РІШЕННЯ

03 серпня 2017 року Справа №913/531/17

Провадження №16/913/531/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 26295 грн 00 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю від 17.05.2017 №675;

від відповідача представник не прибув,

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 26295 грн 00 коп. за невірно зазначену масу вантажу в залізничній накладній від 27.12.2016. №53385845 у вагоні №56236425.

в с т а н о в и в:

Згідно накладної від 27.12.2016 №53385845 зі станції Краснодон Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство Краснодонвугілля здійснило відправлення вагону №56236425 на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці.

У відповідності до накладної №53385845 вказана маса вантажу у вагоні №56236425 складала 69000 кг.

По прибутті вагону на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці було проведено контрольне переважування маси вантажу на вагонних вагах, повірених 08.11.2016, під час якого виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній, не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні, про що було складено комерційний акт від 05.01.2017 №460005/30.

Відповідно до вказаного комерційного акту було встановлено, що при зважуванні вагону №56236425 маса вантажу становила 71900 кг, що на 2900 кг більше, ніж вказано у накладній (вказано 69000 кг).

За невірно зазначену у накладній масу вантажу позивач відповідно до ст.ст. 118, 112 Статуту залізниць України нарахував штраф у сумі 26295 грн 00 коп., який просить стягнути на свою користь.

Відповідач надав до матеріалів справи відзив від 31.07.17 №б/н, яким не заперечив проти факту невірно вказаної маси вантажу в накладній при відправленні.

Також відповідач у відзиві висловив клопотання про зменшення розміру штрафу в пять разів, посилаючись на незадовільне фінансове становище підприємства і на відсутність спричинених збитків залізниці. В підтвердження викладених доводів відповідач додає копію сертифікату про настання обставин непереборної сили від 01.09.2014 №2758/05-4 та документи в підтвердження важкого фінансового стану підприємства.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що клопотання відповідача слід задовольнити частково, у звязку з чим і позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача, і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведені норми свідчать про те, що залізниця не зобовязана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення. В даному випадку залізниця перевірила масу вантажу в вагоні, відправленому відповідачем, з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи належним чином підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості в залізничній накладній від 27.12.2016 №53385845 у вагоні №56236425 - вказано масу нетто 69000 кг, а фактично маса нетто склала 71900 кг, що більше даних, вказаних в накладній, на 2900 кг.

Дані обставини було засвідчено комерційним актом від 05.01.2017 №460005/30.

Статтею 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами. При цьому відправник несе відповідальність перед залізницею за наслідки, які виникли.

Таким чином, відповідач має нести відповідальність перед залізницею (позивачем) у вигляді штрафу розміром 5-кратної провізної плати за невірно вказану в залізничній накладній масу вантажу перед відправленням вагонів.

Провізна плата одного вагону дорівнює 5259 грн. 00 коп., сума штрафних санкцій 5259 грн 00 коп. х 5 = 26295 грн 00 коп. за вагон. Таким чином, загальна сума штрафу, що підлягає до стягнення складає 26295 грн 00 коп.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами у повному обсязі.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафу суд зазначає наступне.

Заявлене клопотання відповідач мотивує незадовільним фінансово-економічним станом підприємства, веденням виробничої діяльності на тимчасово окупованій території. До клопотання, в підтвердження вказаних обставин, наданий фінансовий звіт за 2016, з якого вбачається відсутність прибутку при веденні господарської діяльності підприємством і збитки в сумі 757813 тис. грн, висновок ТПП України про форс-мажорні обставини на території Луганської області з 01 серпня 2014 року, ухвала господарського суду Луганської області від 27.03.2017 №21/52б у справі про банкрутство відповідача - ПАТ "Краснодонвугілля".

Аналізуючи надані документи, суд дійшов висновку, що підприємство відповідача веде господарську діяльність по видобуванню, збагаченню та збуту (реалізації) кам'яного вугілля на території, яка є на день винесення рішення такою, де органи державної влади тичасово не здійснюють свої повноваження. З документів фінансово-бухгалтерської звітності вбачається, що підприємство відповідача є збитковим (збитки за 2016 рік дорівнюють 757813 тис. грн, прибуток - 0 грн.), у відношенні підприємства відповідача порушено справу про банкрутство, яка триває в стадії розпорядження майном.

Керуючись правилами ст.233 ГК України, ст. 83 ГПК України, враховуючи обставини, викладені відповідачем в клопотанні та надані в підтвердження цього документи, розмір заявлених до стягнення вимог, слід задовольнити клопотання відповідача частково і зменшити суму заявленого до стягнення штрафу до 10518 грн (дві провізні плати).

Юридичний аналіз наведених правових норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача повністю.

На підставі викладеного, ст.ст.908,909 ЦК України, Статуту залізниць України, керуючись ст. ст. 22,33,34,43,44,49,82,83,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Енергетиків, 54, ід. код 32363486 на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, вул. Тверська, 5, ід. код 40075815 штраф у сумі 10518 грн, витрати по судовому збору в сумі 1600 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3.В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Повний текст рішення складено і підписано 04.08.2017.

Суддя Р. Шеліхіна