ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Справа № 914/265/17

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» м. Львів

на рішення господарського суду Львівської області від 25.04.2017 р.

у справі №914/265/17

за позовом приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» м. Львів

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Український центр енергоремонт» м.Львів

про зобовязання усунути недоліки в наданих послугах та виплатити штраф у сумі 19 212, 14грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №3270 від 07.12.2016 р.

відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №110 від 29.06.2017 р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.04.2017 р. (судя ОСОБА_4Б.)

у позові позивача про зобовязання відповідача виконати ремонт тягового трансформатора ОДЦЕ-5000/25Б та стягнути штраф за надання неякісних послуг у розмірі 19 212,14 грн., відмовлено. При цьому, позовні вимоги позивачем були обґрунтовані договором та ст.ст. 852, 853 Цивільного кодексу України.

Таке рішення загалом мотивовано тим, що позивач не зобовязаний виконувати гарантійний ремонт тягового залізничного трансформатора, оскільки перелік та вид робіт такого ремонту, не є ідентичним виду та переліку первісного ремонту, з якого зрештою і почав перебігати гарантійний строк. Тобто, таке рішення мотивоване технічними обставинами без висновку призначеної і проведеної судової технічної експертизи, а лише з підстав тлумачення терміну «гарантійний ремонт» і «капітальний ремонт» без урахування правових підстав, зазначених позивачем у позові та без вірної юридичної кваліфікації спірних правовідносин. І оскільки позивачем не доведено неякісний капітальний ремонт саме тих вузлів і агрегатів, які підлягали під час такого капітального (первісного) ремонту, а штраф передбачено саме за такий неякісний ремонт, тому підстави для стягнення, відсутні.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Така апеляційна скарга загалом мотивована тим, що судом помилково зроблено висновки про: відсутність підстав вважати неякісним перший капітальний ремонт із наслідками виходу з ладу трансформатора, оскільки під час капітального ремонту проводилися інші ремонтні роботи; другий факт виходу з ладу трансформатора стався не у строк гарантійних зобовязань, оскільки після капітального ремонту трансформатор був переданий 04.08.2014 р., а друга поломка сталася 14.07.2016 р. і в межах 200 000 кілометрового пробігу.

Дослідивши матеріали справи в сукупності з доводами та запереченнями сторін, викладених у апеляційній скарзі та запереченнях на таку, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не обґрунтована чинним законодавством, тому підлягає відмові у задоволенні, а оспорюване рішення першої інстанції залишенню без змін, проте з інших підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, 23.05.2013 р. укладено між ТОВ «Український центр Енергоремонт» (виконавець) та ПрАТ «Львівський локомотиворемонтний завод» (замовник) договір № 9, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання робіт по капітальному ремонту тягових трансформаторів згідно специфікації (додатку №1).

Також, згідно п.3.1.1, 3.1.3, 3.2.1, 3.2.2, 3.2.3, 5.4, 6.1, 6.2, 10.1 замовник зобовязується:

прийняти в установленому порядку та оплатити виконані роботи відповідно до умов даного договору;

на протязі гарантійного терміну письмово інформувати «виконавця» про технічні несправності (неполадки) в роботі. Для встановлення причин і усунення несправностей викликати представників «виконавця».

у випадку невиконання вищенаведених умов «замовник» не може виставити економічні претензії «виконавцю».

Виконавець зобовязується:

виконати вищевказану роботу у відповідності з вимогами нормативно-технічної документації;

Термін проведення ремонту визначається згідно помісячного графіку виконання робіт узгодженого сторонами, але не може бути більшим, чим 15 календарних днів з дня початку робіт.

Термін початку ремонту після 3 календарних днів з дня подачі трансформатора в ремонт.

В разі виходу з ладу через недоліки ремонту вузлів трансформатора, які були обєктами ремонту, «виконавець» оплачує «замовнику» штраф в розмірі 20% вартості ремонту вузла незалежно від місця усунення недоліків.

Виконавець гарантує працездатність трансформатора на термін пробігу електровоза 200 тис.км., але не більше 2-х років з дня вводу в експлуатацію, при умові виконання вимог експлуатації викладених в нормативно-технічної документації.

При виявленні дефекту трансформатора в гарантійний період за повідомленням «замовника», «виконавець» відряджає свого уповноваженого представника для участі в розслідуванні причини виникнення дефекту і складанні акту по місцю експлуатації трансформатора в визначений термін прибуття.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013 р. або до повного його виконання зобовязань сторонами.

Згідно додаткової угоди від 25.12.2013 р. сторонами укладено додаткову угоду №1, якою узгодили, що договір №9 від 23.05.2013 р. діє до 31.12.2014 р. або до повного виконання зобовязань сторонами.

Окрім цього, між ПрАТ«Львівський локомотиворемонтний завод» (виконавець), Державною адміністрацією залізничного транспорту України (замовник) та державним підприємством «Одеська залізниця» (отримувач), укладено 11.02.2014 р. тристоронній договір №7/2014-ЦЮ на модернізацію тягового рухомого складу.

Згідно п. 1.1 такого договору, виконавець приймає на себе зобовязання щодо надання у 2014-2016 р.р. послуг з капітального ремонту з продовженням терміну служби (КРП) тягового рухомого складу (далі-модернізація ТРС), переданого отримувачем виконавцю, згідно з «Правилами капітального ремонту КР-1, КР-2 електровозів змінного струму серій ВЛ80 в/і, ВЛ82М ЦТ-0134, затверджених та введених в дію наказом Укрзалізниці від 16.03.2006 р. №253-ЦЗ і ТУ У 35.2-8-2003 «Електровози серії ВЛ80 з наднормативним терміном служби. Капітальний ремонт для продовження терміну служби (КРП). Технічні умови» та проектами модернізації, зазначених в додатку №1.

Виконавець зобовязується надати у встановлений строк послуги з модернізації ТРС, отримувач зобовязується прийняти їх, відповідно до вимог, зазначених в «Положенні про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002 р., а замовник оплатити ці послуги.

На виконання умов договору № 9 від 25.05.2013 р., укладеного між позивачем та відповідачем, актом № 43 здачі-приймання виконаних робіт від 04.08.2014 р., відповідачем було здійснено капітальний ремонт та передано позивачу трансформатор ОДЦЕ-5000/25 заводський № 1448 на електровоз ВЛ 80 №1418. У акті також зазначено, що гарантійний ремонт виконано відповідно до умов договору.

Виконана відповідачем робота по капітальному ремонту була прийнята 04.08.2014 р., трансформатор введений в експлуатацію 01.09.2014 р., що не заперечується сторонами.

В період строку гарантійної експлуатації трансформатора ОДЦЕ-5000/25 заводський № 1448, відбулася його поломка, що підтверджується актом від 30.10.2015 р., складеного локомотивним депо Знамянка з переліком несправностей. Причину несправності трансформатора в умовах Локомотивного депо Знамянка визначити неможливо, для встановлення точної причини несправності трансформатора необхідно направити його на спеціалізовану базу з ремонту трансформаторів.

В подальшому, згідно акту-рекламації №4 від 04.11.2015 р., причиною несправності цього ж тягового трансформатора стало неякісне виконання заводського ремонту в обємі КРП 28.08.2014 р. Пробіг після капітального ремонту склав 179 000 км.

Після гарантійного ремонту тягового трансформатора, 14.07.2016 р. локомотивним депо ВПСЛГ «Локомотивне депо Знамянка», було складено акт-рекламацію № 11 в якому зазначено, що даний трансформатор у черговий раз вийшов з ладу і причиною цього стало неякісне виконання заводського ремонту в обємі КРП 28.08.2014 р. на підприємстві відповідача. Пробіг після капітального ремонту склав 179 282 км. Вказаний акт також підписано і представником відповідача ОСОБА_5.

Окрім цього, 05.10.2016 р. було складено акт комісійного попереднього огляду цього ж трансформатора, який підписаний представником відповідача ОСОБА_6 Таким актом комісією прийнято рішення, що причину виходу з ладу можна буде встановити після розбирання активної частини тягового трансформатора в умовах ремонтного підприємства ТОВ «Український центр Енергоремонт».

В подальшому, за участю трьох представників позивача на підприємстві відповідача, 18.10.2016 р. було складено акт комісійної дефекації трансформатора, яким вирішено, що трансформатор потребує повторного ремонту, а обєм такого ремонту визначити після проведення аналізу ступені полімеризації ізоляції, який належить провести відповідачу до 31.10.2016 р. та надати до 03.11.2016 р. перелік робіт для відновлення працездатності.

У звязку із бездіяльністю відповідача, позивачем у його адресу було надіслано за вих. №2584 від 20.10.2016 р. та № 2762 від 04.11.2016 р. два листи лише із проханням повідомити про прийняте рішення щодо виконання повторного гарантійного ремонту.

Таким чином, вказаними вище документами матеріалів справи, що не заперечується і сторонами, підтверджується факт повторного виходу із ладу тягового трансформатора ОДЦЕ-5000/25 заводський № 1448 в період дії гарантії (як щодо пробігу так і дворічного гарантійного строку) та факт доставки його на підприємство відповідача.

Вірно встановлено судом першої інстанції, що укладений між сторонами договір №9 від 23.05.2013 р. за своєю правовою природою є договором підряду.

Тому, відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Також, згідно ст. 857, 859, 860 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. При цьому, гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Перебіг гарантійного строку, починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду.

Таким чином, зважаючи на встановлений судом апеляційної інстанції факт виходу з ладу у друге тягового трансформатора стався з пробігом 179 282 та 14.07.2016 р., тобто у строк та межах пробігу гарантійних зобовязань відповідача і не будь-якого ремонту, а саме капітального.

Помилковими у даному разі є висновки суду першої інстанції, що другий факт виходу з ладу трансформатора відбувся не у строк гарантійних зобовязань, а тому, відповідач зобовязаний був здійснити за власні кошти другий гарантійний ремонт такого трансформатора на умовах укладеного договору №9 від 23.05.2013 р.

Проте, оскільки п.п. 3.2.2, 3.2.3 такого договору визначено строк та порядок проведення лише первісного капітального ремонту, а строк подальшого ремонту (ремонтів) у період гарантійних зобовязань договором не визначений, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивач передчасно звернувся до суду із вимогою зобовязати відповідача здійснити такий ремонт.

При цьому, судом також враховується, що вказаними вище листами №2584 від 20.10.2016 р. та № 2762 від 04.11.2016 р. позивач висловлював лише вимоги повідомити про прийняте рішення щодо виконання повторного гарантійного ремонту і у з урахуванням вимог ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, не висунув вимогу із встановленням строку для проведення такого ремонту.

Окрім цього, позивачем також не вказано та не зазначено фактичних обставин справи із посиланням на строк проведення ремонту відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, що врегульовано ст. 526 зазначеного Кодексу.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно прийнято рішення про відмову у задоволенні позовної вимоги про зобовязання відповідача здійснити гарантійний ремонт, хоча і з інших підстав.

Окрім цього, також передчасною і неправомірною є друга позовна вимога позивача майнового характеру про стягнення 19 212,14 грн. штрафу за неякісне виконання ремонту, оскільки така вимога повязана із другим виходом з ладу трансформатора саме 14.07.2016 р., а вказаними вище актами, актами-рекламації, комісійними актами, не встановлено причинного звязку між другою поломкою і неякісним капітальним чи першим гарантійним ремонтами, що зрештою і додатково підтверджується вказаними вище двома листами від №2584 від 20.10.2016 р. та № 2762 від 04.11.2016 р.

Також, виходячи з умов п. 5.4 договору №9 від 23.05.2013 р., штраф у розмірі 20% вартості ремонту може бути сплачений незалежно від місця усунення недоліків. У матеріалах справи відсутні докази проведення другого гарантійного ремонту, а тому, передчасною є вимога про його стягнення також і з цих підстав.

Таким чином, рішення суду першої інстанції у цій частині про відмову у позові також є вірним і обґрунтованим.

В абзаці 5 пункту 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Оскільки помилкові висновки місцевого господарського суду про наявність інших підстав для відмови у позові, не призвели до прийняття неправильного рішення по суті, вони не можуть бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи зазначене вище, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції загалом вірно зроблено висновки відповідно щодо обставин справи, правильно застосовано окремі норм чинного законодавства, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду, залишенню без змін.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Автором апеляційної скарги не надано суду обґрунтованих доводів чи нових доказів, які б підтверджували підставність вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 25.04.2017 р. у даній справі № 914/265/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

ОСОБА_7Матущак

Судді С.М.Бойко

ОСОБА_1