КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2017 р. Справа№ 910/29337/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Верховця А.А.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від ТОВ «Маркс. Капітал» - Більчук О.О. - дов. б/н від 06.07.2017р.;

ліквідатор - Дяченко С.В. - посвідчення,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Маркс. Капітал»

на ухвалу господарського суду м.Києва від 13.07.2017р.

у справі №910/29337/15 (суддя Пасько М.В.)

за заявою ОСОБА_5; ОСОБА_6;

ОСОБА_7; ОСОБА_8;

ОСОБА_9; ОСОБА_10;

ОСОБА_11; ОСОБА_12;

ОСОБА_13; ОСОБА_14;

ОСОБА_15; ОСОБА_16;

ОСОБА_17;

ОСОБА_18;

ОСОБА_19; ОСОБА_20;

ОСОБА_21; ОСОБА_22;

товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська

юридична компанія";

малого підприємства "Універсал/ЛТД"/ товариство з обмеженою

відповідальністю

до страхового товариства з додатковою відповідальністю

(далі - СТДВ) «Гарантія»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.07.2017р. по справі №910/29337/15 відхилено заяву ОСОБА_23 про звільнення від сплати судового збору. Відстрочено ОСОБА_23 строк для сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника на два місяці, до 13.09.2017р. Визнано кредиторами СТДВ «Гарантія»: ОСОБА_24 на суму 23 120,25 грн.; ОСОБА_25 на суму 95 317,32 грн.; ОСОБА_23 на суму 49 490,00 грн. Відмовлено приватному акціонерному товариству "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" у визнанні кредитором до СТДВ «Гарантія» на суму 102 756,00 грн. Відмовлено ТОВ «Маркс.Капітал» у визнанні кредитором до СТДВ «Гарантія» на суму 1 619 642,13 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Маркс.Капітал» подало апеляційну скаргу в якій просить ухвалу господарського суду м.Києва від 13.07.2017р. скасувати в частині відмови ТОВ «Маркс.Капітал» у визнанні кредитором до СТДВ «Гарантія» на суму 1 619 642,13 грн. та прийняти нове рішення, яким задовольнити грошові вимоги ТОВ «Маркс.Капітал» до СТДВ «Гарантія» у справі про банкрутство №910/29337/15 в розмірі 1 619 642,13 грн.

В іншій частині ухвала господарського суду м.Києва від 13.07.2017р. по справі №910/29337/15 не оскаржувалась.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2017р. апеляційну скаргу ТОВ «Маркс.Капітал» було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.08.2017р.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Дяченка С.В. і представника апелянта, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заявник звернувся до господарського суду м.Києва із заявою про порушення справи про банкрутство СТДВ «Гарантія» (ідентифікаційний код 21130899), оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою місцевого суду від 03.12.2015р. було порушено провадження у справі № 910/29337/15; визнано ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ТОВ "Одеська юридична компанія", мале підприємство "Універсал/ЛТД"/товариство з обмеженою відповідальністю кредиторами СТДВ «Гарантія» на загальну суму 417 418,35 грн. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гусара І.О. Призначено попереднє засідання суду у справі на 26.01.2016р.

Ухвалою місцевого суду від 12.01.2016р. було достроково припинено повноваження розпорядника майна СТДВ «Гарантія» арбітражного керуючого Гусара І.О. та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дяченка С.В.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 24.03.2016р. було затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 24.03.2016р.

Постановою суду першої інстанції від 06.09.2016р. було визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дяченка С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.11.2016р. було визнано кредиторами боржника ПАТ "Страхова компанія "СОВЕРЕН" на суму 12 836,50 грн., ОСОБА_27 на суму 52 964,21 грн., ОСОБА_26. на суму 51 756,00 грн., ОСОБА_28 на суму 11 863,73 грн., ОСОБА_29 на суму 25 741,10 грн., ОСОБА_30 на суму 79 010,00 грн., ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 5 736 600,61 грн. ОСОБА_31 на суму 90 287,23 грн., ОСОБА_32 на суму 44 589,47 грн. та відкладено розгляд справи на 20.12.2016р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.12.2016р. було скасовано будь-які арешти, накладені на майно та грошові кошти СТДВ «Гарантія» чи інші обмеження, обтяження щодо розпорядження його майном.

Як вбачається з матеріалів справи до господарського суду міста Києва звернулися з грошовими вимогами до боржника наступні кредитори: приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "СОВЕРЕН" на суму 1 827,00 грн., Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві на суму 2 834,27 грн., ТОВ "Маркс.Капітал" на суму 1 619 642,13 грн., Державне підприємство спеціального зв'язку в особі філії Херсонського обласного вузла спеціального зв'язку на суму 11 725,82 грн. та ОСОБА_25 на суму 95 317,32 грн.

Крім того, до місцевого суду були надіслані заяви з грошовими вимогами до боржника: ОСОБА_33 на суму 100 000,00 грн., ОСОБА_34 на суму 7 095,23 грн. та ОСОБА_23 на суму 49 490,00 грн.

08.06.2017р. до суду першої інстанції від ОСОБА_23 була надіслана заява про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2017р. було визнано кредиторами до боржника ОСОБА_35 на суму 19 853,59 грн., ОСОБА_36 на суму 38 480,27 грн., ОСОБА_37 на суму 25 677,98 грн., Державного підприємства спеціального зв'язку в особі філії Херсонського обласного вузла спеціального зв'язку на суму 11 725,82 грн., приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "СОВЕРЕН" на суму 1 827,00 грн., Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в місті Києві на суму 2 834,27 грн., відмовлено у визнані кредитором до боржника: ОСОБА_35 на суму 1 968,29 грн., ОСОБА_33 на суму 100 000, 00 грн., ОСОБА_34 на суму 7 095,23 грн. та відкладено розгляд справи на 13.07.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Частиною 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Судом першої інстанції у судовому засіданні, крім інших питань, були розглянуті грошові вимоги ТОВ «Маркс.Капітал» на суму 1 619 642,13 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Маркс.Капітал» та фізичними особами-підприємцями: ОСОБА_38 та ОСОБА_39 було укладено договори про надання фінансових послуг факторингу, перелік яких, наявний в таблиці № 1.

Предметом договорів про надання фінансових послуг факторингу, які зазначені в таблиці № 1 - є передання фізичними особами- підприємцями: ОСОБА_38 та ОСОБА_39 до ТОВ «Маркс.Капітал» прав майнових вимог до СТДВ «Гарантія» у зобов'язаннях, які виникли в результаті завдання шкоди при дорожньо-транспортних пригодах.

У свою чергу фізичні особи-підприємці: ОСОБА_38 та ОСОБА_39 заключили ряд договорів цесії з фізичними особами, постраждалими у ДТП, які по своїй суті є нікчемними, що і визнав місцевий суд.

Нікчемним правочином є правочин, вчинення якого не породжує передбачених законом правових наслідків у зв'язку із протиправністю або іншими недоліками юридичного характеру, незалежно від пред'явлення позову про визнання його недійсним. Нікчемний правочин є недійсним незалежно від визнання його таким і від бажання сторін.

Місцевий суд визначив такі ознаки нікчемного правочину:

1) нікчемний правочин є недійсним тільки у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому сторони не вправі вимагати одна від одної його виконання;

2) правочин є нікчемним з моменту його вчинення незалежно від пред'явлення позову про визнання його недійсним і бажання сторін. Бажання сторін про визнання його дійсним до уваги не беруться, так як такий правочин суперечить нормам закону;

3) нікчемний правочин не породжує правові наслідки, які притаманні правочинам даного виду. Сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину, такий договір не породжує прав та обов'язків;

4) нікчемний правочин породжує лише наслідки, які пов'язані з його недійсністю. Такими наслідками будуть поновлення сторін у початковому становищі (двостороння реституція) та відшкодування збитків або моральної шкоди, завданих другій стороні або третій особі внаслідок його вчинення.

При розгляді спірних правовідносин пов'язаних з договорами цесії місцевий суд виходив з того, що метою договору цесії є:

1) передача права вимоги до боржника від одного кредитора до іншого кредитора без набуття додаткового доходу жодним із кредиторів;

2) уступка права вимоги має здійснюватися у повному обсязі від отриманої суми боргу, без-будь яких дисконтів та премій за стягнення з боржника грошових зобов'язань. В свою чергу договір факторингу передбачає обов'язковість платності за відступлення права грошової вимоги, та мету отримання додаткового доходу (Вищий господарський суд справа № 35/395-10).

Як вбачаться з копій договорів цесії, в них передбачена саме сплата лише частки суми цесіонарієм на адресу цедента.

Порівнюючи п. 1.3 та п .2.1 кожного з договорів, місцевий суд дійшов вірного висновку, що виплати страхового відшкодування ведуть до набуття додаткового доходу, що підтверджується грошовими вимогами на суму 1 619 642,13 грн., а не фактичною сумою виплаченою попередніми кредиторами (фізичні особи-підприємці та постраждалі внаслідок ДТП 89 фізичних осіб) за відступлення права вимоги боргу.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договір цесії, визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, в тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом: - відповідно до п. 1 Положення про державну комісію з регулювання ринків фінансових послуг України, затвердженого постановою КМУ від 03.02.2010р. №157, Держфінпослуг с спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг у межах, визначених законодавством, таким чином, зазначеним законодавчо визначено, що виключне право та/або обмеження щодо надання окремих фінансових послуг встановлюється законами та нормативно-правовими актами державного органу, що здійснює регулювання ринків фінансових послуг.

Пунктом 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг №231 від 03.04.2009р., визначено, що до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників-суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Так місцевий суд дійшов правильного висновку, що фактично фізичні особи-підприємці: ОСОБА_38 та ОСОБА_39 заключили договори цесії з фізичними особами, постраждалими у ДТП у вигляді удаваного правочину.

При укладенні удаваного правочину сторони мають намір своїми діями досягнути такого правового результату, який не є за законом наслідком даного волевиявлення, а намагаються досягнути іншого правового результату, про який вони фактично домовились. Отже, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили (ч. 1 ст. 235 ЦК України). Удаваний правочин схожий з фіктивним, передусім тим, що він не породжує ніяких правових наслідків. Але відмінність його від фіктивного в тому, що за удаваним правочином прикритий інший правочин, який сторони бажали вчинити. Тому необхідно розрізняти правочин, яким приховують (удаваний правочин) та правочин, який приховують.

ЦК України не вказує, до яких недійсних правочинів відноситься удаваний правочин: нікчемних чи заперечних. Закон (ч. 2 ст. 235 ЦК України) лише встановлює таке правило: якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Проте удаваний правочин є нікчемним (абсолютно недійсним) вже тому, що обидві сторони знають, що їх волевиявлення не обов'язкові і не відповідають їх дійсній волі. Удаваний правочин ні за яких обставин не може породити цивільні права та обов'язки, оскільки виражена у ньому воля не відповідає волевиявленню сторін, лише при єдності яких можна стверджувати про те, що насправді вчинений правочин.

Крім того, доданими до заяви ТОВ «Маркс.Капітал» доказами не доводиться факт виникнення у боржника СТДВ «Гарантія» боргових зобов'язань перед первинними кредиторами, які зазначені у цій заяві. (а.с.2-5 том 28).

З огляду на викладене вище, місцевий суд обгрутовано відмовив ТОВ «Маркс.Капітал» у визнанні кредитором до СТДВ «Гарантія» на суму 1 619 642,13 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ТОВ «Маркс.Капітал», зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Маркс.Капітал» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 13.07.2017р. по справі №910/29337/15 в оскаржуваній частині - без змін.

Справу №910/29337/15 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді А.А. Верховець

О.М. Остапенко