УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.08.2017Справа № 910/12978/17
Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши без виклику представників сторін позовну заяву Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про внесення змін до договору, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» звернулось до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про внесення змін до п. 2.1. Договору від 05.04.2005р. № 124/05-Л/Е-05387/НЮ.

Подана Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» позовна заява № 10-01/3456-17 від 31.07.2017р. і додані до неї документи, підлягають поверненню позивачеві без розгляду з наступних підстав.

Згідно пункту 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою посадове становище якої не вказано.

Відповідно до частини 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником.

Частиною третьою статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частиною 3 статті 244 Цивільного кодексу України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (стаття 245 Цивільного кодексу України).

Позовну заяву Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» подану до Господарського суду міста Києва, підписано представником позивача ОСОБА_1

В якості доказу повноважень представника ОСОБА_1 позивачем додано до позовної заяви копію нотаріально посвідченої довіреності від 20.09.2016р., що зареєстрована в реєстрі за № 95.

Згідно з частиною другою статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством для цих документів. Йдеться про документи, що підтверджують вчинення юридично значущих дій. Під юридично значущими діями розуміються такі дії суб'єктів, які породжують певні юридичні наслідки.

Якщо законодавством установлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам. Так, довіреність повинна відповідати вимогам ст. 245 ЦК України.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом. Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської Ради народних депутатів чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Отже, з огляду на викладені норми, копія нотаріально посвідченої довіреності підлягає нотаріальному посвідченню.

Проте, надана позивачем до позовної заяви копія нотаріально посвідченої довіреності на ім'я ОСОБА_1 не засвідчена нотаріально та не може бути належним доказом повноважень представника, який підписав позовну заяву.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Таким чином, належним доказом направлення іншим учасникам судового процесу копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

З доданого до позовної заяви опису вкладень у цінний лист про направлення копії позовної заяви з додатками відповідачеві вбачається, що поштове відправлення було надіслано на адресу «вул. Тверська, 5 МСП, м. Київ-150, 03150», тоді як за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою місцезнаходження відповідача є 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, доказів направлення копії позовної заяви разом з доданими до неї документами на яку позивачем не надано.

Крім того, суд відзначає, що позивач за захистом свого порушеного права звернувся до суду з позовною заявою № 10-01/3456-17 від 31.07.2017р., натомість в описі вкладень у цінний лист про направлення її копії з додатками на адресу відповідача, відсутні посилання на такі реквізити позовної заяви (номер та дату), відтак суд не можи дійти однозначного висновку про те, що відповідачу була направлена саме та позовна заява, з якою позивач звернувся до суду.

Таким чином, серед доданих до позовної заяви документів немає належних доказів на підтвердження відправлення відповідачеві копії позовної заяви та додатків до неї.

Відповідно до п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південно-Західна електроенергетична система» разом з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя С.М. Морозов