Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" серпня 2017 р. Справа № 906/423/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

за участю представника позивача: ОСОБА_1- дов. Zh007-СЛ-7867-0916 від 02.09.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"

до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго"

про стягнення 14267887,66 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 14267887,66 грн. боргу за надані послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою господарського суду від 09.06.2017 суддею Сікорською Н.А. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 20.06.2017.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2017 відкладено розгляд справи на 06.07.2017.

Ухвалою від 06.07.2017 судом прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову, згідно якої останній просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 10868213,77 грн. за період листопад - грудень 2016року та лютий 2017 року. Розгляд справи відкладено на 18.07.2017.

Ухвалою від 19.07.2017 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 13943539,57 грн. Даною ухвалою продовжено строк вирішення спору по 23.08.2017 та відкладено розгляд справи на 15.08.2017.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви від 06.07.2017 про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову та заяви від 19.07.2017 про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача подав додаткові пояснення щодо порядку та підстав розрахунків за Типовим договором розподілу природного газу (а.с. 120-123).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

14.08.2017 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю підписання з позивачем акту звірки розрахунків з метою встановити суму заборгованості за листопад-грудень 2016 року та січень-лютий 2017 року (а.с. 116)/

Представник позивача заперечив проти поданого клопотання.

Дослідивши подане представником відповідача клопотання, матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про відхилення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки не вбачає достатньо обґрунтованих підстав для його задоволення.

В судовому засіданні оглядалась справа № 906/1227/16 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" про стягнення 4074798,08 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (позивач, оператор ГРМ) та Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" (відповідач,споживач) був укладений договір розподілу природного газу на умовах Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2498, шляхом підписання 01.01.2016 відповідачем заяви-приєднання №09420Z9JLFAT016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с. 35).

Додатками 5 до Типового договору розподілу природного газу, який додається до заяви-приєднання, сторонами погодженого договірні обсяги розподілу природного газу на 2016 та 2017 рік (а.с. 36-37).

Пунктом 1.1 Типового договору визначено, що Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок і умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Відповідно до п. 1.2 Типового договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 №2494.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк.

Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Типового договору).

За цим договором оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1 Типового договору).

Згідно п. 2.3 Типового договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов'язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 Типового договору).

У відповідності до п. 6.2 Типового договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора про його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3 Типового договору).

Відповідно до п. 6.4 Типового договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 5 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу на підставі рахунка оператора ГРМ.

Оплата здійснюється виключного грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

11.08.2016 затверджено Постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1418, якою, зокрема, внесено зміни до п. 6.4 Типового договору розподілу природного газу.

Так, абзац перший доповнено реченнями такого змісту: «Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів».

Пунктом 6.6. Типового договору передбачено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 7.4 Типового договору споживач зобов'язується, зокрема, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Згідно п. 12.1. типового договору - цей договір укладається на невизначений строк, договір може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України (п. 12.3 Типового договору).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.09.2016 №1616 встановлено тариф ПАТ "Житомиргаз" на послуги розподілу природного газу в розмірі 613,90грн за 1000 м. куб. (без врахування ПДВ). Дана постанова діяла з 01.10.2016 по 31.12.2016.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 15.12.2016 № 2285 встановлено тариф на послугу розподілу природного газу для ПАТ "Житомиргаз" в розмірі 613,90грн. за 1000 м. куб. (без урахування ПДВ).

На виконання умов договору позивачем протягом листопада-грудня 2016 року та січня-лютого 2017 року надано послуги відповідачу з розподілу природного газу в кількості 58255548,00 м. куб. на загальну суму 43704241,59 грн., що підтверджується актами приймання-передачі розподіленого природного газу № 211 від 05.12.2016, № 211 від 04.01.2017, № 211 від 02.02.2017, № 211 від 02.03.2017 (а.с.25-28).

Відповідач, в порушення своїх договірних зобов'язань здійснив часткову оплату послуг з розподілу природного газу в сумі 29760702,02 грн., а саме за послуги надані в листопаді 2016 року - 1851055,73 грн., за послуги надані в грудні 2016 року- 5444969,80 грн., за послуги надані в січні 2017 року - 16369767,62 грн. (переплата в розмірі 3075325,80грн. була зарахована як передоплату за лютий 2017 року.), за послуги надані в лютому 6094908,87 грн.(з урахуванням переплати).

Згідно пояснень позивача, в порядку п. 6.4 Типового договору кошти, які надходили від відповідача з поточного рахунку із спеціальним режимом використання зараховувались як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти.

Таким чином. на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за листопад, грудень 2016 р. та лютий 2017 р. становить 13943539,57 грн. (а.с. 105).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору розподілу природного газу на умовах Типового договору від 01.01.2016.

Згідно зі ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов Типового договору протягом листопада-грудня 2016 року та січня-лютого 2017 року надав послуги відповідачу з розподілу природного газу в кількості 58255548,00 м. куб. на загальну суму 43704241,59 грн., що підтверджується актами приймання-передачі розподіленого природного газу, що містяться в матеріалах справи (а.с.25-28).

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що порядок та строки проведення оплати вартості послуги з розподілу природного газу сторонами визначені у п. 6.4 Типового договору в редакції постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 11.08.2016 р. № 1418.

Однак, відповідач свої договірні зобов'язання щодо оплати отриманих послуг виконав неналежним чином, а саме, оплата була здійснена відповідачем частково в сумі 29760702,02 грн.

Таким чином, на момент звернення до суду та на час вирішення спору в суді заборгованість відповідача перед позивачем не змінилась та становить 13943539,57 грн., з яких 7016482,98 грн. - заборгованість за листопад 2016 р., 5551404,68 грн. - грудень 2016 р. та 1375651,91 грн. - лютий 2017 р.

Доказів погашення відповідачем заборгованості у вказаній сумі матеріали справи не містять.

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу у заявленій позивачем сумі не надав.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню в сумі 13943539,57 грн.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача .

Водночас, враховуючи клопотання позивача, слід винести ухвалу про повернення позивачу з Державного бюджету України зайво сплаченого судового збору у розмірі 30846,91 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, вул. Київська,48, )

на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, м.Житомир, вул. Фещенка-Чопівського,35, )

- 13943539,57 грн. основного боргу;

- 209153,09 грн. судового збору.

3. Ухвалою господарського суду повернути Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, м. Житомир, вул Фещенка-Чопівського,35, ) з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у розмірі 30846,91 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.08.17

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повід.)