КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа№ 910/24585/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

секретар Драчук Р.А.

за участю представників за первісним позовом:

від позивача Назаренко Є.О. - дов. б/н від 16.01.2017

від відповідача Харченко Р.І. - дов б/н від 10.07.2017

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 02.03.2017 (суддя Привалов А.І.)

у справі № 910/24585/15

за позовом Державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне

підприємство «Хорів-Авіа»

до Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації»

про стягнення 1 936 483, 50 грн.

за зустрічним позовом Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації»

(далі - ДП «Завод 410 цивільної авіації»)

до Державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне

підприємство «Хорів-Авіа» (далі - ДП УАТП «Хорів-Авіа»)

про зобов'язання вчинити певну дію

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі № 910/24585/15 первісний позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства «Завод 410 Цивільної авіації» на користь Державного підприємства «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» 1 936 483, 50 грн. збитків та 29 047, 25 грн. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач за первісним позовом оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, після виконання ремонтних робіт та усунення виявлених позивачем недоліків відповідач вжив всіх заходів щодо повернення позивачу літака, жодних перешкод не чинив, відповідно вини відповідача у неповерненні повітряного судна позивачу немає. Крім цього, апелянт наполягав на тому, що був готовий виконати рішення суду у справі № 17/149 та передати позивачу літак встановленим порядком, однак між сторонами знову виникли розбіжності щодо технічного стану літака, заперечує, що ним було завдано позивачу збитків на суму 1 936 483, 50 грн., що становить балансову вартість літака станом на 2005 рік тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу № 910/24585/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Дикунської С.Я., суддів: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2017 апеляційну скаргу ДП «Завод 410 цивільної авіації» прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 30.05.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 розгляд справи № 910/24585/15 відкладено на 27.06.2017.

27.06.2017 в період з 11 год. 00 хв. до 12 год. 15 хв. із приміщення Київського апеляційного господарського суду було проведено евакуацію працівників суду та інших присутніх осіб, в тому числі представників учасників судового процесу, в зв'язку з надходженням повідомлення про замінування будівлі, про що складено Акт Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2017 та Акт Вибухотехнічного управління Головного управління Національної поліції у місті Києві про перевірку об'єкта на наявність вибухових пристроїв, вибухових речовин або конструктивно схожих на них предметів від 27.06.2017.

Після закінчення перевірки приміщення Київського апеляційного господарського суду представник позивача за первісним позовом в судове засідання не з'явився.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 та від 27.06.2017 розгляд справи відкладено на 27.06.2017 та 08.08.2017 відповідно, строк розгляду справи продовжено на підставі ст. 69 ГПК України.

В судове засідання з'явилися представники сторін, представник відповідача за первісним позовом підтримав свою апеляційну скаргу (з урахуванням доповнень до неї), просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, ДП «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП «Завод 410 цивільної авіації» про стягнення 1 936 483,50 грн. В обґрунтування своїх вимог вказувало на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору підряду № ПП 1130/1630-ВТФ-5-2005 від 08.02.2005, в результаті чого передане позивачем на ремонт майно - повітряне судно АН-26, бортовий № 46, заводський №84-05 фактично було знищено, а позивачу завдано збитків на суму 1 936 483,50 грн.

Разом з тим, ДП «Завод 410 цивільної авіації» в порядку ст. 60 ГПК України звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ДП «УАТП «Хорів-Авіа» про зобов'язання останнього звільнити територію ДП «Завод 410 цивільної авіації»,яка знаходиться за адресою м. Київ, просп. Повітрофлотський, 94, від розташованого на ній повітряного судна АН-26, заводський №84-05, що належить відповідачу за зустрічним позовом.

Як встановлено матеріалами справи, 08.02.2005 ДП «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» (позивач за первісним позовом, замовник за договором) та ДП «Завод 410 цивільної авіації» (відповідач за первісним позовом, підрядник за договором) укладено договір підряду № ПП 1130/1630-ВТФ-5-2005 (далі - Договір), за умовами п.п. 1.1., 1.3. якого за дорученням замовника підрядник зобов'язався виконати роботи з заміни радіостанції Р-802 та Р-832 на «Баклан-20» (2 комплекти) на повітряному судні, а замовник - оплатити вартість виконаних робіт підрядникові відповідно до умов Договору.

Положеннями п. 1.4 Договору встановлено, що роботи виконуються на виробничій базі ДП «Завод 410 ЦА», м. Київ.

За умовами п. 1.5 Договору комплект готових виробів для виконання робіт (подвійний комплект радіостанцій "Баклан-20"та 2 антени до нього) надаються замовником.

Термін виконання робіт з заміни радіостанції Р-802 та Р-832 на «Баклан-20» (2 комплекти) становить 20 днів з дати надання замовником готових виробів згідно п. 1.5 Договору (п. 1.6 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору передача виконаних за Договором робіт здійснюється за участю представників замовника на базі підрядника з підписанням відповідного акту виконаних робіт.

Термін дії Договору на підставі п. 8.7 встановлено з моменту його підписання і до закінчення розрахунків по ньому.

Як встановлено матеріалами справи та не заперечується сторонами, повітряне судно було передане відповідачу за первісним позовом для проведення робіт за Договором, проте після виконання цих робіт судно не повернуто відповідачем за первісним позовом.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листування сторін, протягом 2005-2015 року між сторонами проводились переговори та листування щодо повернення повітряного судна позивачеві за первісним позовом, для чого неодноразово призначались відповідні комісії, проте передача повітряного судна позивачеві за первісним позовом так і не відбулась. Причиною неповернення згаданого літака була незгода позивача за первісним позовом (замовника) з технічним станом, в якому підрядник намагався повернути спірний літак.

Цивільні права та обов'язки на підставі ч. 1 ст. 11 ЦК України виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором підряду (ч. ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України) одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Підрядник на підставі ст. 841 ЦК України зобов'язаний вживати усіх заходів щодо збереження майна, переданого йому замовником, та відповідає за втрату або пошкодження цього майна.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2).

За твердженнями позивача за первісним позовом, відповідач за первісним позовом роботи за Договором належним чином (в передбачений строк та в повному обсязі) не виконав, повітряного судна не зберіг та в належному технічному стані позивачеві його не передав, в зв'язку з чим в березні 2011 року ДП «УАТП «Хорів-Авіа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ДП «Завод 410 цивільної авіації» про зобов'язання відповідача передати позивачу повітряне судно АН-26, бортовий № 46, заводський № 84-05 в технічному стані, встановленому технічним актом від 06-09.08.2004 та з урахуванням обладнання, встановленого за договором підряду № ПП 1330/1630-ВТФ-5-2005 від 08.02.2005.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі № 17/149, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили, позов задоволено повністю. Зобов'язано Державне підприємство «Завод 410 цивільної авіації» передати Державному підприємству «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» повітряне судно АН-26 бортовий № 46, заводський № 84-05 у технічному стані, передбаченого технічним актом від 06-09.08.2004, та з врахуванням обладнання, визначеного за договором підряду №ПП 1330/1630-ВТФ-5-2005 від 08.02.2005.

04.11.2011 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі №17/149 видано відповідний наказ.

Постановою Головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. від 23.02.2012 відкрито виконавче провадження ВП № 31335166 з виконання наказу № 17/149 від 04.11.2011.

Актом державного виконавця від 20.03.2012 зафіксовано, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі № 17/149 боржником не виконано, ДП «Завод 410 цивільної авіації» не передано ДП «УАТП «Хорів-Авіа» повітряного судна АН-26 бортовий номер 46, заводський номер 84-05 в зв'язку із невідповідністю судна технічного стану, передбаченого технічним актом від 06-09.08.2004 з урахуванням обладнання, визначеного за Договором.

Постановою Головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. від 14.05.2012 на ДП «Завод 410 цивільної авіації» накладено штраф в розмірі 680,00 грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі № 17/149 на підставі ст.ст.11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» та призначено новий строк для виконання - до 18.05.2012.

Актом Головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. від 20.09.2012 зафіксовано, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі № 17/149 боржником не виконано.

За повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі № 17/149 постановою Головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. від 20.09.2012 на підставі статей 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» на ДП «Завод 410 цивільної авіації» накладено штраф у розмірі 1 360,00 грн.

Головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойкою Л.Р. 21.09.2012 надіслано подання до прокуратури Солом'янського району міста Києва (за вих. № 207/5) про притягнення посадових осіб боржника до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення).

Відповідно до постанови Головного державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. від 24.09.2012 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження № 31335166 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі № 17/149.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2014р. у справі №17/149, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2014, задоволено скаргу ДП «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» на дії відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві. Скасовано постанову Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві Штойки Л.Р. від 24.09.2012 щодо закінчення виконавчого провадження № 31335166 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 04.11.2011 у справі № 17/149 та зобов'язано відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві поновити виконавче провадження № 31335166 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2011 у справі № 17/149.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для справи, що розглядається.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх належність встановлено у рішенні, відтак немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву правильність судового акту, який набрав законної сили.

Таким чином, під час розгляду справи № 17/149 господарським судом встановлено, що повітряне судно АН-26 бортовий номер 46, заводський номер 84-05, не передане позивачу за первісним позовом з вини відповідача за первісним позовом, що в силу положень ст. 35 ГПК України повторному доказуванню не підлягає.

12.02.2015 ДП «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа» звернулось до відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві про відновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.11.2011 у справі №17/149.

25.08.2015 державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», в зв'язку з неможливістю виконати рішення суду без боржника та відкриттям кримінального провадження №0000047 за ст. 382 КК України (умисне невиконання рішення суду).

За приписами ч. 1 ст. 50 «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на дату винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні в зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, враховуючи приписи згаданої статті та дії позивача, вчинені на отримання повітряного судна АН-26, бортовий номер 46, заводський номер 84-05, суд встановив, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.10.2011 у справі №17/149 виконати неможливо.

Крім цього, судом також встановлено, що в період знаходження літака у відповідача за первісним позовом, останній не забезпечив його збереження відповідно до умов Договору та вимог ст. 841 ЦК України, натомість допустив його пошкодження та розукомплектування, що підтверджується листуванням між позивачем та відповідачем, яке залучено до матеріалів справи; актами та постановами державного виконавця про накладення штрафів на відповідача за невиконання без поважних причин рішення суду.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ст. 22 ЦК України).

Під збитками в розумінні ч. 2 ст. 224 ГК України передбачаються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Так, під час розгляду справи судом першої інстанції ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2015 у справі було призначено судову технічну та товарознавчу експертизу повітряного судна АН-26 бортовий № 46, заводський № 84-05 з метою встановлення його технічного стану на даний час, а також визначення його балансової вартості станом на день передачі відповідачу для проведення робіт по заміні радіостанцій та ринкової вартості на даний час.

12.01.2017 на адресу Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку № 5341/16-54 від 28 грудня 2016 в зв'язку з неподанням відповідачем матеріалів, необхідних для проведення експертизи, та повернуто на адресу суду матеріали справи № 910/24585/15.

За таких обставин, позивач за первісним позовом просив стягнути з відповідача за первісним позовом збитки в розмірі 1 936 483,50 грн., що становлять балансову вартість спірного повітряного судна АН-26 бортовий № 46, заводський № 84-05, яка підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів позивача, в зв'язку із втратою майна з вини відповідача, яке передавалось для проведення робіт за Договором.

Враховуючи невиконання відповідачем за первісним позовом умов Договору та вимог чинного законодавства щодо збереження та повернення позивачу згаданого повітряного судна в належному технічному стані, а також невиконання відповідачем в примусовому порядку рішення суду у справі №17/149 щодо повернення цього майна, відповідач повинен компенсувати позивачу збитки, що становлять балансову вартість спірного повітряного судна.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в сукупності із обставинами справи, апеляційний суд вважав, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність всіх елементів складу господарського правопорушення, відтак правомірно задовольнив вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків в розмірі 1 936 483,50 грн., що становлять балансову вартість спірного повітряного судна.

За вищенаведених обставин, не заслуговують на увагу як безпідставні доводи відповідача за первісним позовом (апелянта) щодо відсутності його вини в неповерненні повітряного судна позивачу, і як наслідок відсутності всіх елементів складу цивільного правопорушення.

Подана відповідачем за первісним позовом (апелянтом) суду апеляційної інстанції заява про застосування спливу строку позовної давності щодо позовних вимог за первісним позовом, не приймається апеляційним судом до розгляду, оскільки згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна даність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, при цьому в суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, якщо доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим судом, що відповідачем за первісним позовом зроблено не було.

Крім цього, ДП «Завод 410 цивільної авіації» в порядку ст. 60 ГПК України звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ДП «УАТП «Хорів-Авіа» про зобов'язання останнього звільнити територію ДП «Завод 410 цивільної авіації» за адресою м. Київ, просп. Повітрофлотський, 94 від розташованого на ній повітряного судна АН-26 заводський №84-05, що належить відповідачу за зустрічним позовом.

За приписами ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Положеннями ст. 20 ГК України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором, відповідно вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

З огляду на встановлені обставини та наявні у справі докази, місцевий суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено порушення його прав та законних інтересів саме відповідачем за зустрічним позовом, проте судом встановлено вину ДП «Завод 410 Цивільної авіації» у не поверненні повітряного судна АН-26 бортовий № 46, заводський № 84-05 та відповідно завданні збитків ДП «Українське авіаційно-транспортне підприємство «Хорів-Авіа», отже відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Завод 410 цивільної авіації» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2017 у справі № 910/24585/15 - без змін.

Матеріали справи № 910/24585/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді Г.А. Жук

А.О. Мальченко