ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р.Справа № 916/1337/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс»

в особі філії «Інфоксводоканал»

До відповідача: Житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-8»

про стягнення 46596,30 грн.,

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю),

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю),

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача, Житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-8» про стягнення 76618,55 грн. заборгованості, вказуючи на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором на послуги водопостачання та водовідведення від 01.11.2000р. № 113/1.

Обґрунтовуючи позовну заяву посилається на укладений між сторонами договір на послуги водопостачання та водовідведення від 01.11.2000р. № 113/1, невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо оплати вартості отриманих послуг, приписи ст.ст.11, 526, 610, 615, 629,901, 903 ЦК України, ст.193 ГК України та інші обставини, які вказані у позовній заяві.

Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 46596,30 грн. з посиланнями на часткову сплату боргу відповідачем.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому погоджується з сумою боргу 46596,30 грн.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

01.11.2000 р. між Позивачем (Водоканал) та Відповідачем (Абонент) укладено договір про надання послуг водопостачання та водовідведення № 113/1.

Згідно розділу1 договору, позивач надає у відповідності до державних стандартів послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідач вчасно сплачує за прийняті послуги з водопостачання та водовідведення у порядку визначеним договором та діючим законодавством.

Розмір плати за послуги водопостачання та водовідведення розраховується виходячи з розміру затверджених тарифів та показань та засобів обліку (п.3.1, п.3.3 Договору).

Відповідно до п.3.1 договору облік спожитої води здійснюється за показаннями загально будинкового приладу обліку встановленого на обєкті відповідача, що визначені у додатку № 1 дислокації обєктів до договору.

На підтвердження отриманих послуг відповідач щомісячно надавав позивачу звіти про водовикористовування за лютий, березень, квітень та травень 2017р., в яких визначав обсяг отриманих послуг.

Відповідно до додаткової угоди від 06.09.2010р.за №30/1-2сторони домовились внести зміни щодо строку дії договору про надання послуг, а саме п.5.3 договору викласти в наступний редакції: договір діє з моменту укладання договору до 31.12.2015р., договір вважається продовжений на наступні 5 років, якщо за місяць до його закінчення сторони не прийдуть до згоди внести зміни або припинити його дію.

Договір діє, оскільки жодна з сторін не зверталась з заявою про його припинення.

За період з 01.02.2017р. по 24.05.2017р. позивач надав послуги на обєкт відповідача у розмірі 6167 куб.м., а саме: за лютий 2017р.-1986 куб.м., за березень 2017р.-1646 куб.м., за квітень 2017р. 1336 куб.м., за травень 2017р. 1199куб.м.

Відповідно до договору відповідач щомісячно в строк до 20числа місяця, щодо настає за розрахунковим повинен здійснювати розрахунок за послуги з водопостачання та водовідведення.

У звязку з неналежною оплатою отриманих послуг за Договором у період з 01.02.2017р. по 24.05.2017р. у відповідача виникла заборгованість в сумі 76618,55грн., про що свідчать звіти про водовикористовування, розрахунок богу та довідка з особового рахунку.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача лист від 24.05.2017 р., в якому повідомив про наявність боргу, та обовязок виконати зобовязання по оплаті за надані послуги.

Залишення вказаного листа без відповіді та задоволення спричинило звернення з позовною заявою в рамках провадження по даній справі.

Зазначений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.175 ГК України.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

31.05.2017р. відповідач сплатив 3786,22 грн., про що свідчить платіжне доручення № 779.

Після подачі позову відповідачем було сплачено 26236,03грн., про що свідчать наявні в матеріалах платіжні доручення, а саме: від 02.06.2017р. № 785 на суму 3500,00грн.; від 09.06.2017р. № 789 на суму 3500,00грн.; від 14.06.2017р. № 797 на суму 4000,00грн.; від 16.06.2017р. № 805 на суму 4000,00грн.; від 23.06.2017р. № 808 на суму 3500,00грн.; від 29.06.2017р. № 811 на суму 3500,00грн.; від 12.07.2017р. № 823 на суму 4236,03 грн.

Позивач уточнив позовні вимоги в сумі 46596,30 грн., врахувавши часткову оплату боргу відповідачем.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що господарські правовідносини між позивачем та відповідачем носять тривалий характер, відповідач визнає свій обовязок сплачувати отримані послуги водопостачання та водовідведення та не уникає його виконання.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З урахуванням вказаних обставин, дослідивши матеріали справи та пояснення сторін, суд задовольняє уточнені вимоги позивача про стягнення 46596,30грн.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.525, 526, 530, 610, 612, 626 Цивільного Кодексу України, ст.ст.175, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

вирішив

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до Житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-8» про стягнення 46596,30 грн. - задовольнити

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Суворівський-8» (65123, м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога,93, код 23207749) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (65039, м. Одеса, вул. Басейна,5, код 26472133) 46596/сорок шість тисяч пятсот девяносто шість/грн. 30 коп. основного боргу та 1600/одну тисячу шістсот/грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 31.07.2017 року.

Повний текст рішення мав бути складений 07.08.2017р., проте у звязку з відсутністю в господарському суді Одеської області електроенергії з 07.08.2017р. по 09.08.2017р., повний текст рішення складений та підписаний 09 серпня 2017 р.

Суддя Р.В. Волков