ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Справа № 923/66/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,
Ємельянова А.С.,
Стратієнко Л.В.,
розглянувши матеріали касаційної
скаргидержавного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"
напостанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.17 та ухвалу господарського суду міста Києва від 15.03.17
у справігосподарського суду міста Києва №923/66/17
за позовомдержавного підприємства "Херсонський морський торговельний порт"
допублічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (АСК Укррічфлот) в особі філії АСК "Укррічфлот" "Херсонський річковий порт"
проприпинення сервітуту,
за участі представників сторін:

від позивача - Кисельов М.Ю.,

від відповідача - Кішинський Д.Г.,

У С Т А Н О В И В:

23.01.2017 державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" звернулися до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (АСК Укррічфлот) в особі філії АСК "Укррічфлот" "Херсонський річковий порт" про припинення сервітуту.

15.03.2017 ухвалою господарського суду міста Києва (суддя Чебикіна С.О.), залишеною без змін 18.05.2017 постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Зубець Л.П., Мартюк А.І., Алданова С.О.) зупинено провадження у справі до закінчення розгляду справи №910/105/15-г господарським судом міста Києва.

Не погодившись із прийнятими у справі судовими актами, державне підприємство "Херсонський морський торговельний порт" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування через порушення норм процесуального права, справу просили направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду по суті заявлених вимог.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарг з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду у цій справі є припинення сервітуту на вантажні причали №№1-7, причал КОФ, що розташовані за адресою: м. Херсон, Одеська площа, 6, встановленого рішенням господарського суду міста Києва від 05.08.2013 у справі №910/13850/13, що набрало законної сили.

На думку відповідача, розгляд справи №923/66/17 є неможливим до вирішення справи №910/105/15-г за позовом ДП "Херсонський морський торговельний порт" до ПАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (АСК Укррічфлот) в особі філії АСК "Укррічфлот" "Херсонський річковий порт", за участю третіх осіб на стороні позивача: Міністерства інфраструктури України, ДП "Адміністрація річкових портів", Фонду державного майна України про стягнення заборгованості за користування сервітутом на вантажні причали №№1-7, причал КОФ, що розташовані за адресою: м. Херсон, Одеська площа, 6 у розмірі 2 727 963,86грн. При цьому, у межах розгляду зазначеної справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 16.02.2015 було призначено судову оціночно-будівельну експертизу, на вирішення якої поставлено питання, які стосуються з'ясування вартості причалів №№1-7, причалу комплексного обслуговування флоту, розташованих за адресою: м. Херсон, Одеська площа, 6, що знаходяться на балансі Державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт", а також розміру (суми) плати за користування Публічним акціонерним товариством "Судноплавна компанія "Укррічфлот" причалами на підставі сервітуту за період з грудня 2013 року по лютий 2015 року та з лютого 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Під зупиненням провадження у справі слід розуміти тимчасове та повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

За змістом вищевказаної статті, причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться у провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає у тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у цій справі. Тобто, господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходячи зі змісту ч.1 ст.79 ГПК України, дійшов обгрунтованого висновку, що встановлення судовим рішенням факту наявності заборгованості за державне нерухоме майно, стосовно якого встановлено платний сервітут, свідчить про порушення права держави щодо користування та розпорядження своїм майном, що в свою чергу є обставиною, яка має істотне значення та може слугувати підставою для припинення сервітуту в судовому порядку у відповідності до ч.2 ст.406 ЦК України.

Вимоги обох цих справ стосуються одного і того ж майна, яке виступає предметом сервітуту, встановленого рішенням господарського суду м. Києва від 05.08.2013 у справі №910/13850/13, а тому розгляд справи №923/66/17 є неможливим до вирішення спору у справі №910/105/15-г.

Зважаючи на викладене, правомірним є висновок господарських судів попередніх інстанцій, що неможливість розгляду цієї справи до вирішення пов'язаної з нею справи №910/105/15-г, у якій встановлюється наявність чи відсутність підстав для стягнення заборгованості за встановленим сервітутом відповідача, істотно впливає на результати розгляду господарським судом цієї справи, позовні вимоги у якій грунтуються на підставах, які ставляться під сумнів у пов'язаній справі.

Будь-яких доводів, із посиланням на норми чинного законодавства, які б спростовували висновки судів попередніх інстанцій, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних постанови та ухвали, при прийнятті яких правильно застосовано норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.17 та ухвалу господарського суду міста Києва від 15.03.17 у справі №923/66/17 - без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяА.С. Ємельянов
СуддяЛ.В. Стратієнко