ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 922/1576/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім.Горького"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 03.05.2017
у справі№922/1576/16 Господарського суду Харківської області
за позовомБесарабівської сільської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім.Горького"
пророзірвання договору оренди землі №1212 від 03.01.2008, розірвання договору оренди землі №1452 від 03.01.2008, розірвання договору оренди землі №1452а від 03.01.2008,
за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.02.2017, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.05.2017 у справі №922/1576/16, позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Розірвано договір оренди землі від 03.01.2008 №1212, укладений між ОСОБА_4 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького". Розірвано договір оренди землі від 03.01.2008 №1452, укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького". Розірвано договір оренди землі від 03.01.2008 №1452а, укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького". Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

19.07.2017 до Вищого господарського суду України від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім.Горького" надійшла касаційна скарга №549 від 26.05.2017 разом з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на її подання, в якій скаржник просив оскаржувані судові акти попередніх інстанцій скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи підстави звернення до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.02.2017, залишеного без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.05.2017 у справі №922/1576/16, до закінчення його перегляду в порядку касації.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.07.2017 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на подання касаційної скарги, відновлено строк на її подання, зазначена касаційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду. Заявлене скаржником клопотання в порядку ст. 1211 ГПК України залишено без розгляду з огляду на відсутність доказів відкриття виконавчого провадження.

На електронну адресу Вищого господарського суду України від Бесарабівської сільської ради надійшли заяви про відвід колегії суддів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) - частина перша ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Пунктом 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Держаної судової адміністрації України №28 від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Надіслані електронною поштою заяви Бесарабівської сільської ради про відвід колегії суддів електронних цифрових підписів Голови Бесарабівського сільського ради ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 не міститять, в зв'язку з чим не є офіційними документами та не приймаються до уваги суду.

В призначене судове засідання касаційної інстанції 08.08.2017 позивач та відповідач уповноважених представників не направили. Явка не визнавалась обов'язковою.

Перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи з цього приводу, викладені в касаційній скарзі та письмових поясненнях до неї, Вищий господарський суд України дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги Акціонерного товариства закритого типу "Консул".

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 03.01.2008 між ОСОБА_5 та TOB "Аграрний дім ім. Горького" укладений договір оренди №1452 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_3), загальною площею 2,13 га (місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область).

03.01.2008 між ОСОБА_5 та TOB "Аграрний дім ім.Горького" укладений договір оренди №1452а земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_4), загальною площею 4,71 га (місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область).

03.01.2008 між ОСОБА_4 та TOB "Аграрний дім ім.Горького" укладений договір оренди №1212 земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_5), загальною площею 6,29 га (місцезнаходження земельної ділянки - Бесарабівська сільська рада, Кегичівський район, Харківська область).

Вищезазначені договори укладені строком на десять років (п. 8 договорів).

Пунктами 11 Договорів оренди визначено, що орендна плата вноситься відповідачем у строк не пізніше "30" грудня поточного року, тобто, як обґрунтовано зазначено судами орендна вноситься один раз на рік.

Також господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що право власності на вищезазначені земельні ділянки перейшли до Бесарабівської сільської ради Кегичівського району Харківської області, оскільки у судовому порядку визнані відумерлою спадщиною (рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 14.02.2013 у справі №624/87/13 та від 13.04.2012 у справі №2017/384/2012), а відтак позивачем набуті відповідні права і обов'язки орендодавця за вищезазначеними договорами оренди.

Право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_6 загальною площею 6,2876га зареєстровано за Бесарабівською сільською радою Кегичівського району Харківської області на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 18530759 від 04.03.2014.

При вирішенні спору у даній справі судами встановлено, що відповідач був обізнаний про перехід до позивача у 2014 році права власності на спірні земельні ділянки та відповідно про набуття позивачем статусу орендодавця за спірними договорами оренди землі, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім. Горького" №499 від 22.10.2014, в якому останній заперечував проти передачі земельних ділянок в оренду іншій особі.

Також господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до копії довідки Південної об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області №151/9/20-16-13-01-08 від 06.02.2017 відповідач сплачує податок з доходів фізичних осіб загальною сумою до нарахованих доходів, нарахування та перерахування податку на доходи з фізичних осіб по громадянам ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2) не здійснювалось.

Переглядаючи справу в повному обсязі за приписами ст. 101 ГПК України апеляційним господарським судом встановлено, що платіжними дорученням №3551 від 21.09.2016 та №12176 від 13.12.2016 відповідач сплатив заборгованості з орендної плати за 2008-2016 роки. При цьому в платіжному дорученні №3551 не зазначено коду бюджетної класифікації для здійснення платежу, проте позивач підтвердив належне зарахування платежу в рахунок оплати оренди за землю.

Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з положеннями ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Умова про внесення орендної плати за ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" є істотною умовою договору оренди в розумінні ч. 1 ст. 638 ЦК України та ст. 284 ГК України. Порушення такої умови протягом тривалого часу зумовлює правомірність ініціювання питання про розірвання договору відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

За змістом норм п. "д" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, статей 24, 25, ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі можливо розірвати в разі систематичної несплати орендної плати в установлений договором строк, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання.

Як вже зазначалось вище, орендна плата за оскаржуваними договорами проводиться один раз на рік, а відтак господарські суди попередніх інстанцій мотивовано зазначили, що для систематичності в даному випадку може бути достатньо дворазової відсутності оплати за користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Отже, господарські суди попередніх інстанцій встановивши, що відповідач всупереч умовам договору та вищенаведеним нормам чинного законодавства не виконував свої зобов'язання щодо сплати орендної плати, дійшли вірного та обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. При цьому обґрунтованим є висновок апеляційного господарського суду, що погашення відповідачем у 2016 році заборгованості з орендної плати за 2008-2016 роки не спростовує факт допущення ним на час подання позову систематичного порушення свого обов'язку зі сплати орендної плати.

В силу приписів ст. 1117 ГПК України, касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, у касаційної інстанції відсутні процесуальні повноваження щодо переоцінки фактичних обставин справи, встановлених під час розгляду справи місцевим господарським судом та під час здійснення апеляційного провадження.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків, що господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно та об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосували норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини. Як наслідок, прийняті судами рішення та постанова відповідають статтям 43, 84 та 105 ГПК України вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення, підстав для їх скасування з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.05.2017 у справі №922/1576/16 - залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний дім ім.Горького" - без задоволення.

Головуючий суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя Т.Б. Дроботова
Суддя Л.І. Рогач