ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2017 р. Справа № 909/244/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Орищин Г.В.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Івано-Франківськ, вх.№ 01-05/2549/17 від 02.06.2017р.

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2017р.

у справі № 907/244/17

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Івано-Франківськ

до відповідача ОСОБА_3 комітету Івано-Франківської міської ради, м.Івано-Франківськ

про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 750 від 03.11.2016р. в частині додатку № 3, яким затверджено акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді від 07.10.2016р. стосовно позивача

з участю представників:

від позивача не з»явився

від відповідача не з»явився

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2017р. у справі № 909/244/17 (суддя Фанда О.М.) відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 750 від 03.11.2016 року в частині додатку № 3, яким затверджено акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді від 07.10.2016 року стосовно позивача.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадане рішення та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю посилаючись, зокрема, на те, що воно є незаконне, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Підставами для скасування оскаржуваного рішення скаржник вважає те, що суд першої інстанції помилково вказав, що позовна вимога обгрунтована незгодою позивача щодо нарахування збитків за відсутності його вини у їх заподіянні. Водночас, скаржник зазначає, що предметом даного позову є неправомірність та незаконність рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 750 від 03.11.2016р. щодо стягнення (відшкодування) нарахованих збитків. Невірним також є висновок суду першої інстанції щодо того, що повноваження відповідача в даному випадку обмежуються лише обчисленнями розміру збитків у встановленому порядку, оскільки такий суперечить вимогам частини 1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». В розумінні даної норми, на думку скаржника, стягнення (відшкодування) збитків нанесених Івано-Франківській міській раді носить примусовий характер.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2017р. справу № 909/244/17 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Орищин Г.В. та Желіку М.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 р., подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 04.07.2017р..

В ході судового засідання представнику скаржника права і обовязки, передбачені ст.22 ГПК України розяснені. Відводів складу суду в порядку статті 20 Господарського процесуального кодексу України не заявлялось.

В судове засідання 04.07.2017 року представник позивача зявився, вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення по суті спору.

У поданому 19.06.2017р. відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2017р. розгляд справи відкладався на 18.07.2017р. В судовому засіданні 18.07.2017р., враховуючи явку в судове засідання представників обох сторін, судом оголошено перерву в порядку статті 77 ГПК України до 01.08.2017р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017р. розгляд справи відкладено на 07.08.2017р.

Представники сторін в судове засідання 07.08.2017 року не зявились, причин неявки суду не довели, хоча були належним чином повідомлені про дату час та місце розгляду спору.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, водночас рішення суду першої інстанції слід скасувати, з огляду на наступне:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до ОСОБА_3 комітету Івано-Франківської міської ради (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 750 від 03.11.2016 року в частині додатку № 3, яким затверджено акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді від 07.10.2016 року стосовно позивача.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №750 від 07.11.2007 року в частині Додатку №3, за яким затверджено Акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді від 07.10.2016 року стосовно приватного підприємця - фізичної особи ОСОБА_2 є незаконним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки між позивачем та відповідачем протягом 2013-2016 років не існувало орендних відносин щодо земельної ділянки по вул.Тичини, 52а в м.Івано-Франківську. Договір оренди землі, на думку позивача, не укладено з вини відповідача. А за відсутності вини позивача, відсутній склад цивільного правопорушення, що мав би стати підставою для стягнення збитків.

Як встановлено колегією суддів, 20 грудня 2007 року між Івано-Франківською міською радою та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, відповідного до якого останній приймає в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку площею 0.0137га для будівництва майстерні сервісного обслуговування «Електронсервіс» на вул.Тичини, поруч будинку № 47 на вул.Довгій в м.Івано-Франківську (далі - Договір).

Договір зареєстрований 20 грудня 2007 року за №79 у Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗ Держкомземі України.

Згідно п. 3 Договору, договір укладено на 3 роки.

Після закінчення строку дії Договору, нового договору оренди землі між сторонами укладено не було, що не заперечує сам позивач.

Згідно інформації вказаної у листі Державної податкової інспекції у м. Івано-Франківську від 08.04.2016 року №651/9/09-15-13-03-28/2337 (копія знаходиться в матеріалах справи), ФОП ОСОБА_2 за користування земельними ділянами з моменту реєстрації договору оренди №79 від 20.12.2007 не здійснював плату протягом 2013-2016 років.

22 квітня 2016 року проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул.Тичини, поруч будинку № 47 на вул.Довгій в м.Івано-Франківську площею 0,0137 га. За результатами проведення обстеження складено Акт обстеження земельної ділянки №10 від 22.04.2016р., відповідно до якого встановлено, що на земельних ділянках, які використовуються ОСОБА_2, знаходяться приміщення центру сервісного обслуговування «Електронсервіс», власником якого є ОСОБА_2

Також встановлено, що ОСОБА_2 зведено будівлю на двох земельних ділянках. Земельна ділянка комунальної власності :03:004:0160 площею 0,0137 га. знаходилась у оренді ОСОБА_2 _1 до 20 грудня 2010 року, та земельна ділянка з кадастровим номером :03:04:0069 площею 0,0898 га. приватна власність ОСОБА_2. Разом з тим, територія навколо будівлі на вул. Тичини 52А, яка використовується ОСОБА_2 по периметру огорожі охоплює ще одну земельну ділянку комунальної форми власності з кадастровим номером :03:04:0185 площею 0,099 га. Також встановлено, що фізична особа підприємець ОСОБА_2 використовує земельні ділянки з порушенням вимог земельного законодавства та законодавства про плату за землю, що призвело до значних втрат бюджету м. Івано-Франківська у вигляді недоодержання доходу від орендної плати, тобто нанесення збитків Івано-Франківській міській раді.

29 квітня 2016 року Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради звернувся до позивача з клопотанням №ДКР-34.3.2-388/1 від 29.04.2016 року про усунення виявленого вище порушення.

07 жовтня 2016 року Комісією виконавчого комітету Івано-Франківської ради складено Акт про визначення збитків власнику землі.

03 листопада 2016 року виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради прийняв рішення №750, яким затверджено Акти про визначення збитків Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю).

Не погоджуючись із вказаним вище рішенням позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду від 25.04.2017р. у даній справі у задоволенні даного позову відмовлено враховуючи те, що оспорюваним рішенням Виконкому, зокрема, затверджено акт про визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, розмір збитків, завданих органу місцевого самоврядування як власнику землі за час користування позивачем земельною ділянкою. А відтак, повноваження відповідача у цьому випадку обмежуються лише обчисленням розміру збитків у встановленому порядку. Що стосується відшкодування виявлених збитків, то вони не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення міської ради. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Водночас, при розгляді справи в суді апеляційної інстанції колегією суддів встановлено, що в позовній заяві фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 зазначена позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03.11.2016р. № 750 в частині додатку № 3, яким затверджено Акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді від 07.10.2016р. стосовно позивача.

Проаналізувавши додані до позовної заяви додатки колегією суддів встановлено відсутність вказаного додатку № 3. Натомість до позовної заяви додана копія рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03.11.2016р. № 750 та копія додатку № 1, в якому, зокрема, зазначається про розрахунок розміру збитків за використання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 земельної ділянки комунальної власності з порушенням законодавства. Інші додатки до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в матеріалах справи відсутні.

Колегією суддів також встановлено, що позивачем вимога про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 03.11.2016р. № 750 в частині додатку № 1 не заявлялась, заяву про зміну предмету позову до суду першої інстанції подано не було.

Незважаючи на це, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів, суд першої інстанції, всупереч вимог процесуального законодавства, прийняв рішення про відмову у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 750 від 03.11.2016р. в частині саме додатку № 3, який у матеріалах справи відсутній.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів також зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Зважаючи на викладене, рішення господарського суду не відповідає вимогам закону до судового рішення, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відтак, існують достатні підстави для скасування оскаржуваного рішенння.

Судовий збір за перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2017 року у даній справі в апеляційному порядку слід покласти на відповідача по первісному позову в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.1,21,22,33,34,43,49,91,99,101-105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Івано-Франківськ, вх.№ 01-05/2549/17 від 02.06.2017р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2017р. у справі № 909/244/17 скасувати.

Приняти нове рішення.

Відмовити в позові фізичній особі-підприємця ОСОБА_5 до ОСОБА_3 комітету Івано-Франківської міської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 750 від 03.11.2016р. в частині додатку № 3, яким затверджено акт визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді від 07.10.2016р. стосовно позивача.

3. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови оформлено і підписано відповідно до вимог ст.105 ГПК України 11 серпня 2017р.

Головуючий суддя Костів Т.С.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.