Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

10 серпня 2017 справа № 927/654/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго,

вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобудсервіс»

14000, м. Чернігів,вул.. Мстиславська,30

Предмет спору: про стягнення 182288,95 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. № 28/6782 від 12.12.2016, ОСОБА_2 довіреність № 28/5482 від 30.08.2015, юрисконсульт

від відповідача: ОСОБА_3 директор, ОСОБА_4 дов. № 86 від 02.08.2017

Рішення виноситься після оголошеної в судовому засіданні 03.08.2017 перерви до 08.08.2017 до 12 год.00 хв. та до 10.08.2017 до 11 год.00 хв. згідно ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Публічним акціонерним товариством "Чернігівобленерго" подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобудсервіс» про стягнення 155294,60 грн. боргу за активну електроенергію, 7613,18 грн. боргу за реактивну електроенергію, 9544,12 грн. боргу за перевищення договірної величини електропостачання, 751,90 грн. відсотків річних, 2234,31 грн. інфляційних, 6850,84 грн. пені за договором про постачання електричної енергії № 4838 від 12.04.2016.

Відповідач в письмовому запереченні та представники відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили, посилаючись на припинення дії договору № 4838 від 12.04.2016 з січня 2017 року у звязку з тим, що відповідач звернувся до позивача листом № 107 від 03.08.2016 про припинення дії договору. Несплату рахунків відповідач пояснює тим, що згідно п. 9.4. договору останній припинив свою дію та у звязку з тим, що електроенергія споживалась виключно власниками квартир. На даний час з власниками квартир житлового будинку № 2 по вул.. Жабинського, які безпосередньо споживають електроенергію позивач не заключив договори.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

Встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюється законами України Про засади функціонування ринку електричної енергії України та Про електроенергетику.

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику постачання електроенергії для забезпечення потреб споживачів здійснюється на підставі договору на постачання електроенергії, що укладається між споживачем та електропостачальною організацією.

12 квітня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Чернігівобленерго", (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлобудсервіс» (далі споживач), було укладено договір про постачання електричної енергії № 4838 (надалі - договір).

Згідно п. 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 2000 кВА, 267кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Пунктом 2.1. договору визначено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Згідно п.п. 2.2.1, 2.2.2 договору постачальник зобовязується: виконувати умови цього договору; постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього договору.

Відповідно до додатку № 4 до договору сторони погодили, що фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються відповідачем за показами розрахункових засобів обліку 18 числа кожного місяця та заносяться в Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії, який не пізніше наступного дня за підписом уповноваженої (відповідальної) посадової особи та печатки надається позивачу, після чого відповідач отримує від позивача рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в Акт звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії та надавати на погодження відповідальній посадовій особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду, який підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

Щомісячні акти про зняття показників розрахункових приладів обліку електричної енергії складені позивачем, відповідач підписувати відмовився (а.с. 35-41). Двосторонні акти № 003477 та № 003478 Контрольного огляду вузла обліку з визначенням показів лічильників підписано уповноваженими представниками сторін 31.05.2017.

На виконання умов договору, позивачем поставлено та спожито відповідачем за період з січня 2017 по червень 2017 р., включно, активної електроенергії на суму 156124,33 грн.

Відповідно до п. 2.2.4. договору позивачем були виставлені рахунки на оплату, а саме: за активну електроенергію рахунки № 4838_01-2017 від 23.01.2017 на суму 23885,69 грн. (отриманий 26.01.2017), № 4838_02-2017 від 21.01.2017 на суму 30161,56 грн. (отриманий 24.02.2017), № 4838_03-2017 від 21.03.2017 на суму 25163,22 грн. (отриманий 28.03.2017), № 4838_04-2017 від 19.04.2017 на суму 25769,87 грн. (отриманий 26.04.2017), № 4838_05-2017 від 19.05.2017 на суму 25313,17 грн. (отриманий 30.05.2017), № 4838_06-2017 від 20.06.2017 на суму 25830,82 грн.( отриманий 03.07.2017).

Тарифи на відпущену позивачем електроенергію в січні - червні 2017р. встановлені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (а.с.105-114).

Відповідно до п. 2.3.3. договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період, згідно з умовами додатку №3 до цього договору "Порядок розрахунків", додатку №4 до цього договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" та діючого законодавства.

Додатком № 3 до договору, сторони погодили, що споживач здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з „19 числа попереднього місяця по „18 число наступного місяця, включно, за запропонованою схемою:

У формі попередньої оплати, самостійно за 3 дні до початку розрахункового періоду у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період. Розмір попередньої оплати розраховується споживачем самостійно як сума добутків, визначених на наступний розрахунковий період рівнів тарифу відповідного класу напруги на очікуваний обсяг/частку очікуваного обсягу споживання електричної енергії. У разі відсутності інформації про рівень тарифів на наступний розрахунковий період, споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді. Якщо сума платежів, здійснених протягом розрахункового періоду, перевищує вартість фактично спожитої електроенергії, різниця зараховується як часткова оплата заявленого на наступний розрахунковий період обсягу електричної енергії. Остаточний розрахунок не пізніше 3 операційних днів з дня отримання рахунка.

Згідно з п. 2.3.4 договору споживач зобовязується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №8 до цього договору Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії в терміни проведення остаточного розрахунку .

Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії визначено в додатку №8 до договору про постачання електричної енергії № 4838 від 12.04.2016 року, відповідно до „Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Мінпаливоенерго України №19 від 17.01.2002р., погодженої НКРЕ, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за №93/6381.

Відповідно до п. 16 додатку № 8 кошти за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок постачальника електричної енергії протягом 3 операційних днів з дня отримання рахунку.

Позивачем, відповідно до умов договору проведені нарахування за перетікання реактивної електроенергії та виставлено рахунок № 4838_12-2016 від 19.12.2016 на суму 1424,21 грн. (отриманий 16.12.2016), №4838_01-2017 від 23.01.2017 на суму 1325,99 грн. (отриманий 26.01.2017), №4838_02-2017 від 21.02.2017 на суму 1305,86 грн. (отриманий 24.02.2017), №4838_03-2017 від 21.03.2017 на суму 1165,64 грн. (отриманий 28.03.2017), №4838_04-2017 від 19.04.2017 на суму 1281,42 грн. (отриманий 26.04.2017), №4838_05-2017 від 19.05.2017 на суму 1251,54 грн. (отриманий 30.05.2017), №4838_06-2017 від 20.06.2017 на суму 1282,73 грн. (отриманий 03.07.2017).

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Частинами 6,7 ст.276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Позивачем зазначено, що станом на 01.01.2017 р. у відповідача рахувалась переплата в сумі 829,73 грн. за спожиту активну електроенергію та частково - в сумі 1424,21 грн., сплачена вартість реактивної електроенергії, борг відповідача перед позивачем становить 155294,60 грн. за спожиту активну електроенергію та 7613,18 грн. за перетікання реактивної електроенергії. Проти існування переплати не заперечив і сам відповідач в запереченні на позовну заяву та представник відповідача в судовому засіданні.

Відповідач на момент розгляду справи в суді доказів сплати боргу по оплаті спожитої активної та реактивної електроенергії не надав.

Заперечення відповідача щодо припинення дії договору в звязку з направленням листа № 107 від 03.08.2016 спростовується матеріалами справи, оскільки: згідно ст.. 26 Закону України «Про електроенергетику», що діяла на момент спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником . Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», що діє з 11.06.2017 постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договірні відносини між фізичними особами мешканцями спірного будинку та відповідачем відсутні, договори про користування електроенергією з мешканцями та позивачем не укладались, що підтвердили сторони в судовому засіданні та позивач листом № 13а/3625 від 02.08.2017 (а.с.115). Договір про постачання електричної енергії був укладений безпосередньо між позивачем та відповідачем (договір № 4838 від 12.04.2016). Пунктом 9.4. договору сторони обумовили, що цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2016 р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

03.08.2016 відповідач звернувся до позивача з листом № 107, в якому просив закрити договір про постачання електричної енергії № 4838 від 12.04.2016 та включити обєкт ТП-702 за адресою: м. Чернігів, вул.. Жабинського,2а в договір № 1020 від 08.02.2007. Зазначений лист одержано позивачем 03.08.2016, що підтверджується наявністю на листі штампу позивача про реєстрацію вхідної кореспонденції. Отже, цим листом відповідач не відмовився від споживання електроенергії по спірному обєкту, оскільки просив включити цей обєкт до іншого договору, що сторонами проведено не було.

Відповідно до розділу 5 договору, який регулює порядок визначення та узгодження договірних величин споживання електричної енергії та потужності, для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 01 листопада поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (додаток «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»). Договірні величини споживання електричної енергії визначаються на рівнях заявлених споживачем згідно з п. 5.1. договору обсягів. Договірні величини споживання електричної потужності на розрахунковий період визначаються для споживача на години максимуму навантажень енергосистеми окремо для кожної площадки вимірювання з приєднаною потужністю 150 кВА і більше та середньомісячним споживанням 50 тис. кВт. і більше, виходячи із установленого енергосистемою завдання щодо граничного споживання електричної потужності.

Додатком № 5 до договору Обсяги постачання електричної енергії споживачу на 2017 рік, узгодженим споживачем та постачальником станом на 01.11.2016 саме за договором № 4838 від 12.04.2016, на розрахунковий період з 19.01.2017 по 18.02.2017 було встановлено очікуваний обсяг споживання на рівні 10000 кВт год., на розрахунковий період з 19.02.2017 по 18.03.2017 10000кВт/г, на розрахунковий період з 19.03.2017 по 18.04.2017 10000кВт/г, на розрахунковий період з 19.04.2017 по 18.05.2017 10000кВт/г, на розрахунковий період з 19.05.2017 по 18.06.2017 10000кВт/г, з 19.06.2017 по 18.07.2017-10000кВт/г.

Таким чином, своїми подальшими діями узгодженням обєктів постачання електроенергії на 2017, сторони підтвердили перебування в договірних відносинах саме за договором № 4838 від 12.04.2016.

Враховуючи, що договір на постачання електричної енергії укладений безпосередньо між позивачем та відповідачем, то саме ці сторони повинні виконувати взяті на себе зобов'язання та дотримуватись умов договору. Відтак, особи, які не були сторонами цього договору, не можуть нести відповідальність (в тому числі й майнову), яка передбачена умовами цього договору.

Крім того, сторонами не надано доказів опломбування квартирних лічильників ПАТ «Чернігівобленерго» в присутності власників квартир. З аналізу акту від 31.07.2017, складеного відповідачем про перевірку показників на наявність пломбування електролічильників у спірному житловому будинку, та наданої відповідачем відомості використання електричної енергії споживачами, підписаної головним бухгалтером відповідача (оформлених документів відповідачем в односторонньому порядку), неможливо визначити кількість електроенергії, спожитої за квартирними лічильниками в спірний період (з 01.01.2017 по 30.06.2017). Так, в відомості визначено 36 квартир, за опломбованими лічильниками яких визначено споживання електроенергії, при оформленні права власності громадянами в період 2016 р., що не виключає можливості споживання електроенергії ще в 2016 та в липні 2017, оскільки акт та відомість складені станом на 31.07.2017. Решта квартирних лічильників не опломбована, а по кв. № 4 електроспоживання проводилось самим відповідачем.

Згідно рахунку №4838_02-2017 від 21.02.2017 при встановленому обсязі 10000 кВтгод перевищення договірних обсягів електроенергії за розрахунковий період складає 2382 кВт/г, №4838_03-2017 від 21.03.2017, при встановленому обсязі 10000 кВтгод перевищення договірних обсягів електроенергії за розрахунковий період складає 311 кВт/г, №4838_04-2017 від 19.04.2017 при встановленому обсязі 10000 кВтгод перевищення договірних обсягів електроенергії за розрахунковий період складає 725 кВт/г,№4838_05-2017 від 19.05.2017 при встановленому обсязі 10000 кВтгод перевищення договірних обсягів електроенергії за розрахунковий період складає 587 кВт/г,№4838_06-2017 від 20.06.2017 при встановленому обсязі 10000 кВтгод перевищення договірних обсягів електроенергії за розрахунковий період складає 725 кВт/г

Позивачем виставлялись рахунки відповідачу за споживання електричної енергії понад договірну ціну № 2D4838_02-2017 від 21.02.2017 на суму 4835,22 грн., № 2D4838_03-2017 від 21.03.2017 на суму 632,48 грн., № 2D4838_04-2017 від 19.04.2017 на суму 1451,67 грн., № 2D4838_05-2017 від 19.05.2017 на суму 1169,60 грн., № 2D4838_06-2017 від 20.06.2017 на суму 1455,15 грн. Всього на суму 9544,12 грн.

Пунктом 4.2.2. договору сторони погодили, що за перевищення протягом розрахункового періоду договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 договору, Споживач сплачує Постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин. При цьому, за перевищення договірної величини потужності стягується із споживачів з приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 тис. кВт год і більше.

Відповідач порушив умови договору вартість електричної енергії понад договірну ціну не оплатив.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 155294,60 грн. боргу за активну електроенергію, 7613,18 грн. боргу за перетікання реактивної електроенергії, 9544,12 грн. боргу за перевищення договірної величини електроспоживання є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом 4.2.1. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п.п.2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених у додатку № 3 „Порядок розрахунків до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 6850,84 грн. пені, в тому числі: 6576,44 грн. пені за прострочку виконання грошового зобовязання по споживанню активної енергії за період з 23.12.2016 по 10.05.2017, та 274,40 грн. за прострочку виконання грошового зобовязання по оплаті перетікання реактивної електроенергії за період з 23.12.2016 по 10.05.2017.

Вимоги позивача по стягненню пені підлягають частковому задоволенню на підставі слідуючого: позивачем заявлена до стягнення в тому числі і пеня в сумі 2397,96 грн. за прострочення оплати рахунку № 4838_12-2016 від 19.12.2016 на суму боргу 22809,07 грн. за період з 23.12.2016 по 10.05.2017, тоді як за розрахунком позивача в позовній заяві, що не заперечили представники позивача в судовому засіданні, та за розрахунком відповідача, зазначений рахунок був оплачений відповідачем в 2016 р.. Цей рахунок був оплачений відповідачем в більшому розмірі, в результаті чого виникла переплата в сумі 829,73 грн., яку позивач зарахував в оплату рахунку за січень 2017 № 4838_01-2017 від 23.01.2017. Таким чином, нарахування пені за прострочення оплати рахунку за грудень 2016 проведено позивачем безпідставно. Крім того, при здійсненні нарахування пені за прострочення оплати рахунку № 4838_01-2017 від 23.01.2017 на суму 23885,69 грн. позивачем не враховано переплату відповідача в сумі 829,73 грн., що призвело до нарахування пені в більшому розмірі за період прострочення з 01.02.2017 по 10.05.2017.

За таких обставин, вимоги позивача по стягненню пені в частині стягнення 2459,75 грн. є безпідставними і задоволенню не підлягають. В частині стягнення 4391,09 грн. пені , в тому числі 4116,69 грн. пені за прострочення оплати за активну електроенергію за період з 01.02.2017 по 10.05.2017 та 274,40 грн. пені за прострочення оплати реактивної електроенергії за період з 23.12.2016 по 10.05.2017 є правомірними. Доказів відсутності своєї вини в несвоєчасній оплаті відповідач не надав, а тому позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 2234,31 грн. інфляційних, в тому числі: 2143,34 грн. інфляційних за прострочення оплати спожитої активної електроенергії за період з 23.12.2016 по 31.03.2017, 90,97 грн. інфляційних за прострочення оплати за перетікання реактивної електричної енергії за період з 23.12.2016 по 31.03.2017, 751,90 грн. трьох процентів річних, а саме: 721,85 грн.за прострочку оплати спожитої активної електроенергії за період з 23.12.2016 по 10.05.2017, 30,05 грн. за прострочку оплати спожитої реактивної електроенергії за період з 23.12.2016 по 10.05.2017.

Враховуючи, що позивачем при предявленні до стягнення сум інфляційних та 3% річних за прострочення оплати боргу за активну електроенергію здійснено розрахунок, аналогічний розрахунку пені, вимоги останнього підлягають частковому задоволенню з підстав, аналогічних частковому задоволенню вимог по стягненню пені.

Також позивачем, при нарахуванні інфляційних за прострочення оплати реактивної електроенергії в сумі 3,72 за період з 23.12.2016 по 31.12.2016 не враховано наступного: Умовами договору передбачена оплата вартості реактивної електроенергії протягом 3 операційних днів з дня отримання рахунку. Рахунок за грудень 2016 за перетікання реактивної електроенергії отримано відповідачем 16.12.2016, таким чином оплата повинна була здійснитись до 19.12.2016. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Таким чином, позивачем безпідставно нараховано інфляційні за прострочення оплати за перетікання реактивної енергії за період з 23.12.2016 по 31.12.2016 в сумі 3,72 грн.

З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних та річних підлягають частковому задоволенню, а саме: 484,61 грн. 3% річних (в тому числі 454,56 грн. за прострочення оплати за активну електроенергію за період з 01.02.2017 по 10.05.2017 та 30,05 грн. за прострочення оплати за перетікання реактивної електроенергії за період з 23.12.2016 по 10.05.2017) і 1258,21 грн. інфляційних (в тому числі 1170,96 грн. за прострочення оплати за активну електроенергію за період з 01.02.2017 по 31.03.2017 та 87,25 грн. за прострочку оплати за перетікання реактивної електроенергії за період з 01.01.207 по 31.03.2017). В решті позовних вимог по стягненню інфляційних та річних в позові відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.525,526,546,549,625 Цивільного кодексу України ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОБУДСЕРВІС»,вул..Мстиславська,30, м. Чернігів, 14000, код 22816788 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", код 22815333, вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000, (на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 2791 в філії Чернігівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 353553) 155294,60 грн. боргу за активну електроенергію, 9544,12 грн. боргу за перевищення договірної величини електроспоживання.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОБУДСЕРВІС»,вул..Мстиславська,30, м. Чернігів, 14000, код 22816788 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЧЕРНІГІВОБЛЕНЕРГО", код 22815333, вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000, ( р. №2791 в філії - Чернігівське обласне управління АТ "Ощадбанк", МФО 353553) 7613,18 грн. боргу за перетікання реактивної електроенергії, 484,61 грн. річних, 1258,21 грн. інфляційних, 4391,09 грн. пені, 2678,79 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 11.08.2017

Суддя Скорик Н.О.