ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2017 р. Справа № 918/469/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕКС-ІНВЕСТ"

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Злагода"

про стягнення заборгованості в сумі 50 000 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 24.07.2017 р.

У судовому засіданні 07 серпня 2017 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

3 липня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІМЕКС-ІНВЕСТ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Злагода" про стягнення заборгованості в сумі 50 000 грн.

Ухвалою суду від 4 липня 2017 року позовну заяву від 21.06.2017 р. № 2/ГС прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/469/17, розгляд якої призначено на 24 липня 2017 року.

20 липня 2017 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду повідомлення про те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

У судове засідання 24 липня 2017 року представник позивача не з'явився, однак 20.07.2017 р. від останнього на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 24 липня 2017 року розгляд справи відкладено на 07 серпня 2017 року.

07 серпня 2017 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач повідомив, що відповідачем частково погашено заборгованість в сумі 2 000 грн. 00 коп., що підтверджується банківськими виписками, копії яких долучено до матеріалів справи та просить стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Злагода" 48 000 грн. 00 коп. заборгованості. Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

Також, 07 серпня 2017 року від Приватного сільськогосподарського підприємства "Злагода" через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення доказів, відповідно до якого відповідач повідомив, що заборгованість в сумі 5 000 грн. 00 коп. оплачена, що підтверджується платіжними дорученням № 194 від 03.08.2017 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року провадження у даній справі в частині стягнення заборгованості в сумі 5 000 грн. 00 коп. припинено.

Представник позивача у судове засідання 07 серпня 2017 року не з'явився, однак належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 3297 (а.с. 37).

У судовому засіданні 15 травня 2017 представник відповідача визнав позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2016 року між Приватним сільськогосподарським підприємством "Злагода" (надалі Господарство) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галичина Цукор" (надалі Завод) укладено договір на технічну переробку цукрових буряків урожаю 2016 року №709/16-1 (надалі договір; а.с. 8-10), відповідно до п. 1.1. якого згідно цього договору завод надає господарству послуги по переробці цукрових буряків (надалі Товар) на умовах, зазначених у цьому договорі.

У відповідності до п. 1.2. договору, цукрові буряки є давальницькою сировиною, яку господарство передає заводу з метою переробки в готову продукцію цукор білий та допоміжну продукцію.

Згідно з п. 2.1. договору, господарство зобовязалось виростити та доставити у термін з 11 вересня до 30 листопада 2016 року на бурякоприймальний пункт цукрові буряки урожаю 2016 року з площі 180 га в кількості 9 900 тонн, що відповідають вимогам діючого стандарту 4327-2007 "Цукрові буряки для промислової переробки" згідно з графіком, узгодженим з заводом. Графік доставки цукрових буряків є невідємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 2.2. договору, господарство зобовязується забрати належну йому кількість цукру до 31 грудня 2016 року, але не раніше за дату узгодження та підписання сторонами акту остаточної звірки за результатами переробки давальницької сировини.

У відповідності до п. 3.1. завод зобовязався забезпечити за свій рахунок своєчасне приймання та розвантаження цукрових буряків у терміни, зазначені у п. 2.1. цього договору та здійснити своєчасне оформлення відповідних документів.

Згідно з п. 5.1. договору, розрахунки між сторонами здійснюються в натуральній формі залежно від завезених на бурякоприймальний пункт цукрових буряків в їх заліковій вазі, з врахуванням їх якісних показників

Договір вступає в силу з дати його підписання сторонами і скріплення їхніми печатками та діє до 31 грудня 2016 року (п. 9.1. Договору).

Відповідно до п. 9.2. договору, термін дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1. цього договору та закінчується після повного і належного виконання зобовязань за цим договором.

Додатком 1 до договору №709/16-1 від 07.09.2016р. сторони погодили графік поставок цукрових буряків (а.с. 11).

Відповідно до Додатком 2 до договору №709/16-1 від 07.09.2016р. сторони визначили коефіцієнти перерахунку ціни 1 тони цукрових буряків залежно від рівня їх цукристості (а.с. 12).

Згідно з Додатком 3 до договору №709/16-1 від 07.09.2016р. сторони дійшло згоди щодо розрахунку допоміжною продукцією за 1 т. зданих цукрових буряків у заліковій вазі (а.с. 13).

Додатком 4 до договору №709/16-1 від 07.09.2016р. сторони погодили порядок відшкодування витрат на перевезення (а.с. 14).

Судом встановлено, що вказаний договір та додатки до договору підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору, виконавцем були надані замовникові послуги по переробці цукрових буряків.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договорами про надання послуг свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення умов даних договорів.

В порушення прийнятих на себе зобов'язань, в передбаченому обсязі відповідач належним чином не оплатив надані послуги, на момент звернення до суду заборгованість становила в сумі 50 000 грн. 00 коп..

Крім того, судом встановлено, що 01 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галичина Цукор" (надалі Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІМЕКС-ІНВЕСТ" (надалі Новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги №3 (надалі Договір відступлення права вимоги; а.с. 16-20), відповідно до п.1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступив новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги за договором на технічну переробку цукрових буряків урожаю 2016 року №709/16-1 від 07.09.2016р., що укладений між первісним кредитором та Приватним сільськогосподарським підприємством "Злагода" (надалі Боржник).

За цим договором до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного та реального виконання наступних обовязків: повернення заборгованості за основним зобовязанням в сумі 50 000 грн. 00 коп. (п. 1.3. Договору відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.6. договору, після підписання та скріплення печатками сторін цього договору до нового кредитора переходять всі права кредитора у відношенні до боржника, що належали до цього первісному кредитору за основним зобовязанням.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Судом встановлено, що вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

08 лютого 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Галичина Цукор" на адресу відповідача було направлено повідомлення №08/02-13/3, в якому відповідача було повідомлено про зміну кредитора у зобов'язанні (а.с. 15).

15 травня 2017 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІМЕКС-ІНВЕСТ" на адресу відповідача позивачем було направлено лист №53, в якому відповідача було повідомлено про зміну кредитора у зобов'язанні у частині погашення боргу у розмірі 50 000 грн. 00 коп. та запропоновано виконати зобов'язання щодо сплати заборгованості у розмірі 50 000 грн. 00 коп..

Відповідач залишив дане повідомлення без реагування, заборгованість у розмірі 50 000 грн. 00 коп. не сплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 526 ЦК України, що кореспондується із ст. 193 ГК України встановлюють, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. (ст. 629 ЦК України).

Згідно статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач після звернення Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІМЕКС-ІНВЕСТ" з позовом до суду сплатив суму основного боргу в розмірі 5 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученням № 194 від 03.08.2017 року, копію якого долучено до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 07 серпня 2017 року провадження у даній справі в частині стягнення заборгованості в сумі 5 000 грн. 00 коп. припинено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 43 000 грн. боргу за надані послуги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У відповідності до п. 1.ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, а також у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 1 376 грн. 0 коп..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Злагода" (35362, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Малий Шпаків, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІМЕКС-ІНВЕСТ" (01133, м. Київ, провул. Лабораторний, буд. 1, секція 3 та 4, кім. 702, ) 43 000 (сорок три тисячі) грн. 00 коп. основного боргу та 1 376 (одну тисячу триста сімдесят шість) грн. 00 коп. витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 11 серпня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, буд. 1, секція 3 та 4, кім. 702);

3 - відповідачу рекомендованим (35362, Рівненська обл., Рівненський р-н, с. Малий Шпаків).