ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2017 року Справа № 914/3021/16
Вищий господарський суд України в складі колегії

Головуючий, суддяЯценко О.В.,
суддівБакуліної С.В., Ходаківської І.П.
розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 20.03.2017
у справі№ 914/3021/16
Господарського судуЛьвівської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доЖитлово-будівельного кооперативу "Аурум IV"
простягнення заборгованості, штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат
в засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з'явився
- відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (позивач) звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу "Аурум IV" заборгованості, що виникла з договірного зобов'язання.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.02.2017 (суддя Манюк П.Т.) зупинено провадження у справі №914/3021/16, у зв'язку з призначенням судової товарознавчої експертизи.

Місцевий господарський суд погодився з доводами відповідача, який клопотав про призначення експертизи, що ціна агентських послуг та ціна консультаційних послуг окремо у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона підлягає визначенню шляхом проведення судової товарознавчої експертизи.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 (судді: Якімець Г.Г., Бонк Т.Б., Кравчук Н.М.) припинено апеляційне провадження з

розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 06.02.2017 року у справі №914/3021/16 в частині призначення судової експертизи; в частині зупинення провадження - залишена без змін.

Припиняючи апеляційне провадження в частині призначення судової експертизи суд апеляційної інстанції керувався п.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23 березня 2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", ч. 2 ст. 106 ГПК України, дійшовши висновку, що якщо апеляційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про призначення судової експертизи, то вона не може бути розглянута господарським судом, тому помилкове прийняття апеляційної скарги ФОП ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в частині призначення судової експертизи зумовлює припинення апеляційного провадження в цій частині на підставі ст.80 та ч.ч.1, 2 ст.106 ГПК України.

Щодо оскарження ухвали Господарського суду від 06 лютого 2017 року у справі №914/3021/16 в частині зупинення провадження у справі, то в цій частині оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 - без задоволення, оскільки місцевий господарський суд, дійшовши висновку про необхідність призначення судової товарознавчої експертизи, керуючись правом, передбаченим ч.2 ст.79 ГПК України, правомірно ухвалив зупинити провадження у справі.

Позивач не погодився з судовими рішеннями та звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову апеляційного господарського суду та ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, справу передати на розгляд до господарського суду першої інстанції.

Скаржник вважає, що за нормою ст. 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань, тоді як у спірному випадку суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі, не обґрунтував необхідності призначення у справі судової експертизи, неможливості розгляду справи по суті за наявними сторонами доказами, а також не зазначив в ухвалі підстави та мотиви призначення судової експертизи. Судом не враховано, що згідно Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5 перед судовим експертом поставлені питання, вирішення яких не передбачено таким видом експертизи з огляду на об'єкти та основні завдання товарознавчої експертизи, а так само питання, які вирішуються під час проведення товарознавчої експертизи.

Скаржник доводить, що зупинення провадження у справі в даному випадку е наслідком призначення судом експертизи, а отже, ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку, відтак, призначення судової експертизи із одночасним зупиненням провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.07.2017 у складі колегії: головуючий, суддя - Яценко О.В., судді - Бакуліної С.В., Ходаківська І.П. касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнята до провадження, справа призначена до розгляду у судовому засіданні на 03.08.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.08.2017, з урахуванням виправленої описки, розгляд справи перенесено на 10.08.2017.

Учасників судового процесу належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги шляхом вчинення телефонограм та направлення телеграм з огляду на обставини переривання у розгляді справи у зв'язку із лікарняним судді-доповідача та враховуючи скорочений строк розгляду касаційної скарги на ухвалу суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами виник спір щодо виконання відповідачем умов договору № 4/004/09-2015 про надання консультаційно-посередницьких послуг від 01.09.2015, зокрема з належної оплати обумовлених послуг.

В обґрунтування підстав позову позивач посилався на письмові докази, які містять відомості щодо обставин наданих послуг та розрахунок їх вартості згідно з умовами договору.

За вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінка доказів це визначення їх об'єктивної дійсності, правдивості та достовірності.

Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються.

Метою оцінки доказів з погляду на їх належність, допустимість, достатність та взаємозв'язок є усунення протиріч між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що слідують із отримуваної доказової інформації.

Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухвалені судом рішення по суті спору.

При цьому, суд в кожному випадку повинен навести мотиви через які він приймає одні докази та відхиляє інші.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Таким чином, експертиза призначається судом у випадку, коли питання права неможливо вирішити без оцінки фактів, для встановлення яких є необхідність у спеціальних знаннях. Як роз'яснено у п. 19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4 за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК).

Таким чином, у випадку зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням експертизи обґрунтованість підстав для такого зупинення підлягають оцінці судом апеляційної та касаційної інстанцій при перевірці законності ухвали про зупинення провадження у справі.

При цьому суд розглядає питання обґрунтованості висновків для призначення експертизи та дотримання порядку її призначення.

Касаційна інстанція вважає, що в порушення наведених норм процесуального закону суд не навів мотивів, які дали підстави призначити експертизу, зокрема наявність обґрунтованих сумнівів у наданих позивачем доказах, протиріч у наданих доказах, відсутність конкретних відомостей, необхідних для з'ясування обставин, що мають значення для справи з огляду на предмет спору та підстави позову.

Так, питання щодо ринкової вартості агентських послуг, а також їх частки у загальному розмірі винагороди виконавця не стосуються обставин, що виникають з умов укладеного між сторонами договору.

Так, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач заперечував обставини надання послуг або спростовував недостатність чи невірності вихідних даних для розрахунку заборгованості у наданих послугах з огляду на визначений договором порядок розрахунку (розділ 4 договору), не доводив наявності суперечностей у вихідних відомостях, що давали б суду обґрунтовані сумніви у достовірності таких обставин.

Визначаючи необхідність з'ясувати ринкову вартість агентських послуг, а також їх частку у загальному розмірі винагороди виконавця, суд не навів обґрунтованих мотивів для такого висновку, зокрема, які умови договору чи норми закону, що регулюють спірні правовідносини дають підстави для призначення експертизи щодо вирішення означених питань.

Відповідно до норми ст. 4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За змістом норм ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Касаційна інстанція вважає, що вирішуючи питання достовірності обставин про ринкову вартість агентських послуг, їх частку у загальному розмірі винагороди виконавця, при відсутності для використання таких засобів доказування як експертиза об'єктивних передумов, про що вказано вище, суд тим самим визнав для позивача необхідним доказування додаткових обставин, які не мають значення для предмету доказування, надавши відповідачу можливість посилатися на такі обставини для уникнення передбаченого договором та законом обов'язку виплатити обіцяну

винагороду, створивши умови процесуальної нерівності в порушення принципів рівності та змагальності сторін.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ст. 111-10 ГПК України).

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій не ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права у зв'язку з чим наявні підстави для скасування оскаржуваних у справі ухвали та постанови та передачі справи на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 та ухвалу господарського суду Львівської області від 06.02.2017 у справі № 914/3021/16 Господарського суду Львівської області скасувати.

Справу передати на розгляд по суті позовних вимог до господарського суду Львівської області.

3. Витрати по сплаті судового збору за касаційний перегляд судового рішення віднести на Житлово-будівельний кооператив "Аурум IV".

Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддяО.В. Яценко

СуддіС.В. Бакуліна
І.П. Ходаківська