору поставки № 313 від 08.04.2016 сторони домовились, що товар є імпортований.

12.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сі Ен Ейч Груп», правонаступником якого згідно статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ен Ейч Груп», затвердженого рішенням єдиного учасника № 2 від 14.12.2016, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Оверес Груп» (Виконавець) та Фермерським господарством «Ніна» (Замовник) укладено договір надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332, за умовами якого виконавець зобов'язався за плату надати послуги з технічного обслуговування та ремонту техніки замовника, перелік якої наведений в списку, замовника, із зазначенням у ньому номерів, типів та моделей машин (технічних засобів), державних номерних знаків, місця їх знаходження (надалі «техніка»), а замовник - виконувати всі вказівки виконавця з правильної експлуатації та збереження техніки та допускати до роботи на ній лише своїх працівників.

Відповідно до п. 1.2. договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016 замовник зобов'язаний виконувати всі вказівки виконавця з правильної експлуатації та збереження техніки та допускати до роботи на ній лише своїх працівників.

Згідно п. 2.5. договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016 виконавець гарантує безперебійну роботу техніки і несе відповідальність за порушення нормальної їх роботи лише у випадку, якщо замовником виконується п. 1.2. договору.

Виконавець надає гарантію на відремонтовану техніку та вузли, та агрегати (двигуни, КПП, гідромотор, гідронасос та ін.) 1 календарний рік або 12 місяців або 500 мото/годин з моменту підписання акту виконаних робіт за умови проведення виконавцем гарантійного технічного обслуговування ТО50, ТО250, ТО500, ТО 750, ТО1000 із використанням оригінальних паливо-мастильних матеріалів виконавця за рахунок замовника. Виконавець має право залучати для проведення технічного обслуговування сторонні організації за своїм розсудом. Виконавець несе відповідальність за порушення нормальної роботи техніки лише в тому випадку, якщо замовником виконуються умови, зазначені в експлуатаційних бюлетенях та в інструкціях експлуатації на дану техніку, та використовуються якісні паливно-мастильні матеріали не нижче стандарту ЕВРО-4 - ЕВРО 5. Гарантія не розповсюджується на гумово-технічні вироби та деталі паливної апаратури (п. 8.1. договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016).

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016 першим відповідачем було проведено капітальний ремонт трактора CASE MX 310 Заводський № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 2008 року випуску, що підтверджується актами надання послуг, а саме: № 17 від 12.04.2016 на суму 24 947,52 грн та № 49 від 25.04.2016 на суму 11 147,52 грн (а.с. 46-47) та видатковими накладними № 15 від 12.04.2016 на суму 223 420,31 грн, № 16 від 12.04.2016 на суму 24 578,08 грн, № 18 від 12.04.2016 на суму 9 075,60 грн, № 46 від 25.04.2016 на суму 19 561,01 грн, № 48 від 26.04.2016 на суму 5 374,21 грн (а.с. 48-52), які підтверджують, що перший відповідач поставляв вказані запчастини, які були використані в ремонті двигуна трактора.

Позивач оплатив першому відповідачу капітальний ремонт техніки, що проводився запчастинами, які поставлялися ТОВ «Оверес Груп» на загальну суму (разом із вартістю запчастин) у розмірі 333 200,25 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 351 від 14.04.2016 на суму 223 420,31 грн, № 359 від 15.04.2016 на суму 78 162,21 грн та № 811 від 01.08.2016 на суму 31 617,73 грн (а.с. 52-54).

Після проведеного першим відповідачем ремонту, у серпні 2016 року трактор вийшов з ладу, пропрацювавши незначний період часу.

Оскільки у позивача виникли підозри на неякісний ремонт техніки, проведений першим відповідачем, Фермерське господарство «Ніна» звернулося до першого відповідача з листом № 11 від 28.02.2017 (а.с. 58) про неякісний ремонт техніки та просило останнього вжити заходів для усунення недоліків по ремонту техніки неналежної якості.

З огляду на недосягнення між позивачем та першим відповідачем згоди щодо врегулювання вказаної ситуації, позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайтен Машинері Україна» з метою виявлення діагностики пошкоджень трактора.

Відповідно до висновку ТОВ «Тайтен Машинері Україна» від 22.05.2017 (а.с. 64) 12.05.2017 було проведено розбирання двигуна № НОМЕР_1 трактора CASE Magnum 310 серійний № НОМЕР_3. Спеціалістами сервісної служби було надано перелік запчастин, що підлягали заміні під час проведення капітального ремонту у квітні 2016 року. Ремкомплект двигуна MX-310 310 CASE, артикул 73327179, до складу якого входить, крім іншого, поршнева група з шести поршнів та шість гільз блоку циліндрів, 2008 року виробництва, заводська комплектація та установка, заміні не підлягає. Решта деталей двигуна зазнали значного ступеня зносу металу, що унеможливлює ідентифікувати дату їх виробництва. На окремих деталях збереглося маркування фарбою, характерне виключно для заводського маркування. Для відновлення працездатності трактора, доцільно здійснити повторний ремонт двигуна або його заміну.

Для оплати повторного капітального ремонту двигуна ТОВ «Тайтен Машинері Україна» було виставлено рахунок на оплату № 1860 від 23.05.2017 на суму 48 153,60 грн (а.с. 74).

Для оплати нових запчастин, необхідних для здійснення капітального ремонту, який полягає в заміні запчастин двигуна трактора CASE MX 310 належної якості, ТОВ «Тайтен Машинері Україна» було виставлено рахунок на оплату № 19068 від 22.05.2017 на суму 433 933,34 грн (а.с. 73).

З метою встановлення імпортного походження поставлених позивачу запчастину першому відповідачу було направлено запит адвоката № 19/05 від 15.05.2017 (а.с. 41).

Листом № 134/17 від 02.06.2017 перший відповідач повідомив позивача про те, що він не є імпортером запчастин, поставлених позивачу за договором поставки № 313 товару, запчастини перший відповідач придбав у ТОВ «КОМПАНІЯ «БЕЛОЗ» за договором поставки № 377 від 04.04.2016, який є імпортером запасних частин.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що першим відповідачем проведено неякісний ремонт трактора CASE MX 310 Заводський № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 2008 року виписку та встановлено запчастини неналежної якості, що спричинило розлад роботи техніки, яка потребувала капітального ремонту.

Також позивач був вимушений замовити виклик спеціалістів ТОВ «Тайтен Машинері Україна» для проведення діагностики двигуна № НОМЕР_1 трактора CASE MX 310 із встановленням причини виходу із ладу трактора, що підтверджується актом надання послуг № 5105 від 31.03.2017 на суму 3 830,40 грн (а.с. 61) та актом PD 10/04-01 від 10.04.2017 на суму 3 751,20 грн (а.с. 60), а також провести зняття, розборку та дефектовку двигуна, що підтверджується актом № 11262 від 31.05.2017 на суму 17 994 грн (а.с. 62). Позивач оплатив ТОВ «Тайтен Машинері Україна» всього 25 575,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 579 від 13.05.2017 на суму 7 581,60 грн (а.с. 56) та платіжним дорученням № 675 від 09.06.2017 на суму 17 994 грн (а.с. 57).

Відтак розмір понесених позивачем збитків складає 358 775,85 грн, з яких: 333 200,25 грн фактично понесених витрат на оплату коштів за неякісний ремонт від ТОВ «Овересс Груп» та 25 575,60 грн додаткових затрат на виклик спеціалістів для діагностики та дефектовки двигуна від ТОВ «Тайтен Машинері Україна», які підлягають стягненню з першого відповідача.

12.04.2016 між Фермерським господарством «Ніна» (надалі - Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (надалі - Поручитель) укладено договір поруки № 3, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати перед кредитором за якість виконання всіх зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Сі Ен Ейч Груп», що виникли з договору № 313 від 08.04.2016 та договору № 33.

Згідно п. 2.4. договору поруки № 3 від 12.04.2016 поручитель відповідає за гарантію надання послуг, визначену в п. 8.1. договору № 332 від 12.04.2016 в повному обсязі своєї поруки.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки № 3 від 12.04.2016 поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов'язання, зазначеного в п. 4 договору.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно договору № 313 від 08.04.2016 та договору № 332 від 12.04.2016 у загальному розмірі 700 грн (п. 4.1. договору поруки № 3 від 12.04.2016).

Враховуючи те, що другий відповідач поручився за виконання зобов'язань першим відповідачем перед позивачем частково в розмірі 700 грн та те, що першим відповідачем виконано неякісні ремонтні роботи, позивач просив суд солідарно стягнути з відповідачів 700 грн збитків.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, перший відповідач посилається на те, що спірні ремонті роботи, виконані ним належним чином, оскільки акти виконаних робіт по капітальному ремонту двигуна, ТО-50 були підписані позивачем без заперечень та зауважень, що підтверджується підписаними позивачем актами виконаних робіт. Обгрунтованих претензій позивача, в порядку передбаченому договором № 332 від 12.04.2016, до першого відповідача не надходило.

Також перший відповідач вказує на те, що всі несправності, що виникли після капітального ремонту двигуна 12.04.2016 не пов'язані з капітальним ремонтом.

Висновок ТОВ «Тайтен Машинері Україна» від 22.05.2017, згідно позиції першого відповідача, є припущенням, не є експертним висновком, а відтак вказаний документ є неналежним доказом.

Предметом позову є вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 700 грн збитків, стягнення з першого відповідача на користь позивача 358 775,85 грн збитків.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки, надання послуг, підряду та поруки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу (ч. 1 ст. 673 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Нормами ст. 623 ЦК України та ст. 224 ГК України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Суд зазначає, що збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

При цьому, збитки не є санкцією заздалегідь визначеного розміру. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Тобто упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Вищого господарського суду України від 09.07.2014 у справі № 912/518/13 та від 16.06.2014 у справі № 905/6318/13.

Суд встановив, що першим відповідачем проведено ремонт трактора CASE MX 310 Заводський № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 2008 року випуску з використанням запасних частин, які були поставлені першим відповідачем позивачу, що підтверджується актами надання послуг, а саме: № 17 від 12.04.2016 на суму 24 947,52 грн та № 49 від 25.04.2016 на суму 11 147,52 грн (а.с. 46-47) та видатковими накладними № 15 від 12.04.2016 на суму 223 420,31 грн, № 16 від 12.04.2016 на суму 24 578,08 грн, № 18 від 12.04.2016 на суму 9 075,60 грн, № 46 від 25.04.2016 на суму 19 561,01 грн, № 48 від 26.04.2016 на суму 5 374,21 грн (а.с. 48-52); після проведеного першим відповідачем означеного ремонту, у серпні 2016 року трактор вийшов з ладу, пропрацювавши незначний період часу.

Як вбачається з наданого позивачем суду висновку ТОВ «Тайтен Машинері Україна» від 22.05.2017 (а.с. 64) ремкомплект двигуна MX-310 310 CASE, артикул 73327179, до складу якого входить, крім іншого, поршнева група з шести поршнів та шість гільз блоку циліндрів, 2008 року виробництва, заводська комплектація та установка, заміні не підлягає; решта деталей двигуна зазнали значного ступеня зносу металу, що унеможливлює ідентифікувати дату їх виробництва.

Відтак, суд дійшов висновку, що першим відповідачем неякісно проведено роботи з ремонту трактора CASE MX 310 Заводський № НОМЕР_3, двигун № НОМЕР_1, 2008 року випуску з використанням неякісних запасних частин, які були поставлені першим відповідачем позивачу, чим допущено порушення вимог п. 2.1. договору поставки № 313 від 08.04.2016, ст. 673 ЦК України в частині вимог про передачу товару належної якості та п. 2.5. договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016, ст. 839 ЦК України в частині виконання робіт належної якості.

Позивач сплатив першому відповідачу 333 200,25 грн в якості оплати за поставлені запчастини та проведений ремонт, що підтверджується платіжними дорученнями № 351 від 14.04.2016 на суму 223 420,31 грн, № 359 від 15.04.2016 на суму 78 162,21 грн та № 811 від 01.08.2016 на суму 31 617,73 грн (а.с. 52-54); позивач викликав спеціалістів ТОВ «Тайтен Машинері Україна» для проведення діагностики двигуна № НОМЕР_1 трактора CASE MX 310 із встановленням причини виходу із ладу трактора, що підтверджується актом надання послуг № 5105 від 31.03.2017 на суму 3 830,40 грн (а.с. 61) та актом PD 10/04-01 від 10.04.2017 на суму 3 751,20 грн (а.с. 60), а також провести зняття, розборку та дефектовку двигуна, що підтверджується актом № 11262 від 31.05.2017 на суму 17 994 грн (а.с. 62). Позивач оплатив ТОВ «Тайтен Машинері Україна» всього 25 575,60 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 579 від 13.05.2017 на суму 7 581,60 грн (а.с. 56) та платіжним дорученням № 675 від 09.06.2017 на суму 17 994 грн (а.с. 57). Відтак, суд дійшов висновку, що протиправними діями першого відповідача з проведення неякісного ремонту з використанням неякісних запасних частин, позивачу було завдано шкоду у розмірі 358 775,85 грн, з яких: 333 200,25 грн фактично понесених витрат на оплату коштів за неякісний ремонт від ТОВ «Оверес Груп» на суму 333 200,25 грн та 25 575,60 грн додаткових затрат на виклик спеціалістів для діагностики та дефектовки двигуна від ТОВ «Тайтен Машинері Україна».

З огляду на те, що першим відповідачем не було використано нові запчастини для ремонту двигуна, вказане свідчить про неякісність робіт, проведення їх з порушенням положень п. 8.1. договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016.

Вина першого відповідача у завданні позивачу збитків у загальному розмірі 358 775,85 грн, згідно висновку суду, полягає у тому, що перший відповідач, перед поставкою запасних частин та проведенням з використанням вказаних запчастин ремонту, повинен був пересвідчитися у належній якості запчастин, які не могли бути виявлені позивачем при прийнятті роботи (приховані недоліки), та впевнитися, що проведений ним ремонт є належної якості, що не було зроблено першим відповідачем.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, доведено суду наявність всіх складових збитків, які нанесені першим відповідачем позивачу внаслідок неякісно проведеного ремонту.

Судом критично оцінюються доводи представника першого відповідача на належне виконання ним договору поставки № 313 від 08.04.2016 та договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016, оскільки товар і роботи були прийняті позивачем по кількості та якості, з огляду на те, що позивач, під час прийняття запасних частин та ремонтних робіт, не міг бути обізнаним з неякісністю запасних частин та ремонтних робіт, а недоліки робіт не могли бути встановлені при звичайному способі їх прийняття (приховані недоліки), оскільки як вбачається з пояснень позивача трактор у серпні 2016 року вийшов з ладу, пропрацювавши незначний період часу, що не відповідає гарантійним зобов'язанням, зазначеним у п. 8 договору надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016, в той час як згідно ч. 5 ст. 858 ЦК України підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

Доводи щодо неналежного виконання позивачем зобов'язань за договором надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016 в частині оплати за виконані роботи, про що зазначає представник першого відповідача, не підлягають оцінці судом в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказані обставини не є предметом дослідження у даному спорі.

Посилання представника першого відповідача щодо неналежності повідомлення ТОВ «Оверес Груп» про проведення дослідження мотору трактора Case Magnum 310 вважаються судом безпідставними, оскільки 04.05.2017 на адресу першого відповідача було надіслано запрошення на діагностику двигуна Case MX 310, що підтверджується фіскальним чеком № 1834 від 04.05.2017 та описом вкладення до цінного листа (а.с. 104). Вказаний листа отриманий представником першого відповідача 10.05.2017, що підтверджується інформацією з веб-сайту Укрпошти про відстеження поштових відправлень (а.с. 106).

Крім того, листом № 118/17 від 12.05.2017 перший відповідач повідомив позивача про неможливість виїзду працівника ТОВ «Оверес Груп» для діагностики трактора Case MX 310.

Листом № 146/17 від 23.06.2017 перший відповідач відмовився від направлення фахівців до ТОВ «Тайтен Машинері України».

Доводи представника першого відповідача на те, що прогнозована поломка трактора, що виникла після капітального ремонту не стосується виконаних першим відповідачем робіт з капітального ремонту, оскільки перший відповідач рекомендував позивачу заміну дефектного паливного насосу високого тиску, від якої позивач відмовився, що підтверджується висновком спеціаліста від 02.08.2017 (а.с. 185-187) та поясненнями механіків від 02.08.2017 (а.с. 188-191) оцінюються судом критично з огляду на наступне.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної № 16 від 12.04.2016 (а.с. 49) позивач отримав від першого відповідача паливний насос MX-8 вартістю 19 960 грн без ПДВ; 12.04.2016 складено акт надання послуг № 17 (а.с. 46), згідно якого вбачається, що першим відповідачем протягом 5 норм/годин було проведено діагностування (перевірку) паливного насосу (ТНВД) на стенді, заміна якого не відбулася.

Посилання першого відповідача на те, що договір поруки № 332 від 12.04.2016 є фіктивним, оскільки вказаний договір не підписувався другим відповідачем вважаються судом нормативно необґрунтованими та доказово безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна копія вказаного договору (а.с. 29-30), який є правомірним в силу ст. 204 ЦК України.

Позиція першого відповідача про неможливість використання судом висновку ТОВ «Тайтен Машинері Україна» від 22.05.2017 в якості доказу у справі, оскільки він не є експертним висновком, а відтак вказаний документ не може бути неналежним доказом, вважається судом не вірною, з огляду на те, що відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Наданий представником позивача та прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу, висновок ТОВ «Тайтен Машинері Україна» від 22.05.2017 (а.с. 64) підтверджує існування обставин, на підтвердження яких він наданий суду, а відтак судом його оцінено в якості належного та допустимого доказу.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Враховуючи вищевикладене та те, що другий відповідач поручився перед позивачем за належне виконання першим відповідачем зобов'язань за договором поставки № 313 від 08.04.2016 та договором надання послуг з ТО та ремонту техніки № 332 від 12.04.2016 у розмірі 700 грн, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача 700 грн збитків та часткове задоволення вимоги про стягнення з першого відповідача на користь позивача 358 775,85 грн збитків у розмірі 358 075,85 грн збитків (358 775,85 грн - 700 грн).

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій першого відповідача щодо завдання позивачу збитків у розмірі 358 775,85 грн та неправильних дій другого відповідача в частині виконання ним договору поруки № 3 від 12.04.2016.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оверес Груп" (49064, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Бельгійська, будинок 4; ідентифікаційний код 40293560) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (08720, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Фермерського господарства "Ніна" (08742, Київська обл., Обухівський район, село Жуківці, вулиця Київська, будинок 2; ідентифікаційний код 20573873) 700 (сімсот гривень) 00 коп. збитків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оверес Груп" (49064, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Бельгійська, будинок 4; ідентифікаційний код 40293560) на користь Фермерського господарства "Ніна" (08742, Київська обл., Обухівський район, село Жуківці, вулиця Київська, будинок 2; ідентифікаційний код 20573873) 358 075 (триста п'ятдесят вісім тисяч сімдесят п'ять гривень) 85 коп. збитків та 5 386 (п'ять тисяч триста вісімдесят шість гривень) 89 коп. судового збору.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (08720, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Фермерського господарства "Ніна" (08742, Київська обл., Обухівський район, село Жуківці, вулиця Київська, будинок 2; ідентифікаційний код 20573873) 5 (п'ять гривень) 25 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішення суду законної сили.

Повне рішення складено: 09.08.2017

Суддя П.В.Горбасенко