ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р.Справа № 922/2061/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_1, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптор і К", м.Харків
про визнання недійсним рішення
за участю :

позивача - не з`явився;

представника відповідача - Барташ О.М., за довіреністю № 114 від 13.07.2017 року, Капустник В.В., за довіреністю від 15.03.2017 року;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіор і К" про визнання недійсним рішення загальних зборів від 12.06.2017 року, оскільки вони були проведені з порушенням ст. 61 ЗУ "Про господарські товариства". Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 червня 2017 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 17 липня 2017 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.07.2017 року від відповідача надійшов відзив (вх. № 21954) з додатками на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач вказує на те, що на загальних зборах учасників товариства, які відбулися 12.06.2017 року були присутні учасники товариства, які володіють у сукупності 60% голосів та позивача було належним чином повідомлено про проведення зборів, у зв`язку з чим підстави для визнання недійсними зборів учасників ТОВ "Оптіор і К" відсутні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.07.2017 року розгляд справи було відкладено на 07.08.2017 року.

В судовому засіданні 07.08.2017 року було оголошено перерву до 14.08.2017 року.

Представники відповідача в судовому засіданні 14.08.2017 року проти позовних вимог заперечували, просили суд в задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання 14.08.2017 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка в протоколі судового засідання від 07.08.2017 року.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до протоколу № 35 від 12 червня 2017 року було проведено позачергові загальні збори учасників ТОВ "Оптіор І К" (відповідач).

На вищезазначених зборах були присутні учасники товариства в кількості 2 осіб, що становить 60% голосів товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (позивач) є учасником ТОВ "Оптіор І К" та її частка у статутному капіталі товариства складає 20%, що підтверджується Статутом товариства та Витягом з ЄДРПОУ.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позачергові загальні збори учасників ТОВ "Оптіор І К" від 12.06.2017 року проведені з порушенням норм законодавства, а саме ст. 61 ЗУ "Про господарські товариства" щодо належного повідомлення учасника товариства про проведення зборів.

Таким чином, позивач вказує на те, що її як учасника ТОВ "Оптіор І К" не було вчасно (тобто за 30 днів) повідомлено про дату, час, місце та порядок денний зазначених зборів, чим грубо порушено її права та позбавлено можливості скористатись правом участі у загальних зборах учасників Товариства, що й стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання рішення загальних зборів від 12.06.2017 року недійсним.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що позивача було завчасно повідомлено про дату, час та місце проведення загальних зборів, тобто за 30 днів, як передбачено чинним законодавством та Статутом товариства.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 4 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

В розумінні ст. ст. 1, 4 Закону України „Про господарські товариства" (далі - Закон) господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди між юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю, яке діє на підставі статуту.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону, товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами (стаття 3 Закону ).

Права та обов'язки учасників товариства встановлені ст. ст. 10,11 Закону.

Статтею 11-1 вищезазначеного закону встановлено, що законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариства, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст.80 ГК України, ст. 140 ЦК України, ст. 50 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за своєю організаційно-правовою формою господарювання є Товариством з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до ч. 2. ст. 143 Цивільного кодексу України, Статут товариства з обмеженою відповідальністю зі всіма наступними змінами зберігається в органі, що здійснив державну реєстрацію товариства, і є відкритим для ознайомлення.

Таким чином, Статут є основним доказом участі учасника в господарському товаристві.

Відповідно до ст. 1.2 Статуту, учасниками товариства є ОСОБА_5, яка має частку в статутному капіталі, що складає 50%, ОСОБА_1, яка має частку у статутному капіталі, що складає 20%, ОСОБА_6, який має частку у статутному капіталі, що складає 20% та ОСОБА_7, що має частку у статутному капіталі, що складає 10%.

Відповідно до п. 12.5. Статуту ТОВ «ОПТОР І К» збори учасників товариства скликаються не рідше чотирьох разів на рік (один раз у квартал). Позачергові Загальні збори учасників Товариства скликаються директором Товариства при наявності обставин, що загрожують пов'язаним з участю у Товаристві інтересам (в тому числі і майновим) учасників Товариства, у разі неплатоспроможності Товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси Товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного (складеного) капіталу Товариства.

Збори учасників можуть також скликатися за вимогою виконавчого органу товариства.

Відповідно до п. 12.5. Статуту Товариства про проведення Загальних зборів учасників Товариства учасники повідомляються письмово, із зазначенням часу і місця проведення Загальних зборів учасників Товариства, а також їх порядку денного. Письмове повідомлення про проведення Загальних зборів учасників Товариства повинно бути зроблено не менше як за З0 днів до скликання Загальних зборів учасників Товариства.

Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно приписів ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (ч. 1). Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ч. 5).

Таким чином, вказана норма права передбачає можливість оскарження рішення загальних зборів учасником товариства до суду.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 145 ЦК України, Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного (складеного) капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути : - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що в порушення вимог закону та Статуту товариства, її не було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення загальних зборів, що в свою чергу є порушенням її прав як засновника.

Проте суд не погоджується з даними твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 червня 2017 року відбулися позачергові загальні збори учасників ТОВ «ОПТОР І К», на яких були присутні учасники ТОВ «ОПТОР І К» ОСОБА_7 та ОСОБА_5, що володіють 60% часток у статутному фонді Товариства.

На даних зборах був присутній учасник товариства ОСОБА_6, який відмовився взяти участь у зборах. Учасник товариства ОСОБА_1 присутня не була.

На виконання вимог ЗУ «Про господарські товариства» та п. 12.5. Статуту ТОВ «ОПТОР І К» директором Товариства було зроблено письмове повідомлення про проведення загальних зборів, які мали відбутися 12 червня 2017 року, в якому було зазначено час, місце проведення Загальних зборів, а також порядок денний загальних зборів.

Дане повідомлення було направлено на адресу учасника товариства ОСОБА_1, яка вказана в п. 1.2. Статуту товариства, цінним листом з повідомлення про вручення та з описом до вкладення 12 травня 2017 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист з печаткою Укрпошти від 12.05.2017р. та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку 52 від 12.05.2017р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки повідомлення про проведення загальних зборів було направлено на адресу позивача 12 травня 2017 року, то з 13 травня 2017 року починає обчислюватися 30-ти денний строк, передбачений ст. 61 ЗУ «Про господарські товариства».

Таким чином, 30-тий день припадає на 11 червня 2017 року.

Отже, повідомлення про проведення Загальних зборів учасників ТОВ «ОПТОР І К» було зроблено не менше як за 30 днів до скликання Загальних зборів учасників Товариства, тобто з дотриманням вимог закону та положень Статуту товариства.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 2.15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» якщо судом встановлено, що позивач - учасник (акціонер, член) юридичної особи не повідомив юридичну особу або депозитарну установу про зміну свого місця проживання (місцезнаходження), посилання позивача на неповідомлення його про скликання загальних зборів не може бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними.

Як зазначає відповідач, повідомлень про зміну свого місця проживання на адресу ТОВ «ОПТОР І К» від учасника ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2016р. № 01-06/1187/16 - Закон України «Про господарські товариства» не встановлює обов'язкової вимоги щодо отримання учасником повідомлення про скликання загальних зборів товариства. При цьому статтею 61 названого Закону визначено, що повідомлення про проведення загальних зборів товариства повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Крім того нормами чинного законодавства не передбачено надіслання повідомлень про проведення загальних зборів (чергових/позачергових) учасників товариства рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому для підтвердження факту належного повідомлення учасників товариства про проведення загальних зборів у строки, визначені Законом України «Про господарські товариства» та статутом товариства, достатньо доказу про надіслання відповідної кореспонденції за належною адресою без перевірки та підтвердження факту її отримання адресатом.

Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТОР І К» також не містить вимог, щодо направлення учаснику повідомлення про проведення Загальних Зборів цінним чи рекомендованим листом.

Верховний Суд України у своїй постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №916/3566/14 висловив позицію, що опис вкладення та поштова квитанція про надіслання цінного листа свідчать про те, що позивача було належним чином повідомлено про час, місце та дату проведення загальних зборів товариства. При цьому ані Закон України «Про господарські товариства», ані Статут товариства не містять обов'язкової вимоги про отримання учасником повідомлення про скликання зборів, лише статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що про проведення загальних зборів товариства повідомлення повинно бути зроблено не менш як за З0 днів до скликання загальних зборів.

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що опис вкладення та поштова квитанція про надіслання цінного листа учаснику товариства свідчать про те, що його належним чином повідомлено про час, місце та дату проведення загальних зборів товариства.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові ВСУ від 21.10.2015 у справі № 916/3566/14.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Відповідно до п. 12.3. Статуту Товариства збори учасників признаються правомочними, якщо в них беруть участь учасники (представники учасників), які мають у сукупності більш як 50 відсотків голосів.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» під час вирішення питання про правомочність загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичних осіб судам слід виходити з того, що загальні збори є правомочними, якщо на них зареєструвалися учасники (акціонери), які володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів учасників ТОВ чи ТДВ (голосуючих акцій акціонерів АТ) від загальної кількості голосів, якщо на зборах присутні більше половини членів кооперативу.

На загальних зборах учасників ТОВ «ОПТОР І К», які відбулися 12 червня 2017 року, були присутні учасники товариства, які володіють у сукупності 60% голосів, таким чином, оскаржувані рішення загальних зборів учасників були прийняті за наявності кворуму, передбаченого законодавством та одностайно.

Інших підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства від 12.06.2017 року, позивачем наведено не було.

Як зазначено у пункті 19 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства; якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, відсутні правові підстави для задоволення позову .

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 ГПК України позивач зобов'язаний викласти в позовній заяві обставини, на які ґрунтуються його вимоги, надати докази, що підтверджують позов.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивача було належним чином, та у строки, передбачені чинним законодавством та Статутом ТОВ "Оптіор І К", повідомлено про проведення позачергових загальних зборів учасників товариства від 12.06.2017 року, приймаючи до уваги те, що зазначене рішення не порушує права та інтереси позивача, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіор І К" від 12.06.2017 року.

Відповідно до статей 44-49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Таким чином судовий збір у даній справі залишається за позивачем.

Керуючись ст. 129 Конституції України; ст. ст. 4, 10, 11, 50, 58, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства"; ст.ст. 97, 98, 143 Цивільного кодексу України; ст. ст. 1, 2, 21, 43, 12, 21, 22, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 17.08.2017 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/2061/17