ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

09.08.2017р. Справа № 905/1793/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

розглянувши матеріали за скаргою: Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК»

на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

у справі №905/1793/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК», м. Одеса

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроівестстрой», м. Донецьк

про: стягнення заборгованості у розмірі 1455293,93 доларів США, що еквівалентно 31180694,07 грн.

За участі представників сторін:

від стягувача (скаржника): не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від ВДВС: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.08.2016р. по справі №905/1793/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк», м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроівестстрой», м. Донецьк про стягнення заборгованості за кредитним договором №139 від 29.01.2013р. у розмірі 1455293,93 доларів США задоволені.

08.09.2016р. господарським судом Донецької області був виданий відповідний наказ на примусове виконання вказаного рішення.

11.05.2016р. на адресу суду від позивача по справі №905/1793/15 надійшла скарга від 03.05.2017р. на бездіяльність органу державного виконавчого служби з виконання наказу, в якій скаржник просить:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- визнати недійсною постанову ВП №53660149 про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 24.04.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до Східно-Донецького відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, за попереднім місцезнаходженням боржника (м. Донецьк);

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням у м. Києві (направити запити до відповідних органів, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника);

- зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Представники стягувача (скаржника), боржника та ВДВС в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та додані до неї документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, господарський суд дійшов висновку про те, що скарга Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» підлягає відмові у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України, судові рішення ухвалюються судом іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Також, відповідно до ч.2. ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Виконання рішення суду здійснюється на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Статтею 55 Конституцією України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Законом України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб відповідно до законів України. Виконання судових рішень державною виконавчою службою регулюється Законом України «Про виконавче провадження», та виконавчі дії здійснюються згідно з Інструкцією про проведення виконавчий дій, затверджену наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15.12.1999р.

Тобто норми, які регулюють відносини між державним виконавцем та іншими учасниками виконавчого провадження містяться у Законі України «Про виконавче провадження».

Розгляд скарг на рішення дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та вирішення ряду питань виконавчого провадження, що регулюються Законами України «Про виконавче провадження», «Про державну виконавчу службу», віднесено до компетенція суду.

Процесуальний порядок розгляду та вирішення даних скарг врегульовується розділом ХІV Господарського процесуального кодексу України «виконання рішення, ухвали, постанови», ухвалених відповідно до господарського процесуального кодексу України, в ході якого оцінюються законність дій (бездіяльності) державного виконавця, законність прийнятих ним рішень.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обовязків характер для субєктів цих відносин.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Право на таке оскарження може бути реалізовано з дотриманням вимог статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку, визначеному статтею 74 цього Закону.

Отже, оскарженню підлягають дії (бездіяльність) державного виконавця оформлені відповідною постановою.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Закон України «Про виконавче провадження», який є спеціальною нормою не передбачає можливість оскарження всього виконавчого провадження по виконанню виконавчого документа.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

У відповідності до частини другої статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.08.2016р. по справі №905/1793/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Фінростбанк», м. Одеса до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроінвестстрой», м. Донецьк про стягнення заборгованості за кредитним договором №139 від 29.01.2013р. у розмірі 1455293,93 доларів США, що еквівалентно 31180694,07 грн., а саме: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 1312274,00 доларів США, прострочена заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 143019,93 доларів США. задоволені, у звязку з чим визначено для стягнення на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором №139 від 29.01.2013р., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1312274,00 доларів США, простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 143019,93 доларів США.

У відповідності з вимогами статті 116 Господарського процесуального кодексу України 08.09.2016р. були видані накази про примусове виконання рішення суду.

Так, в силу статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Постановою від 30.03.2017р. відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу №905/1789/15 від 08.09.2016р.

Постановою від 24.04.2017р. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2. ч.1. ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Отже, у звязку з тим, що у боржника відсутне майно, на яке може бути зведено стягнення, а здійсненні виконавцем заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними, керуючись п.2. ч.1. ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС МЮУ ОСОБА_1 24.04.2017р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві за ВП №53660149. Отже, виконавчі провадження, які були обєднані у ВП №.04.2017р. закінчені.

На момент розгляду заяви про відкриття виконавчого провадження діяв Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016р.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

До матеріалів скарги не надано документів, що підтверджують наявність підстав для визнання незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнання недійсною постанову ВП №53660149 про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 24.04.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до Східно-Донецького відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, за попереднім місцезнаходженням боржника (м. Донецьк), зобовязання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням у м. Києві (направити запити до відповідних органів, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника) та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги зазначені обставини та норми права, суд спростовує доводи скаржника про неправомірність бездіяльності державного виконавця щодо визнання незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнання недійсною постанову ВП №53660149 про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 24.04.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до Східно-Донецького відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, за попереднім місцезнаходженням боржника (м. Донецьк), зобовязання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням у м. Києві (направити запити до відповідних органів, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника) та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії, що в свою чергу призвело до невиконання рішення суду та, як наслідок, до грубого порушення прав Позивача у цій справі.

Отже, дії вчинені державним виконавцем, відповідають положенням Закону України «Про виконавче провадження» та нормативно-правовим актам Кабінету Міністрів України і Міністерства юстиції України, підстав для визнання незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнання недійсною постанову ВП №53660149 про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 24.04.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до Східно-Донецького відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, за попереднім місцезнаходженням боржника (м. Донецьк), зобовязання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням у м. Києві (направити запити до відповідних органів, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника) та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії відсутні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що у вимогах скаржника на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо визнання незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, визнання недійсною постанову ВП №53660149 про повернення виконавчого документа стягувачу винесену 24.04.2017р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до Східно-Донецького відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, за попереднім місцезнаходженням боржника (м. Донецьк), зобовязання Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України провести перевірку майнового стану боржника за його місцезнаходженням у м. Києві (направити запити до відповідних органів, здійснити вихід за місцезнаходженням боржника) та зобовязання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України внести до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії відмовити.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись положеннями ст.ст. 32, 33, 34, 43, 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 4, 11, 17, 37 Закону України «Про виконавче провадження», господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання наказу у справі №905/1793/15 відмовити.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99