ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.08.2017р. Справа № 917/1315/17

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, представлений Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості, проїзд Арсенальний, 1, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, вул. Пушкіна, 83, м. Полтава, Полтавська область,36014

про стягнення 13 331,80 грн. суми виплаченого забезпечення

ВСТАНОВИВ:

Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представлений Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про стягнення 13 331,80 грн. суми виплаченого забезпечення.

Вказана позовна заява не відповідає вимогам до подачі позовів, встановленим ГПК України.

- Позивачем не подано доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву.

Згідно положень ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується уповноваженою особою позивача або його представником.

Дана позовна заява підписана директором Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості ОСОБА_1, тоді як з титульній сторінки позовної заяви вбачається, що позивачем за даним позовом є Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представлений Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості.

В матеріалах позовної заяви відсутні докази, які б підтверджували право Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості на підписання позовної заяви від імені Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України.

При повторному зверненні до суду необхідно визначитися хто саме є позивачем у даній справі.

- За приписами п. 2 частини другої ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

У даній позовні заяві позивачем вказано Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття представлений Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості, однак при цьому взагалі не вказано місцезнаходження, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України (вказано лише місцезнаходження та ідентифікаційний код Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості).

- Частиною 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство на підставі якого подається позов.

Згідно п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", підставами для повернення позовної заяви є відсутність викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, та не зазначення доказів, що підтверджують викладені у заяві обставини.

В якості позивача в даній позовній заяві вказано Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України представлений Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості, тоді як зі змісту позовної заяви та її прохальної частини вбачається, що всі вимоги які направлені до відповідача заявлені лише Кременчуцьким міськрайонним центром зайнятості.

Крім того, відповідно до ст.36 ГПК України, письмові докази подаються суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Усі надані позивачем до позову ксерокопії документів на підставі яких позивач обґрунтовує свої позовні вимоги є незасвідченими належним чином копіями документів без слів „Згідно з оригіналом, назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копію документа, дати засвідчення копії, що суперечить викладеному вище та не можуть бути прийняті як належні докази у підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві.

- Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пункт 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами виконання позивачем обов'язку, покладеного на нього ст. 56 ГПК України, є опис вкладення до цінного листа із зазначенням у ньому кількості відправлених документів та їх назви і поштова квитанція.

Позивачем в якості доказів направлення відповідачу позовної заяви з додатками до позовної заяви додано ксерокопію поштової квитанції від 01.08.2017 року та ксерокопію опису вкладення від 01.0-8.2017 року, які не засвідчені належним чином.

Так, відповідно до ст.36 ГПК України, письмові докази подаються суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відповідно до приписів п.6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Керуючись п. п.1,2,3,6 ст. 63ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні матеріали повернути позивачу.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній, як додатки.

Суддя Тимощенко О.М.