ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

07 серпня 2017 р. Справа №902/517/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С. розглянувши матеріали справи

за позовом Вінницького національного аграрного університету, м.Вінниця

до Агрономічної сільської ради Вінницького району, с.Агрономічне Вінницького району Вінницької області

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача:

Міністерство освіти та науки України, м.Київ

державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України", с.Агрономічне Вінницького району Вінницької області

Національна академія аграрних наук України, м.Київ

про визнання недійсною частини рішення

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, довіреність №12-45-1273 від 31.05.17;

відповідача ОСОБА_2, довіреність № б/н від 26.04.17;

ОСОБА_3, довіреність б/н від 10.05.17;

ОСОБА_4, сл. посвідчення № 2044 від 29.01.2016 - сільський голова;

третьої особи - ДП "Науковий інноваційно-технологічний центр кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України": ОСОБА_5, довіреність № 2/17 від 12.07.2017,

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_6, довіреність №06-14/53 від 04.04.2017, посвідчення № 028;

Інші, ОСОБА_7, паспорт серії АА 033589 виданий Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області 30.08.1995;

ОСОБА_8, посвідчення водія ВІА 070169 виданий ДАІ МВС УМВС Тульчинським МРЕВ 16.06.1996;

ОСОБА_9, паспорт серії АВ 993964 виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій обл. 07.07.2012;

ОСОБА_10, посвідчення преси № 15 АВО041241;

Треті особи на стороні позивача - Міністерство освіти та науки України, Національна академія аграрних наук України в судове засідання не з'явились

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа за позовом Вінницького національного аграрного університету до Агрономічної сільської ради Вінницького району про визнання недійсними пунктів 1, 3 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межі населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016 .

Ухвалою суду від 27.06.2017 до участі у розгляді справи залучено третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Міністерство освіти та науки України, державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України".

Ухвалою суду від 13.07.2017 залучено до участі у розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Національну академію аграрних наук України та державне підприємство "Агрономічне". Даною ухвалою продовжено строк розгляду спору на 15 днів; судове засідання відкладено до 31.07.2017.

З метою надання сторонам можливості подати документи в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а також в зв'язку з невиконанням учасниками судового процесу вимог ухвал суду щодо надання доказів, розгляд справи неодноразово відкладався.

Востаннє ухвалою суду від 31.07.2017 слухання справи призначено на 07.08.2017.

Ухвалою суду від 07.08.2017 виключено за складу учасників процесу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача державне підприємство "Агрономічне", з огляду на те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ДП "Агрономічне" припинило свою діяльність, як юридична особа. Відмовлено в клопотанні науково-дослідного господарства "Агрономічне" Вінницького національного аграрного університету в залученні його до участі у справі в якості третьої особи як правонаступника ДП "Агрономічне", в зв'язку з недоведеністю даного факту.

Представники третіх осіб (Міністерства освіти та науки України та Національної академія аграрних наук України) правом участі в судовому засіданні (07.08.2017) не скористались.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, з метою належного повідомлення останніх про час та місце слухання справи, ухвала суду від 31.07.2017 була надіслана на адресу Міністерства освіти та науки України, Національної академії аграрних наук України, ДП "Агрономічне" та науково-дослідного господарства "Агрономічне" Вінницького національного аграрного університету засобами електронного зв'язку, докази отримання останніми в електронному вигляді ухвали суду містяться в матеріалах справи.

Крім цього, Національну академію аграрних наук України та науково-дослідне господарство "Агрономічне" Вінницького національного аграрного університету про місце та час розгляду справи в господарському суді Вінницької області було повідомлено шляхом направлення 03.08.2017 телефонограм, які наявні в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення третіх осіб належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

За таких обставин, суд беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду третіх осіб або їх представників, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник відповідача сільський голова ОСОБА_4 наполягав на вирішенню даного спору по суті за наявними у справі матеріалами.

За клопотанням представника позивача б/н від 04.08.2017 фіксація судового процесу здійснюється технічними засобами зв'язку.

Як вбачається з матеріалів справи, до початку судового засідання від учасників судового процесу надійшло ряд клопотань та письмових пояснень по суті спору.

Так, 03.08.2017 на адресу суду від третьої особи Національної академії аграрних наук України надійшло клопотання №14юр-63 від 25.07.2017 "про перенесення розгляду справи на іншу дату", мотивоване тим, що судом від останнього витребувано ряд документів, які пов'язані з опрацюванням значної кількості архівних документів за попередні тридцять років, що займає великий об'єм часу.

Розглянувши заявлене клопотання, суд дійшов висновку про його відхилення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 13.07.2017 Національну академію аграрних наук України зобов'язано надати суду: письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо суті позовних вимог; правоустановлюючі документи, на підтвердження реалізації права користування (у тому числі передачі права іншим особам) на 1229,6 гектарів (частини) згідно державного акту на право постійного користування землею серії І-ВН №001263; (розпорядчі документи (накази, розпорядження) щодо виділу земельних ділянок в постійне користування (на інших правах) Дослідному господарству Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції та письмові пояснення з підтверджуючими доказами щодо передачі зазначених земельних ділянок після подальших реорганізацій Дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції іншим особам (якщо такий факт мав місце).

Ухвалою суду від 31.07.2017 розгляд справи відкладено до 07.08.2017 та повторно зобов'язано Національну академію аграрних наук України до початку наступного судового засідання надати суду вищезазначені документи. З метою швидкого та вчасного виконання вимог ухвали суду, дана ухвала була надіслана третій особі засобами електронного зв'язку, яка була отримана останньою, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що в Національної академії аграрних наук України було достатньо часу для належного виконання вимог ухвал суду (від 13.07.2017 та від 31.07.2017), однак дані вимоги суду станом на час розгляду справи (07.08.2017) залишились не виконані.

Разом з цим, слід зазначити, що ряд вимог ухвал суду також станом на час розгляду справи в суді (07.08.2017) не виконано і позивачем по справі.

Так, суд неодноразово ухвалами зобов'язував позивача надати: правовстановлюючі документи, що підтверджують право позивача на земельні ділянки, що включені у межі села Агрономічне, зокрема, на право постійного користування земельною ділянкою, що є предметом судового дослідження та державний актна право постійного користування землею І-ВН № 001263, який виданий відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05.04.1996.

Однак, станом на час розгляду справи в суді, вищезазначені документи представником позивача не надані.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Також слід зазначити, що суд сприяв у витребуванні доказів. З метою дослідження наявності права позивача на земельні ділянки, що включені у межі села Агрономічне, витребовував документи як від представників сторін так і від третіх осіб (державного підприємства "Агрономічне"; Національної академії аграрних наук України; науково-дослідного господарства "Агрономічне" Вінницького національного аграрного університету, державного підприємства "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України"). З цією метою зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати суду документи, на підставі яких приймалось рішення про надання Вінницькому національному аграрному університету дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки, що є предметом судового дослідження у справі №902/517/17.

Однак, станом на час прийняття рішення по даній справі витребувані вище документи в матеріалах справи відсутні.

04.08.2017 на адресу суду надійшло клопотання №12-46-1864 від 03.08.2017 (вх.канц. суду №06-52/7830/17) за підписом ректора Вінницького національного аграрного університету ОСОБА_11 "про припинення провадження у справі".

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, ідентичні клопотання за підписом ректора Вінницького національного аграрного університету ОСОБА_11 до суду надходили 13.06.2017 (вх. канц. суду №06-52/5756/17) та 28.07.2017 (вх. канц. суду №06-52/7560/17), стосовно яких суд зазначав, що вони будуть розглянуті судом за наслідками вирішенні даного спору.

Так, у своєму клопотанні позивач посилаючись на те, що спір про визнання недійсними пунктів 1, 3 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016 є адміністративним і не є спором про право, з огляду на що має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

В підтвердження свої доводів позивач в даному клопотанні зазначає наступне:

- ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 у справі №128/860/17 скасовано ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 16.05.2017, якою закрито провадження у справі №128/860/17 за адміністративним позовом Вінницького національного аграрного університету до Агрономічної сільської ради Вінницького району за участю третьої особи Міністерства освіти і науки України про скасування рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №195 від 02.12.2016;

- справу направлено до Вінницького районного суду Вінницької області для продовження розгляду;

- ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017 року у справі №128/860/17 набрала законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

При цьому, беручи до уваги вищевикладене, позивач зазначає, що згідно ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 01.06.2017, яка набрала законної сили, позов Вінницького національного аграрного університету до Агрономічної сільської ради району, за участю третьої особи Міністерства освіти і науки України, про скасування рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №195 від 02.12.2016 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Розглянувши клопотання Вінницького національного аграрного університету про припинення провадження у господарській справі №902/517/17, суд дійшов висновку про його часткове задоволення, з огляду на наступне.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Пунктом 4.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Згідно із п.4.2.1. вказаної постанови, провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що: справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК).

Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у т.ч. щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Стаття 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій (далі - суб'єкт владних повноважень).

З огляду на положення статей 3, 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цього суб'єкта, відповідно прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Таким чином, до адміністративної відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб'єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб'єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб'єкта владних повноважень.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, з аналізу вказаних норм вбачається, що компетенція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, які виникають із правовідносин публічного характеру, а однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних повноважень який виконує владні управлінські функції саме у спірних правовідносинах.

Враховуючи фактичні обставини справи, проаналізувавши зазначені положення закону, суд дійшов висновку, що Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області, приймаючи пункт 1 рішення №195 від 02.12.2016, здійснювала владно-організовуючу діяльність шляхом нормотворчого і розпорядчого впливу на відповідні суспільні відносини щодо забезпечення належного виконання покладених на неї завдань, функцій і повноважень. При цьому має місце організуючий вплив керуючого суб'єкта на спільну діяльність громади задля ефективного досягнення її цілей і завдань. З урахуванням викладеного суд вважає, що провадження у справі в частині позовних вимоги про визнання недійсним пункту 1 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №195 від 02.12.2016 підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно вимоги позивача про припинення провадження у справі щодо визнання недійсним пункту 3 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016, в якому зазначено, що державний акт на право постійного користування землею І-ВН №001263, виданий Вінницькій обласній державній сільськогосподарській дослідній станції відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05.04.1996 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2, вважати таким, що втратив чинність, слід повідомити наступне.

Як вже зазначено вище, відповідно до п.1. ч.1. ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Згідно із положеннями ч.1. ч.2. ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання, в тому рахунку й шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, що суперечать законодавству.

У відповідності до положень ст.ст. 1, 4-1, 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції (п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" №10 від 24.10.2011).

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" №10 від 24.10.2011 також роз'яснено, що справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень та які не мають ознак справ адміністративної юрисдикції повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах.

З урахуванням вищенаведеного, при вирішенні питання щодо підвідомчості позову господарському суду слід враховувати у сукупності обставини, а саме: щодо суб'єктивного складу сторін, предмета та підстав позову, характеру правовідносин сторін цього спору.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК підвідомчі господарським судам.

У даному випадку, спір стосовно дійсності (законності) пункту 3 рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області №195 від 02.12.2016 обумовлений ймовірним обмеженням (порушенням) приватного права (права постійного користування землею). Тобто, спір пов'язаний із відновленням порушеного права постійного користувача землею згідно державного акту. Тобто, в даному випадку наявний спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного є помилковим твердження позивача про публічно-правовий характер спору в частині визнання недійсним п.3 рішення №195 від 02.12.2016.

За таких обставин, враховуючи характер спірних правових відносин, суд дійшов висновку про безпідставність доводів позивача про непідвідомчість даної вимоги господарським судам та відсутність підстав для припинення провадження у справі згідно із п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України в цій частині.

Варто зазначити, що під час розгляду справи Вінницький національний аграрний університет, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на наявність у нього права на постійне користування земельних ділянок площею 474,6783 га на території Агрономічної сільської ради згідно державного акту на право користування землею І-ВН №001263, виданого відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05.04.1996 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на праві постійного користування землею за №2.

29.01.2016 Вінницькою районною радою Вінницької області прийнято рішення №1, яким затверджено проект землеустрою щодо зміни межі території с.Агрономічне Агрономічної сільської ради і включено в межі населеного пункту с.Агрономічне 474,6783 га земель Вінницького національного аграрного університету.

02.12.2016 Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області прийняла рішення №195 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області", відповідно до якого сільська рада вирішила, що землі включені в межі населеного пункту села Агрономічне рішенням Вінницької районної ради Вінницької області №1 від 29.01.2016 є комунальною власністю територіальної громади с.Агрономічне, а державний акт на право постійного користування землею І-ВН №001263, виданий Вінницькій обласній державній сільськогосподарській дослідній станції відповідно до рішення 10 сесії 22 скликання Агрономічної сільської ради народних депутатів Вінницького району Вінницької області від 05.04.1996 року, зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №2, вважати таким, що втратив чинність.

Таким чином, як стверджує позивач, вказане рішення Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області не відповідає Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Земельному кодексу України, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" та підлягає скасуванню.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву б/н від 27.06.2017 (вх.канц. №06-52/6327/17 від 27.06.2017) та додаткових поясненнях стосовно позову заперечує; просить суд відмовити в його задоволенні, з огляду на наступне:

- так, рішенням 5 сесії Вінницької районної ради 7 скликання №1 від 29.01.2016 затверджено проект землеустрою щодо зміни меж села Агрономічне Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області, розроблений державним підприємством "Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою". Даним рішенням Вінницької районної ради встановлено загальну площу населеного пункту с.Агрономічне в розмірі 1006,5 га, про що внесені відомості до Державного земельного кадастру. З огляду на що, в силу ст.173 ЗК України та ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" землі та земельні ділянки, включені в межі населеного пункту (крім земель, які не можуть передаватися у комунальну власність), перейшли у власність територіальної громади села Агрономічне;

- щодо тверджень Вінницького національного аграрного університету, що університет став правонаступником приєднаного до нього державного підприємства "Агрномічне", докази відсутні, з огляду на те, що згідно інформації про юридичну особу - Вінницький національний аграрний університет, яка міститься в ЄДРПОУ та в статуті позивача, затвердженого наказом Міністерства освіти і на науки України №39 від 12.01.2017, відсутня інформації про відповідне правонаступництво.

Таким чином, на думку відповідача, позивач не довів належними та допустимими доказами, що він набув в утановленому законом порядку прав землекористування земельними ділянками, що включені в межі с.Агрономічне і, що рішенням Агрономічної сільської ради від 02.12.2016 порушені його законні права.

Також, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів того, що станом на 2003 рік (чи інший період) ОСОБА_12 аграрних наук України приймала рішення про вилучення частини земель Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, які перебували в користуванні відповідно до Державного акту на праві постійного користування землею І-ВН №001263, та передачу їх в користування дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції.

Таким чином, Агрономічна сільська рада вважає, що твердження Вінницького національного аграрного університету про те, що при реорганізації Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції та утворенні дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції останньому було передано на території Агрономічної сільської ради землю, не підтверджується належним документом (ні Постановою ОСОБА_12 Національної академії аграрних наук України, ні Державним актом на право користування земельною ділянкою.

З письмових пояснень третьої особи ДП "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" вбачається, що станом на 01.01.2003 Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції, як самостійній юридичній особі, підпорядковувалися наступні суб'єкти господарювання: дослідне господарство "Олександрівське" (код 00729267), дослідне господарство "Поділля" (код 00724761) та дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції без статусу юридичної особи. Дані суб'єкти мали на своєму балансі майно, яким вони користувались.

10.02.2003 було створено дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції (код 00724749), як самостійну юридичну особу, даний факт підтверджується матеріалами реєстраційної справи.

Щодо розгляду позовних вимог підприємство покладається на розсуд суду.

Міністерство освіти та науки України в своїх письмових поясненнях, які надійшли на адресу суду 04.08.2017 засобами електронного зв'язку, підтримує в повному обсязі клопотання позивача про припинення провадження у справі.

ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області в своїх поясненнях зазначило, що під час підготовлення наказів "Про надання дозволу на розроблення технічних документів із землеустрою" право Вінницького аграрного університету на землю не досліджувалось, відповідні документи в Управління відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів, зокрема, матеріалів реєстраційних справ №07 Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції () та №39 державного підприємства "Агрономічне" (код ЄДРПОУ), статутів зазначених підприємств вбачається наступне.

Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція створена на підставі постанови ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 14.02.1956 (п.1.4 статуту ).

01.12.1994 року Українською академією аграрних наук України виданий наказ №160, яким підтверджено право юридичної особи - Вінницької обласної державної сільськогосподарської станції; підпорядковано їй дослідні господарства.

Згідно додатку до наказу Української академії аграрних наук України №160 від 01.12.1994 Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції підпорядковані були наступні господарства: дослідне господарство "Нива", дослідне господарство "Поділля" та дослідне господарство "Олександрівське".

Перший статут Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, який міститься в Реєстраційній справі, зареєстрований виконавчим комітетом Вінницької районної ради народних депутатів згідно рішення №43 від 24.10.1995.

В пункті 1.5. статуту зазначено, що до складу Дослідної станції входять: дослідне господарство, як структурний підрозділ (без права юридичної особи), а також підпорядковані їй самостійні дослідні господарства як юридичні особи: дослідне господарство "Поділля" Муровано-Куриловецького району Вінницької області та дослідне господарство "Олександрівське" Тростянецького району Вінницької області.

Згідно пункту 3.5. статуту: "Економічною основою діяльності дослідної станції є державна власність України на основні фонди, інше майно, закріплене Академією за Дослідною станцією, а також землі ОСОБА_12, надані Дослідній станції згідно з державним актом на право користування землею.

Землі, надані дослідній станції для виконання її статутних цілей і завдань, є загальнодержавною власністю. Вони не передаються в іншу форму власності, на них не створюються сільськогосподарські кооперативи, фермерські господарства, вилучення земель без згоди ОСОБА_12 не допускається."

В главі 8 "Дослідна станція і дослідні господарства" статуту визначено: "Дослідні господарства, що входить в межу Дослідної станції, створені з метою організаціно-господарського забезпечення Дослідної станції..." (ст.8.1). Дослідне господарство, що входить до складу станції як структурний підрозділ, не є юридичною особою, знаходиться на одному балансі з установою і діє на підставі Положення про нього, затвердженого директором установи.

05.04.1996 Агрономічною сільською радою народних депутатів Вінницького району Вінницької області ухвалено рішення 10 сесії 22 скликання, яким затверджено Акт землекористування Вінницької державної обласної сільськогосподарської дослідної станції (а.с.13, т.5). На підставі даного рішення виданий Державний акт на право постійного користування землею І-ВН №001263, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею №2, згідно якого в постійне користування дослідній станції надано 1229,6 га землі, що сторонами та іншими учасниками процесу визнається (ч.1 ст.35 ГПК України)

12 лютого 2001 року Президентом Української академії аграрних наук затверджено нову редакцію статуту юридичної особи (); Вінницька обласна державна сільськогосподарська дослідна станція змінила найменування на Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію.

В п.1.6 статуту дослідної станції в редакції станом на 2001 рік, зокрема, зазначено, що до складу станції входить дослідне господарство як структурний підрозділ без прав юридичної особи.

В п.3.3 статуту зазначено, що за станцією закріплені землі ОСОБА_12, надані станції згідно з державним актом на право постійного користування для виконання її статутних цілей і завдань. Вилучення цих земель без згоди ОСОБА_12 не допускається.

Згодом відповідно до Указу Президента України "Про надання Українській академії аграрних наук статусу національної" №8/2010 від 06.01.2010, наказу Національної академії аграрних наук України "Про найменування установ, підприємств та організацій НААГ України" №69 віл 07.09.2010, на підставі наказу Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції №1/5-47 від 14.12.2010 змінено назву юридичної особи () "Вінницька державній сільськогосподарській дослідній станції" на "Вінницька державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту кормів Національної академії аграрних наук України."

Президентом Національної академії аграрних наук України 09.10.2010 затверджено нову редакцію статуту Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України, про що держаним реєстратором 17.12.2010 здійснено відповідний запис за №2000629.

Згідно наказу Національної академії аграрних наук України №107 від 24.05.2011 Вінницьку державну сільськогосподарську дослідну станцію Інституту кормів Національної академії аграрних наук України було реорганізовано шляхом перетворення в державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів Національної академії аграрних наук України", внаслідок чого дослідна станція, як юридична особа, припинена.

П.4 наказу Національної академії аграрних наук України №107 від 24.05.2011, а також п.5.7 наказу ОСОБА_12 №17 від 29.06.2011 зобов'язано здійснити інвентаризацію та оцінку землі, майна та інших майнових цінностей Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України з метою їх передачі державному підприємству "Науковий інноваційно-технологічний центр Інституту кормів Національної академії аграрних наук України".

13.10.2011 затверджено Передавальний акт на передачу майна, в якому зазначено, що державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" є правонаступником всіх зобовязань Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державне підприємство "Науковий інноваційно-технологічний центр інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України" (код 00729267) є правонаступником Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України.

Як вбачається з реєстраційної справи №39, зокрема, п.1.4 статуту дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції () Господарство створене на підставі наказу Української академії аграрних наук №160 від 01.12.1994.

Як вже зазначалось вище наказом №160 від 01.12.1994 керівників обласних державних сільськогосподарських станцій зобов'язано привести свої статути, печатки, штампи, бланки документації, а також підпорядкованих їм дослідних господарств у відповідність з уточненим найменуванням.

Згідно додатку до наказу №160 від 01.12.1994 в підпорядкуванні Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції було 3 господарства: "Нива", "Поділля" та "Олександрівське" (а.с.67-68, т.1).

Даний факт узгоджується із записом в статуті Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, згідно п.1.5 якого до складу дослідної станції входили: одне дослідне господарство, як структурний підрозділ (без права юридичної особи), а також два самостійні господарства зі статусом юридичної особи, а саме: "Поділля" Муровано-Куриловецького району Вінницької області та "Олександрівське" Тростянецького району Вінницької області.

З наведених обставин суд робить висновок, що господарство, яке на той час не мало статусу юридичної особи і було структурним підрозділом Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, - це "Нива".

Наказом №95 від 29.11.2002 Українська академія аграрних наук зобов'язала:

п.1 "Керівникам науково-дослідних установ провести зміни з організації наукової та виробничої діяльності наукових установ та їх дослідних господарств, реорганізувавши наукові установи шляхом виділення дослідних господарств...".

П.3 "... підготувати відповідні зміни до примірних статутів наукових установ і дослідних господарств ...".

Статут дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції () був затверджений Президентом Української академії аграрних наук 04.02.2003 та зареєстрований Вінницькою райдержадміністрацією 10.02.2003 за №04050975ю0010726.

Відповідно до п.1.5 статуту "... найменування господарства визначене ... наказом Української академії аграрних наук №95 від 29.11.2002."

Згідно пункту 1.2 статуту Господарство підпорядковане Вінницькій державній сільськогосподарській дослідній станції.

03.04.2003 Вінницькою районною державною адміністрацією зареєстровані зміни до статуту дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції за №460, відповідно до яких "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, створено в результаті реорганізації шляхом виділення зі складу Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, є правонаступником майнових прав господарства".

З наведених обставин справи суд приходить до висновку, що дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції (код 00724749) створене на виконання наказу Української академії аграрних наук №95 від 29.11.2002 шляхом виділення дослідного господарства зі складу Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції і отримало підстави набуття права на майно, що перебувало в користуванні дослідного господарства, яке було структурним підрозділом Станції.

В наступній редакції статуту юридичної особи (код 00724749), зареєстрованої 20.12.2004, в пункті 1.4. з'являється положення про те, що господарство створене в результаті реорганізації Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААК від 26.11.2002 №95 і є правонаступником в частині майна, майнових прав і зобовязань реорганізованої Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції.

Враховуючи, що дослідне господарство мало статус відокремленого підрозділу Станції, не було юридичною особою. Така структурна одиниця була наділена майном юридичної особи, яка їх створила.

Враховуючи, що дослідне господарство було структурним підрозділом Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції, майно, що перейшло дослідному господарству Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції (державному підприємству дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН) (код 00724749), належало саме юридичній особі (станції).

Відповідно до п.3.5 статуту Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції вилучення наданих їй земель без згоди ОСОБА_12 Української академії аграрних наук не допускалось.

Позивач не надав доказів того, що ОСОБА_12 Української академії аграрних наук приймала рішення про передачу частини земель, розташованих на території Агрономічної сільської ради, які згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ВН №001263 були закріплені за Вінницькою державною сільськогосподарською дослідною станцією на правах постійного користування дослідному господарству Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції (державному підприємству дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН).

Таким чином, твердження Вінницького національного аграрного університету про те, що в ході реорганізації Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції та утворення юридичної особи (код 00724749) останній на території Агрономічної сільської ради перейшли права на землю не підтверджується жодним документом.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України (в редакції 2003 року) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Всупереч вимогам закону в матеріалах справи відсутній документ, що посвідчує права юридичної особи () не землю згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ВН №001263.

Як вже зазначалось вище 20.12.2004 державним реєстратором зареєстровані зміни до статуту юридичної особи (), дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції перейменоване в державне підприємство дослідного господарства Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції УААН.

22.12.2010 зареєстрована нова редакція статуту юридичної особи (), згідно якої нове найменування останньої державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України".

Згідно Постанови КМ України №61 від 25.01.2012 року державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" передано до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №94 від 28.01.2012 державне підприємство "Дослідне господарство Вінницької державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту кормів Національної академії аграрних наук України" отримало назву державне підприємство "Агрономічне".

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №492 від 08.08.2012 державне підприємство "Агрономічне" було реорганізовано шляхом приєднання до Вінницького національного аграрного університету в якості структурного підрозділу.

Позивач стверджує, що він отримав право користування земельними ділянками на території села Агрономічне згідно акта приймання-передачі цілісного майнового комплексу, майна і земельних ділянок, у якому зазначено, що йому передано копію Державного акту на право користування землею серії 1-ВН № 001263.

Однак, враховуючи що юридична особа (код 00724749) не набула прав на землю на території с.Агрономічного, вона і не мала законних підстав до їх передачі іншим особам.

Відсутність в матеріалах справи будь-яких документів на підтвердження права юридичної особи () на землю на території Агрономічної сільської ради згідно Державного акту І-ВН №001263 дає суду підстави вважати про відсутність у останньої відповідних прав на зазначені землі, а, отже, законних підстав на передачу таких прав позивачу, а, відтак, і відсутність у останнього права на землю згідно зазначеного Державного акту.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст.43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 1 ГПК України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Неодмінною ознакою порушення права або охоронюваного законом інтересу є настання негативних наслідків для суб'єкта порушеного права. Враховуючи, що позивач не має прав на землю, що виникли у Вінницької обласної державної сільськогосподарської дослідної станції на підставі Державного акту на право постійного користування землею І-ВН №001263, пункт 3 рішення Агрономічної сільської ради Вінницької області №195 від 02.12.2016, яким визнано таким, що втратив чинність Державний акт, не несе негативних наслідків для Вінницького національного аграрного університету.

Як свідчать матеріали справи, такі негативні наслідки для позивача відсутні, а, отже, безпідставним є посилання позивача на порушення його права або охоронюваного законом інтересу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Вінницькому національному аграрному університету слід відмовити в позові про визнання недійсним п.3 рішення 14 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016.

Визначаючись стосовно розподілу судових витрат, суд вважає необхідним зазначити, що позивачем заявлено до розгляду дві немайнові вимоги про визнання недійсним пункту 1 рішення №195 від 02.12.2016 та пункту 3 рішення №195 від 02.12.2016.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 за подання до господарського суду позовних заяв немайнового характеру ставка судового збору має становити 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1600,00 грн.

Згідно роз'яснень, що викладені у п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013: якщо в позовній заяві об'єднано дві вимоги немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

При поданні позову позивачем згідно квитанції №2 від 23.05.2017 сплачено 1600 грн, тобто на 1600 грн менше, ніж передбачено законодавством.

Однак, провадження у справі №902/517/17 в частині позовних вимог про визнання недійсним п.1 рішення 14 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016 припинено по п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, зокрема, у разі припинення провадження у справі.

Враховуючи, що позивачем одна вимога не оплачена, сума судового збору не підлягає поверненню.

З урахуванням викладеного, суд, керуючись положеннями ст.49 ГПК України, дійшов висновку, що в частині вирішеної по суті позовної вимоги судовий збір покладається на позивача.

Керуючись п.1 ч.1 ст.80, ст.ст. 1, 4-3, 4-5, 22, 27, 32, 33, 34, 35, 69, 75, 82, 82-1, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним пункту третього рішення 14 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016.

2. Припинити провадження у справі №902/517/17 в частині позовних вимог про визнання недійсним пункту першого рішення 14 сесії 7 скликання Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації частини земель, які включені в межу населеного пункту села Агрономічне Вінницького району Вінницької області" №195 від 02.12.2016.

3. Копію рішення надіслати Міністерству освіти та науки України, Національній академія аграрних наук України рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Повне рішення складено 14 серпня 2017 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - Міністерству освіти та науки України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 10);

3 - Національній академії аграрних наук України (01010, Київ, вул. Михайла Омеляновича-Павленка, 9).