ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017р. Справа № 914/883/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Петрашка М.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом позивача 1: Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", м. Київ,
позивача 2:Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна", м. Київ,
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг", м. Київ,
про: стягнення 64.000,00 грн.
Представники:
позивача 1:Михайлів М.М. - представник (довіреність від 30.12.2016 р.),
позивача 2:не з'явився.
відповідача:ОСОБА_4 - представник (довіреність від 05.05.2017 р.)
третьої особи:Жувака О.В. - представник (довіреність від 01.01.2011 р.).

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз'яснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав у сумі 64.000,00 грн. Ухвалою суду від 13.05.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.06.2017 р. Ухвалою суду від 06.06.2017 р. розгляд справи відкладено на 20.06.2017 р., а також за клопотанням відповідача залучено до участі у справі Громадську організацію "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторського права і суміжних прав "Оберіг" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвалою суду від 20.06.2017 р. за клопотанням сторін продовжено строк розгляду справи та відкладено на 13.07.2017 р. (з урахуванням ухвали від 05.07.2017 р. про виправлення описки). Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.07.2017 р. задоволено клопотання Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" (вх. №23640/17 від 04.07.2017 р.) про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції. Ухвалою суду від 13.07.2017 р. розгляд справи відкладено на 25.07.2017 р.

Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Актом від 21.08.2016 р. №11/08/2016 представником Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" зафіксовано факт використання музичних творів у публічному закладі, в якому здійснює діяльність відповідач. Публічне виконання творів відбулось із порушенням майнових авторських прав позивача шляхом відтворення творів "Runaway Train" (виконавець - Smokie), "Another Brick In The Wall (Part 2)" (виконавець - Stella Starlight Trio). У зв'язку з наведеним, на підставі положень статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" позивач просить стягнути з відповідача 64.000,00 грн. компенсації за незаконне використання творів.

Представником позивача 1 подано клопотання про залучення до участі у справі Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" як відповідача у справі (вх. №3170/17 від 24.07.2017 р.).

Суд відхиляє клопотання позивача 1 про залучення Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" відповідачем у справі, оскільки заявником, враховуючи предмет і підстави позову про стягнення з відповідача компенсації за незаконне використання творів, не зазначено обґрунтованих підстав порушення Громадською організацією "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторського права і суміжних прав "Оберіг" прав позивача у даному спорі.

Позивачем 1 подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №25857/17 від 24.07.2017 р.).

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, відповідно до положень статті 77 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, звертає увагу відповідача, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку. Строки, що встановлюються судом (наприклад, строк для усунення недоліків позовної заяви чи апеляційної скарги), повинні відповідати принципу розумності. Визначаючи (на власний розсуд) тривалість строку розгляду справи, суд враховує принципи диспозитивності та змагальності, граничні строки, встановлені законом, для розгляду справи при визначенні строків здійснення конкретних процесуальних дій, складність справи, кількість учасників процесу, можливі труднощі у витребуванні та дослідженні доказів тощо. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Представником позивача 1 подано клопотання про витребування доказів (вх. №25859/17 від 24.07.2017 р.), а саме: платіжних документів, які свідчать про сплату винагороди ФОП ОСОБА_1 на користь ГО ВОСАСП "Оберіг" та оригінали звітів ФОП ОСОБА_1, які надавались ним ГО ВОСАСП "Оберіг" в рамках договору №73/14-16-П.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки платіжні документи, які підтверджують сплату винагороди відповідачем додано до матеріалів справи, а інші докази виходять за межі предмета доказування.

Представник відповідача у поданому відзиві заперечив проти позовних вимог з наступних підстав. Використання творів в період фіксації відбулось правомірно на підставі договору з організацією колективного управління ВОСАСП "Оберіг". Тому в діях відповідача відсутня протиправна поведінка і вина. Позивачем не доведено факт використання відповідачем творів, заявлених у позовній заяві. Крім того, необґрунтованим є визначений розмір компенсації за порушення майнових авторських прав. Тому просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа у письмовому поясненні заперечила проти позовних вимог оскільки використання творів відповідачем відбулось з дотриманням вимог чинного законодавства та за відсутності порушень прав позивача. Крім того, у ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" відсутні правомочності управляти правами ООО "Ворнер/Чаппелл" та стягувати компенсацію. ТзОВ "Ворнер Мьюзік Україна" є субліцензіатом, а не суб'єктом авторського права на отриманий каталог "Ворнер/Чаппелл". Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання представник позивача 1 з'явився, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, додаткових доказів не подав.

В судове засідання представник позивача 2 не з'явився, письмових пояснень та додаткових доказів не подав.

В судове засідання представник відповідача з'явився, проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому позові, додаткових доказів не подав.

В судове засідання представник третьої особи з'явився, проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому письмовому поясненні, додаткових доказів не подав.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши присутніх в судовому засідання представників позивача 1, відповідача та третьої особи, суд встановив наступне.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про облік організацій колективного управління №18/2011 від 24.01.2011 р.

Громадська організація "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав «Оберіг» є організацією колективного управління, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про визначення організацій колективного управління №1 від 31.07.2003р.

Між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 р. За умовами цього договору видавник (позивач 2 у справі) надає організації (позивач 1 у справі) повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори та субвидані твори (об'єкти авторського права), які належать або протягом дії цього договору будуть йому належати, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третім особам, відповідно до умов цього договору. Територія - включає країни: Україна (додаток №1 до вказаного договору). До договору додано декларацію творів, згідно з якою доля правоволодільця за публічне виконання становить за твори "Runaway Train" (виконавець - Smokie), "Another Brick In The Wall (Part 2)" (виконавець - Stella Starlight Trio) - 50%.

Між ТзОВ "Воренр/Чаппелл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" було укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 р. За умовами цього договору ліцензіат (ТзОВ "Воренр/Уаппелл") надає субвидавнику право на використання в межах строку на території та у способи, вказані в договорі, всіх творів, які входять в каталог видавника, за виключенням Продакшн Музики.

Між Громадською організацією "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №73/14/16-П від 01.01.2016 р. про виплату винагороди за використання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм та зафіксованих у них виконань способами публічного виконання, публічної демонстрації. За умовами цього договору організація (третя особа у справі) згідно з частиною 5 статті 48 та частинами 1-2 статті 49 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" та пункту 2.3.2 власного статуту надає платникові (відповідач у справі) невиключний дозвіл на публічне виконання та/або публічну демонстрацію на території України творів, майнові права на які передані організації у колективне управління, а також інших творів за використання яких організація має право збирати винагороду. Організація збирає (приймає) від платника винагороду (роялті) за таке використання, здійснює її розподіл і виплату суб'єктам авторського права. Платник за використання творів виплачує організації винагороду (роялті) та надає відповідний звіт про використання.

Відповідно до п.1.3. вищенаведеного договору, організація розподілятиме і виплачуватиме відповідні частки винагороди відповідним суб'єктам авторського права і суміжних прав чи іншим належним особам згідно Закону. Організація гарантує, що у випадку виникнення претензій до платника з боку третіх осіб щодо правомочності дій сторін пов'язаних зі збором, розподілом та виплатою зазначеної винагороди, вона візьме на себе всі види відповідальності та захистить платника від таких претензій.

Відповідачем додано до матеріалів справи докази оплати роялті за використання творів і комерційних фонограм згідно з договором №73/14/16-п від 01.01.2016 р.: за січень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1145 від 28.01.2016 р.), за лютий 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1186 від 15.02.2016 р.), за березень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1267 від 14.03.2016 р.), за квітень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1370 від 13.04.2016 р.), за травень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1528 від 18.05.2016 р.), за червень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1676 від 17.06.2016 р.), за липень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1828 від 18.07.2016 р.), за серпень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №2000 від 16.08.2016 р.), за вересень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №2181 від 19.09.2016 р.).

Представник позивача 1 згідно з фіскальним чеком 21.08.2016 р. відвідав кафе-бар "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1. Згідно з актом від 21.08.2016 р. здійснено фіксацію комерційного виконання творів "Runaway Train" (виконавець - Smokie), "Another Brick In The Wall (Part 2)" (виконавець - Stella Starlight Trio). В акті зазначено, що представник закладу (не вказано прізвище, посада) від підпису відмовився. Також, позивачем-1 здійснено відеофіксацію використання музичних творів за допомогою технічних засобів.

Позивачем 2 скеровано на адресу Всеукраїнського об'єднання суб'єктів авторського права і суміжних прав "Оберіг" лист-вимогу від 20.05.2016 р. про вилучення музичних творів, майнові авторські права на які належать ТзОВ "Ворнер Мьюзік Україна" стосовно території України. У відповіді №31/5 від 20.06.2016 р. третьою особою зазначено, що не надано доказів того, що ТзОВ " Ворнер Мьюзік Україна" є суб'єктом авторського права щодо каталогу творів представлених ТзОВ " Ворнер Мьюзік Україна" Громадському об'єднанню «Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав «Оберіг», а відтак відсутні підстави для розгляду листа-вимоги.

Посилаючись на ст.ст. 32, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", позивач зазначає, що ним встановлено по два факти використання відповідачем двох об'єктів правового захисту - музичних творів суб'єктом майнових авторських прав яких є позивач, відтак з врахуванням вищенаведеного, просить суд стягнути з відповідача компенсацію у сумі 64.000,00 грн.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Як установлено судом, між сторонами у справі виникли взаємні права та обов'язки (зобов'язання) щодо захисту майнових авторських права на музичний твір.

Статтями 14 і 54 Конституції України встановлені гарантії захисту інтелектуальної власності і відповідних прав, які виникають у зв'язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Також встановлено, що ніхто не може використовувати або поширювати такі права без згоди власника.

Статтею 55 Конституцій України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст.45 Закону України "Про авторське право і суміжні права", суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто; через свого повіреного; через організацію колективного управління.

Приписами п.49 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" роз'яснено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України "Про авторське право і суміжні права" - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010р. №5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", роз'яснено, згідно з підпунктом "г" ч. 1 ст.49 Закону України "Про авторські і суміжні права", організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим, така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до суду із позовом про захист майнових авторських права та/або суміжних прав в інтересах суб'єкта авторського права Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна". У підтвердження авторського права надано ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 р., укладений між ТзОВ "Воренр/Чаппелл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна", а також договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 р., укладений між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна".

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 1107 Цивільного кодексу України розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності здійснюється, зокрема, на підставі ліцензійного договору та договору про передання виключних майнових прав інтелектуальної власності.

Згідно з частинами 1-4 статті 1109 Цивільного кодексу України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону. У випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об'єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором. У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону 3792-XII: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до пункту 3 статті 426 ЦК України, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Позивачами не надано суду доказів, що ТзОВ "Ворнер/Чаппелл" є суб'єктом авторського права, натомість у декларації творів додатку до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами від 24.01.2014 р. зазначено первинних авторів творів, а доказів передачі (відчуження) майнових прав автором не надано.

Між ТзОВ "Ворнер/Чаппелл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (в інтересах якого подано позов) було укладено ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-Д від 01.11.2014 р., однак, як зазначено вище, в матеріалах справи відсутні докази того, що ТзОВ "Воренр/Чаппелл" є суб'єктом авторського права щодо музичних творів, за незаконне використання яких, як стверджують позивачі, належить стягнути на їх користь компенсацію з відповідача.

Автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону (частина перша статті 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Таким чином відповідно до ст.ст. 7, 15, 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права", позивачами не підтверджено належними та допустими доказами статусу суб'єкта майнових авторських прав.

Відповідно до пункту 49-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 17.10.2012р. "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське права і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону. Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти. Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

З вищенаведеного вбачається, що суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами мають право вимагати від організацій колективного управління (третя особа у даній справі) виплати зібраної ними винагороди, а також вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Позивачем 2 скеровано на адресу Всеукраїнського об'єднання суб'єктів авторського права і суміжних прав "Оберіг" лист-вимогу від 20.05.2016 р. про вилучення музичних творів, майнові авторські права на які належать ТзОВ "Ворнер Мьюзік Україна" стосовно території України, однак у відповіді №31/5 від 20.06.2016 р. третьою особою зазначено, що не надано доказів того, що ТзОВ " Ворнер Мьюзік Україна" є суб'єктом авторського права щодо каталогу творів представлених ТзОВ " Ворнер Мьюзік Україна" Громадському об'єднанню «Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав «Оберіг», а відтак відсутні підстави для розгляду листа-вимоги.

З огляду на вищенаведене, позивачами не доведено відсутність права Громадської організації "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав «Оберіг» давати дозвіл та збирати винагороду за використання відповідачем творів, про які йдеться у позовній заяві.

Громадська організація "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав «Оберіг» є організацією колективного управління, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності свідоцтвом про визначення організацій колективного управління №1 від 31.07.2003р.

Судом встановлено, що між Громадською організацією "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторських і суміжних прав "Оберіг" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір №73/14/16-П від 01.01.2016 р. про виплату винагороди за використання творів і опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм та зафіксованих у них виконань способами публічного виконання, публічної демонстрації. За умовами цього договору організація (третя особа у справі) згідно з частиною 5 статті 48 та частинами 1-2 статті 49 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" та пункту 2.3.2 власного статуту надає платникові (відповідач у справі) невиключний дозвіл на публічне виконання та/або публічну демонстрацію на території України творів, майнові права на які передані організації у колективне управління, а також інших творів за використання яких організація має право збирати винагороду. Організація збирає (приймає) від платника винагороду (роялті) за таке використання, здійснює її розподіл і виплату суб'єктам авторського права. Платник за використання творів виплачує організації винагороду (роялті) та надає відповідний звіт про використання.

Відповідно до п.1.3. вищенаведеного договору, організація розподілятиме і виплачуватиме відповідні частки винагороди відповідним суб'єктам авторського права і суміжних прав чи іншим належним особам згідно Закону. Організація гарантує, що у випадку виникнення претензій до платника з боку третіх осіб щодо правомочності дій сторін пов'язаних зі збором, розподілом та виплатою зазначеної винагороди, вона візьме на себе всі види відповідальності та захистить платника від таких претензій.

Відповідачем додано до матеріалів справи докази оплати роялті за використання творів і комерційних фонограм згідно з договором №73/14/16-п від 01.01.2016 р.: за січень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1145 від 28.01.2016 р.), за лютий 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1186 від 15.02.2016 р.), за березень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1267 від 14.03.2016 р.), за квітень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1370 від 13.04.2016 р.), за травень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1528 від 18.05.2016 р.), за червень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1676 від 17.06.2016 р.), за липень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №1828 від 18.07.2016 р.), за серпень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №2000 від 16.08.2016 р.), за вересень 2016 року у сумі 400,00 грн. (платіжне доручення №2181 від 19.09.2016 р.).

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», відповідальність за порушення прав інтелектуальної власності (у вигляді відшкодування збитків, шкоди, сплати компенсації) настає лише за наявності вини.

Отож, судом встановлено, що відповідач здійснював використання творів на підставі договору з Громадською організацією "Всеукраїнське об'єднання суб'єктів авторського права і суміжних прав "Оберіг" із сплатою роялті за період з січня-вересень 2016 року, а відтак у діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення у зв'язку з відсутністю вини, і позивачами не доведено, що відповідач не вправі був використовувати твори, про які йдеться у позовній заяві, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до статей 33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не підтверджено доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2017 року.

Суддя Петрашко М.М.