ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року Справа № 915/647/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

представник позивача в судове засідання не з'явився,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1 - дов.№137/01/27-2017 від 25.01.2017,

представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Доманівського районного центру зайнятості, 56401, Миколаївська область, смт.Доманівка, вул.Свободи, 14

До відповідача: Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, 54001, м.Миколаїв, вул.Декабристів, 5

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про: стягнення суми виплаченого забезпечення ОСОБА_2 згідно ч.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", у зв'язку з поновленням безробітного на роботі за рішенням суду.

встановив:

Доманівський районний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою (заява про зменшення позовних вимог №643 від 07.08.2017) в якій просить суд стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області суму виплаченого забезпечення у зв'язку із поновленням безробітного на роботі за рішенням суду у розмірі 2 760,52 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 29.12.2016 по 03.04.2017 ОСОБА_2 перебував на обліку як безробітна особа та отримував допомогу по безробіттю з 29.12.2017 розмір якої склав 3 220,52 грн. На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2017 у справі №814/139/17 було видано 03.04.2017 наказ № 71о/с про поновлення на посаді ОСОБА_2. Фактично ОСОБА_2 було поновлено на роботі 03.04.2017 (відповідно до наказу ГУ НП від 03.04.2017 № 71о/с). З метою врегулювання спору у досудовому порядку позивачем було направлено відповідачу претензію про повернення суми незаконно виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_2 за період з 29.12.2016 по 03.04..2017 у сумі 3 220,52 грн. Проте, заборгованість не була погашена.

25.07.2017 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволені позовних вимог відмовити. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив наступне.

В порушення ч.2 ст.36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ОСОБА_2 приховав факт отримання допомоги з Доманівського районного центру зайнятості, внаслідок чого при присудженні судом оплати за час вимушеного прогулу не було враховано виплаченого матеріального забезпечення по безробіттю. Таким чином, при стягненні з відповідача коштів в сумі 3 320,52 грн. буде допущено подвійне стягнення з державного бюджету виплати допомоги по безробіттю та виплати за вимушений прогул, що може призвести до значних матеріальних збитків. Також відповідач зазначає, що в позовній заяві відсутні докази, які б свідчили про наявність будь-яких правових зв'язків між позивачем та відповідачем.

08.08.2017 позивач до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надав заяву в якій зазначає, що відповідачем частково сплачено 460,00 грн., у зв'язку з цим позивач зменшує свої позовні вимоги та станом на 07.08.2017 ціна позову складає 2 760,52 грн. Також, позивач просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами, у зв'язку з відпусткою провідного юрисконсульта РЦЗ.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 пояснень по суті позовних вимог до суду не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №546.

Судом розглядаються зменшені позовні вимоги.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

Наказом Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №358о/с від 26.12.2016 звільнено з посади інспектора Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2.

З метою реалізації права на соціальний захист 29.12.2016 громадянин ОСОБА_2 звернувся із заявою про надання статусу безробітного (а.с.16).

Під час перебування на обліку ОСОБА_2 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу №358о/с від 26.12.2016 щодо звільнення його з поліції, поновлення на посаді, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2017 у справі №814/139/17 визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №358/ос від 26.12.2016 в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, інспектора Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу у сумі 7 512,74 грн. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за один місяць в розмірі 4 566,57 грн.

На виконання постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.03.2017 у справі №814/139/17, відповідачем було видано наказ №71о/с від 03.04.2017 про скасування пункту наказу ГУ НП в Миколаївській області №358о/с від 26.12.2016 в частині звільнення відповідно до Закону України "Про національну поліцію" за ст. 77 ч.1 п.4 ОСОБА_2, та поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді інспектора Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції (а.с.21).

За час перебування на обліку в Доманівському районному центрі зайнятості (з 29.12.2016 по 03.04.2017) ОСОБА_2 отримав допомогу по безробіттю в загальному розмірі 3 220,52 грн., що підтверджується довідкою Доманівського РЦЗ за період з 29.12.2016 по 14.03.2017 (а.с.19).

Позивачем відповідачу було направлено претензію №345 від 13.04.2017 з пропозицією перерахувати суму заборгованості в добровільному порядку, однак доказів надання відповіді відповідачем на вказану претензію суду не подано (а.с.17).

Згідно із ч.3 ст.177 Кодексу адміністративного судочинства судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 172-175 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення Вищого адміністративного суду України набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №814/139/17, апеляційну скаргу Головного управління Національній поліції України в Миколаївській області - задоволено частково, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 березня 2017 року скасовано та ухвалено нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області №358 о/с від 26.12.2016 року в частині звільнення ОСОБА_2 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_2 на посаді інспектора Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 5090 (п'ять тисяч дев'яносто) гривень 48 коп., без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середню заробітну плату за один місяць в розмірі 4566(чотири тисячі шістсот шість) грн. 57 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.07.2017 у справі №814/139/17 набрала законної сили 27.07.2017.

Дослідивши та оцінивши відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України надані докази, суд дійшов наступних висновків:

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п.1 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно із п.8 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", страховим випадком є подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу.

Статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов'язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Обов'язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду виникає тільки у випадку, коли працівника звільнено незаконно і саме через цю подію застрахована особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати.

Відповідно до п.10, п.11 ст.1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", роботодавцем є власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання та фізичні особи, які використовують найману працю, найманий працівник - це фізична особа, яка працює за трудовим договором (контрактом) на підприємстві, в установі та організації або у фізичної особи.

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється з дня поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Відповідно до п.п.2 п.1 ст.31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2016 №198 затверджено Порядок реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, так згідно п.37 цього Порядку - Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованої безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Частиною 4 ст.35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 працював на посаді інспектора Доманівського відділення поліції Врадіївського відділу поліції та отримував заробітну плату саме в цьому органі.

Судом встановлено, що позивачем було виплачено ОСОБА_2 допомогу по безробіттю у сумі 3 220,52 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем перераховано на рахунок Доманівського РЦЗ грошові кошти у розмірі 460,00 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Незаконність звільнення з посади вищевказаної особи відповідачем та поновлення ОСОБА_2 на роботі встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

ОСОБА_2 фактично було поновлено на роботі 03.04.2017 (відповідно до наказу ГУ НП №71о/с від 03.04.2017). Дата припинення реєстрації в Центральному РЦЗ - 03.04.2017.

Приймаючи до уваги поновлення ОСОБА_2 на роботі за рішенням суду, виплачена позивачем допомога по безробіттю ОСОБА_2 за період з 29.12.2016 по 14.03.2017 в розмірі 2 760,52 грн. (3 220,52 грн. - 460,00 грн.) підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, 54001, м.Миколаїв, вул.Декабристів, 5 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Доманівського районного центру зайнятості (56401, Миколаївська область, смт.Доманівка, вул.Свободи, 14, р/р 0475 в ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, ) виплачену допомогу по безробіттю ОСОБА_2 у сумі 2 760,52 грн.

3.Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, 54001, м.Миколаїв, вул.Декабристів, 5 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача - 820019, рахунок отримувача - 0001; код класифікації доходів бюджету - 22030106; стягувач Державна судова адміністрація України, вул. Липська, 18/5, м.Київ, 01601 () 1600 грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 16.08.2017

Суддя Н.О. Семенчук