ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 серпня 2017 р. Справа № 918/388/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західні ігри"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в сумі 17 022,54 грн

В засіданні приймали участь:

від позивача - Найман Н.С. (довіреність б/н від 14.04.2017 року)

від відповідача - не з'явився

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Західні ігри" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення грошових коштів в сумі 17 022,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

01.10.2015 року між позивачем (довіритель) та відповідачем (повірений) укладено договір № 167 передоручення (про розповсюдження білетів державних лотерей) (надалі - договір), відповідно до якого відповідач зобов'язувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» через обумовлені з довірителем роздрібні точки продажу повіреного на всій території України, окрім Автономної Республіки Крим.

На підставі договору відповідач отримував у підзвіт, під повну майнову відповідальність білети державних лотерей і був зобов'язаний звітувати про їх розповсюдження, а також повертати довірителю кошти, отримані від розповсюдження лотерейних білетів (за вирахуванням сум виплачених виграшів, що підтверджено документально - оплаченими виграшними білетами державних лотерей довірителя, та винагороди повіреного), а також пред'являти довірителю для перевірки залишки нерозповсюджених білетів державних лотерей, виготовлених типографським способом.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань станом на 31.01.2016 року за ним рахується заборгованість за реалізовані лотерейні білети на суму 10 611,24 грн.

Крім того, позивачем за несвоєчасне перерахування коштів, отриманих від розповсюдження білетів лотерей, нараховано 4 343,35 грн пені, 395,96 грн 3 % річних та 1 671,99 грн інфляційних.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 625 ЦК України, ст.175, 193, 216-218, 231, 232, 234 ГК України тощо.

Ухвалою суду від 07.06.2017 року порушено провадження, справу призначено до розгляду на 19.06.2017 року.

Ухвалою суду від 19.06.2017 року розгляд справи відкладено на 04.07.2017 року.

04.07.2017 року через відділ канцелярії та документообігу суду позивач, зокрема надав копію розписки, в якій відповідач зобов'язався до 25.02.2016 року перерахувати позивачу кошти в сумі 10 611, 24 грн.

Ухвалою суду від 04.07.2017 року розгляд справи відкладено на 17.07.2017 року.

Ухвалою суду від 17.07.2017 року розгляд справи відкладено на 07.08.2017 року.

07.08.2017 року через відділ канцелярії та документообігу суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо початкової дати нарахування пені та штрафних санкцій (разом з розрахунком).

У судове засідання 07.08.2017 року з'явився представник позивача, представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, вимог не заперечив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2015 року між позивачем (довіритель) та відповідачем (повірений) укладено договір № 167 передоручення (про розповсюдження білетів державних лотерей) (надалі - договір), відповідно до якого відповідач зобов'язувався від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей Товариства з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» через обумовлені з довірителем роздрібні точки продажу повіреного на всій території України, окрім Автономної Республіки Крим. Довіритель передоручає повіреному свої обов'язки, передбачені договором від 01.10.2015 року №МСЛ-15-002745 про розповсюдження білетів державних лотерей, який укладено між довірителем та Товариством з обмеженою відповідальністю «М.С.Л.» (оператор)(п. 1.1.договору).

Під розповсюдженням білетів державних лотерей в цьому договорі слід розуміти реалізацію повнолітнім фізичним особам білетів державних лотерей, які проводяться довірителем з обов'язковим використанням терміналу електронної системи прийняття ставок, а також виплату виграшів у такі лотереї відповідно до цього договору (п.1.2. договору).

Згідно з п.п. 6.1., 6.2. договору вказаний договір вступає в силу з моменту його підписання. У разі коли за 10 діб до перебігу строку дії договору жодна із сторін не заявить про його припинення, договір вважається продовженим на новий термін.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державні лотереї в Україні», розповсюджувач державної лотереї виконує такі функції: здійснює прийом ставок від гравців і передає їх оператору державних лотерей; видає (виплачує) призи переможцям державних лотерей у випадках, передбачених умовами проведення державної лотереї; веде облік і надає оператору державних лотерей звітність про рух лотерейних білетів і виручки; забезпечує вільний доступ громадянам до придбання лотерейних білетів і отримання призів; проводить популяризацію державної лотереї та роз'яснює правила участі в ній; виконує інші функції, визначені в укладеному між розповсюджувачем та оператором договорі про розповсюдження державних лотерей.

Діяльність по розповсюдженню державних лотерей є складовою частиною їх проведення та не підлягає ліцензуванню.

Відповідно до п. 2.2. договору повірений зобов'язаний на початку кожного робочого дня реєструвати працюючий термінал електронної системи прийняття ставок в центральній електронній системі прийняття ставок довірителя, а також здійснювати за допомогою терміналу електронної системи прийняття ставок реєстрацію кожної ставки у державну лотерею довірителя (продаж кожного білета державної лотереї довірителя) в електронній системі прийняття ставок довірителя, яка контролюється в режимі реального часу Державною казначейською службою України; забезпечити схоронність нерозповсюджених лотерейних білетів, оплачених виграшних лотерейних білетів та інших документів, які засвідчують право гравця на виграш у державній лотереї довірителя (виграшних чеків гравця, тощо), терміналів електронної системи прийняття ставок, переданих йому довірителем, а також іншого обладнання, переданого довірителем за цим договором та іншими договорами, укладеними на реалізацію цього Договору.

Згідно з п.п. 2.2.3. договору повірений зобов'язаний організувати розповсюдження білетів лотерей, що проводяться довірителем, за ціною вказаною довірителем. Вказану довірителем ціну повірений не має права змінювати.

Згідно з п. 2.2.9. договору повірений зобов'язаний щотижнево (не пізніше середи кожного тижня) здійснювати розрахунки з довірителем шляхом перерахування коштів, отриманих від розповсюдження білетів державних лотерей за попередній тиждень на банківський рахунок довірителя кошти, одержані від розповсюдження (реалізації) білетів державних лотерей (за вирахуванням сум виплачених виграшів, що підтверджено документально - оплаченими виграшними білетами державних лотерей довірителя, та винагороди повіреного), а також пред'являти довірителю для перевірки залишки нерозповсюджених білетів державних лотерей, виготовлених типографським способом.

Відповідно до п. 2.3. договору довіритель має право: перевіряти хід виконання повіреним договору, вимагати від повіреного відшкодування вартості отриманих та реалізованих білетів та повернення всієї суми (вартості) реалізованих білетів державних лотерей (за виключенням суми виплачених повіреним виграшів, що підтверджується документально).

Згідно п. 3.1. договору довіритель виплачує повіреному за підсумками розповсюдження державних лотерей 5%, від суми розповсюджених білетів державних лотерей (окрім державної лотереї "Спортліга") за один місяць, окрім випадку визначеного п. 5.13 цього договору.

Повірений несе повну майнову відповідальність за втрату та пошкодження білетів лотерей, переданих довірителем для реалізації, у розмірі їх вартості, вказаної в умовах проведення відповідної державної лотереї (п.5.1. договору).

Тобто, відповідно до договору, повірений несе відповідальність за лотерейні білети, передані йому довірителем, а також за кошти, отримані від реалізації цих лотерейних білетів. Згідно з абз. 4-5 п. 5.7. договору, розрахунок суми заборгованості повіреного по прийнятим ним ставкам здійснюється на підставі відомостей центральної електронної системи прийняття ставок довірителя. Неповернуті повіреним готівкові кошти, отримані ним від розповсюдження білетів державних лотерей рівно як і неповернуті лотерейні білети є заборгованістю повіреного перед довірителем.

У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за договором, станом на 31.01.2016 року у відповідача виник борг перед позивачем у розмірі 10 611,24 грн.

Відповідач свій борг визнав, про що написав розписку про перерахування вказаної суми на рахунок позивача до 25.02.2016 року, проте оплату не здійснив й по теперішній час.

Сума боргу також стверджується актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.11.2016 року по 31.01.2016 року.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи наведене, визнання відповідачем боргу, та те, що в матеріалах справи відсутні та відповідачем не подані докази, які б спростовували позовні вимоги, чи докази, які б свідчили про повне чи часткове погашення боргу в сумі 10 611,24 грн, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача 10 611,24 грн підлягає до задоволення.

Крім того, позивач у позовній заяві наводить розрахунки пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, проведені відповідно до основного боргу.

Відповідно до п. 5.8 договору за несвоєчасне перерахування повіреним коштів, отриманих від розповсюдження білетів державних лотерей повірений сплачує довірителю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, що підлягає перерахуванню на рахунок довірителя за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

У силу вимог ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч. 1. ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено пеню.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Щодо 3% річних, то за ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд довіряє правильності проведення розрахунків позивачу, відтак вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 343,35 грн пені, 1 671,99 грн інфляційних нарахувань та 395,96 грн 3% річних підлягають до задоволення.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західні ігри" (вул. Шовковична, 50 а, м. Київ, 01004, ) 10 611,24 грн основного боргу, 4 343,35 грн пені, 1 671,99 грн інфляційних, 395,96 грн 3% річних та 1 600,00 грн судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складене 11.08.2017 року.

Суддя Войтюк В.Р.