КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття апеляційної скарги до провадження

"14" серпня 2017 р. Справа №910/25631/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги б/н від 20.07.2017 (вх. №09-08.1/6698/17 від 09.08.2017) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України

у справі № 910/25631/13 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Приватного підприємства «Гєлан»

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Стек-Комп'ютер»,

3.Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресив»,

4. Приватного підприємства «Ефективні технології продаж»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВаРос»

про стягнення 19 879 164,39 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Гєлан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стек-Комп'ютер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресив», Приватного підприємства «Ефективні технології продаж» і Товариства з обмеженою відповідальністю «ВаРос» про стягнення 19 409 561,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2014 позовні вимоги задоволено повністю.

04.04.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва було видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2014 у справі № 910/25631/13; здійснено процесуальне правонаступництво та замінено стягувача у виконавчому провадженні за наказом Господарського суду міста Києва від 04.04.2014 у справі № 910/25631/13.

17.05.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» було подано скаргу на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» задоволено частково. Визнано недійсним пункт 3 постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2017 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 12.05.2017 № 43070013 в окреме провадження. В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 внесено виправлення до ухвали суду від 30.06.2017, а саме пункт два резолютивної частини ухвали викладено в редакції: «Визнати недійсним пункт 3 постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2017 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 12.05.2017 № 43070013 в окреме провадження.» та внесено виправлення в тексті ухвали суду щодо номеру постанови про стягнення виконавчого збору.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2017, заявник, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сінеф», 21.07.2015 року подав апеляційну скаргу б/н від 20.07.2017 (вх. №09-08.1/6698/17 від 09.08.2017, в якій просить залишити в силі п. 2 ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2017; та визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанови про зняття арешту з майна боржника у виконавчому провадженні №43007013 на підставі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати недійсною постанову державного виконавця №53935150 від 15.05.2017 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №43007013; прийняти судове рішення про зняття арешту з коштів та нерухомого майна боржника у виконавчому провадженні №430070013; прийняти судове рішення про видалення з державного реєстру прав на нерухому майно записів про обтяження №6119334 та №5444964, які були зроблені під час виконання провадження №43007013.

Апелянтом разом з апеляційною скаргою подане клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки, як стверджує апелянт, остаточну ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 із внесеними до неї виправленнями іншою ухвалою суду від 19.07.2017, апелянт отримав уже після закінчення строків на її оскарження, а тому просить відновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 50, ч.3 ст. 51 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Як вбачається з матеріалів справи, Господарським судом міста Києва оскаржувану ухвалу винесено 30.06.2017, таким чином встановлений законом п'ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали закінчився 05.07.2017. З відмітки на звороті останнього аркуша ухвали вбачається, що ухвала була отримана ТОВ «Сінеф» 06.07.2017, тобто вже після закінчення встановленого законом строку на її апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Чинний ГПК України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи.

Колегія суддів зазначає, що згідно Конституції України реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. За правовою позицією Конституційного Суду України «правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах» (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини Рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 27.01.2010 року №3-рп/2010 право на апеляційне оскарження судових рішень в контексті положень частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожного на звернення до суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд), як джерело права.

У п. 41 Рішення від 03.04.2008 року «Пономарьов проти України» Суд вказав, що: «правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.»

Приймаючи до уваги вказане, колегія суддів з метою забезпечення гарантованого ст. 129 Конституції України, ст. 22, 91 ГПК України права на оскарження судового рішення, визнає причину пропуску встановленого законом процесуального строку подання апеляційної скарги поважною та поновлює строк на подання апеляційної скарги.

Київський апеляційний господарський суд визнав подані матеріали достатніми для прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 53, 65, 86, 91, 92, 93, 98 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Сінеф» пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2017.

2.Прийняти апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року у справі № 910/25631/13 до провадження.

3. Розгляд справи призначити на 23.08.2017 на 10:45 год. Засідання відбудеться в приміщенні Київського апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, в залі судових засідань № 9.

4.Викликати для участі в судовому засіданні повноважних представників учасників судового процесу. Повноваження представників мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника з прикладенням печатки цієї організації). У разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом або засновниками - наказ, рішення, протокол тощо (або засвідчені належним чином витяги з них).

5.Зобов'язати сторін надати суду:

- оригінали документів, копії яких подавались до матеріалів справи (на огляд).

6.Зобов'язати відповідачів та Департамент державної виконавчої служби України надати суду:

-відзив на апеляційну скаргу у відповідності до вимог ст. 96 ГПК України із документальним обґрунтуванням своїх доводів та заперечень;

- оригінали документів, копії яких подавались до матеріалів справи (на огляд).

7. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець