ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2017 р. Справа № 909/548/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Рочняк О. В.

судді Гриняка Б. П.

судді Шкіндера П. А.

при секретарі судового засідання Павлюк У.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"

вул.Індустріальна, 34 м.Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, 76014

до відповідача : публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

вул.Б. Хмельницького, 6, м.Київ, 01601

до відповідача : дочірнього підприємства "Прикарпаттяенергосервіс" публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго"

вул.Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, 76014

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України":

приватний нотаріус ОСОБА_1

пл.Ринок, 2/2, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської області, 76018,

публічне акціонерне товариство "Акцент - Банк",

вул.Батумська,11, м.Дніпропетровськ, 49074

про визнання векселів такими, що не мають вексельної сили та визнання недійсною поруки від 10.05.2000.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - начальник відділу з загально - правових питань, (довіреність №41 від 15.05.17);

від відповідача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України": ОСОБА_3 - головний юрисконсульт відділу загальної судової роботи юридичного департаменту, (довіреність №14-69 від 14.04.17);

від відповідача - ДП "Прикарпаттяенергосервіс" ПАТ "Прикарпаттяобленерго": представник не з'явився;

від третьої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_1: представник не з'явився;

від третьої особи - ПАТ "Акцент - Банк": представник не з'явився

ВСТАНОВИВ: до господарського суду Івано-Франківської області звернулось Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" із позовом до відповідачів: Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", Дочірнього підприємства "Прикарпаттяенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" про визнання простих векселів №563, №564, №565, №566, № 567, № 568, №569, №570 такими, що не підлягають виконанню в частині зобов'язань Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" сплатити за векселем суму грошових коштів в розмірі 1000000 гривень (кожний) у строк платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2015; визнання недійсною поруки від 10.05.2000 Дочірнього підприємства "Прикарпаттяенергосервіс" Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго".

Ухвалою від 18.06.15 задоволено клопотання позивача про зміну предмету позову. Ухвалою від 02.07.15 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - НАК "Нафтогаз України" - приватного нотаріуса ОСОБА_1.

Ухвалою від 16.07.15 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача НАК "Нафтогаз України" - Публічне акціонерне товариство "Акцент - Банк".

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 18.05.16 позов задоволено. Визнано прості векселі №566, №567, №564, №568, №569, №565, №563, №570, складені 04.05.00 такими, що не мають сили простого векселя та визнано недійсною поруку від 10.05.00 ДП "Прикарпаттяенергосервіс" ВАТ "Прикарпаттяобленерго", яка передбачає виконання зобов'язань поручителя щодо оплати простих векселів №№ 563; 564; 565; 566; 567; 568; 569; 570.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.16 рішення господарського суду Івано-Франківської області залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.11.16 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.05.16 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 07.09.16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Івано-Франківської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ, дану справу передано на розгляд судді Рочняк О.В.

Ухвалою від 22.06.2017 призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

У відповідності до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 23.06.2017 створено колегію у складі головуючого судді Рочняк О. В., судді Гриняка Б. П. та судді Шкіндера П. А.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги відповідно до заяви про зміну предмету позову, поданої в порядку ст. 22 ГПК України. Просить суд визнати векселі №566, №567, №564, №568, №569, №565, №563, №570 такими, що не мають вексельної сили та визнати недійсною поруку від 10.05.2000. Позовні вимоги обгрунтовує тим, у ПАТ "Прикарпаттяобленерго" відсутні зобов"язання зі сплати грошових коштів за спірними векселями, тому що дані векселі не мають вексельної сили, оскільки містять дефект форми, а саме: від імені Прикарпаттяобленерго підписані не посадовими особами товариства, а іншими особами. Також спірні векселі, за доводами позивача, не містять таких обов"язкових реквізитів - повного найменування особи (Закрите акціонерне товариство Український кредитний банк), якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж. З врахуванням того, що спірні векселі є такими, що не мають вексельної сили, підлягає визнанню недійсним, на думку позивача, і правочин - заява про поруку, як забезпечення їх оплати.

Представник відповідача - ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" проти позову заперечив, посилаючись на недоведеність факту порушення прав та законних інтересів позивача, відсутність підстав для визнання спірних векселів такими, що не мають вексельної сили, стверджує про наявність у спірних векселях усіх реквізитів, які визначені ст.75 Уніфікованого закону, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач - ДП "Прикарпаттяенергосервіс" ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України": приватний нотаріус ОСОБА_1 та публічне акціонерне товариство "Акцент - Банк" не використали наданого їм законом права на участь представника в судовому засіданні.

16.09.15 та 11.01.17 від приватного нотаріуса ОСОБА_1 до суду поступили пояснення у справі (вх.№14070/15) та (вх.№388/17 від 11.01.17).

В поясненнях (вх.№19044/15 від 03.12.15), (вх.№18612/16 від 21.12.16), (вх.№3329/17 від 27.02.17) ПАТ "Акцент-Банк" проти задоволення позову заперечує, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість, оскільки спірні векселі мають всі реквізити, зазначені в ст.75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Розглянувши матеріали справи, подані сторонами у справі та зібрані судом із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

04.05.2000 ВАТ "Прикарпаттяобленерго", правонаступником якого є позивач, емітовані прості векселі №№563; 564; 565; 566; 567; 568; 569; 570 за номінальною вартістю 1000000 грн. кожен та зі строком платежу: "за пред'явленням, але не раніше 01.01.15 року" (надалі - "спірні векселі"). За вказаними векселями позивач зобов'язався заплатити проти цих восьми векселів Українському кредитному банку чи його наказу 8000000 грн. В подальшому на звороті спірних векселів Українським кредитним банком були проставлені бланкові індосаменти на пред'явника "Платити наказу: без обороту на мене".

Згідно заяви про поруку від 10.05.2000 ДП "Прикарпаттяенергосервіс" ВАТ "Прикарпаттяобленерго" виступило поручителем та зобов'язалося солідарно відповідати перед векселедержателем щодо оплати спірних векселів при пред'явленні їх до ВАТ "Прикарпаттяобленерго".

20.04.15 позивач отримав листа №26-2586/1.2-15 від 09.04.2015, у якому ПАТ "НАК "Нафтогаз України" запропонував йому оплатити вісім спірних векселів, а у разі несплати - по векселях буде вчинено протест у неплатежі.

25.05.15 приватним нотаріусом ОСОБА_1 прийнято заяву ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про здійснення протестів векселів в неплатежі та заявлено вимогу про оплату на адресу ПАТ "Прикарпаттяобленерго", а 26.05.15 зупинено нотаріальну дію щодо вчинення протесту зазначених вище векселів до вирішення справи судом.

Як визначено в ч.1 ст.21 Закону України "Про цінні папери та фондову біржу" (в редакції, чинній на момент видачі спірних векселів) вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Правовідносини, пов'язані з обігом векселів, що виникли між сторонами у травні 2000 року, регулюються, зокрема, Женевською конвенцією 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, що набув чинності для України з 06.01.2000 (далі - Уніфікований закон).

Згідно зі статтею 75 Уніфікованого закону простий вексель повинен містити такі реквізити: (1) найменування "вексель", яке включене безпосередньо в текст і висловлене тією мовою, якою цей документ складений; (2) просте і нічим не обумовлене обіцяння сплатити визначену суму; (3) зазначення строку платежу; (4) зазначення місця, в якому має бути здійснений платіж; (5) найменування того, кому або за наказом кого платіж повинен бути здійснений; (6) зазначення дати і місця складання векселя; (7) підпис того, хто видає документ (векселедавця).

Статтею 76 Уніфікованого закону встановлено, що документ, у якому відсутній будь-який із вказаних реквізитів, не має сили простого векселя, за винятком випадків, встановлених цією нормою.

Отже, Уніфікований закон передбачає спосіб захисту порушеного права та інтересу шляхом визнання векселя такими, що не має вексельної сили, а підставою для задоволення такого позову є відсутність у спірному векселі будь-якого з реквізитів, вказаних у статті 75 Уніфікованого закону.

У відповідності до правил виготовлення і використання вексельних бланків, затверджених постановою кабінету міністрів України і національного банку України від 10.09.1992 № 528 (яка діяла на момент видачі спірних векселів) а саме: пунктом 1 розділу 2 "використання вексельних бланків", зокрема, встановлено, що вексель підписується керівником та головним бухгалтером юридичної особи та завірюється печаткою.

Як вбачається з спірних простих векселів, оригінали яких оглянуто судом, вони підписані головою правління ВАТ "Прикарпаттяобленерго" ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5 та скріплені печаткою ВАТ "Прикарпаттяобленерго".

Згідно ухвал господарського суду у даній справі від 25.12.15 та 27.02.17, Львівським НДІ судових експертиз проведено 2 криміналістичної експертизи з дослідження підписів:

- Висновком №141 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_4, розташовані в графі «Голова правління» перед записом «Г.Зайков» в простих векселів №№ 563; 564; 565; 566; 567; 568; 569; 570, складених 04.05.2000 від імені ВАТ «Прикарпаттяобленерго», виконані не ОСОБА_4, а іншою особою;

- Висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1359 підписи від імені ОСОБА_5, розташовані в графі "головний бухгалтер" перед записом "Л.Яремчук" в простих векселях №№ 563; 564; 565; 566; 567; 568; 569; 570, складених 04.05.2000, виконані самою ОСОБА_5.

Згідно ст.7 Уніфікованого закону якщо на переказному векселі є підписи осіб, нездатних зобов'язуватися за переказним векселем, або підроблені підписи, або підписи вигаданих осіб, або підписи, які з будь-яких інших підстав не можуть зобов'язувати тих осіб, які поставили їх на переказному векселі або від імені яких переказний вексель був підписаний, то зобов'язання інших осіб, які поставили свої підписи на ньому, є все ж таки юридично дійсними.

В абз.2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 08.06.07 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" зазначено, що особа, яка отримала вексель від представника, що не мав достатніх повноважень на видачу (передачу) векселя, не може вимагати виконання зобов'язань за векселем від особи, котра видала (передала) вексель. Однак вона вправі вимагати здійснення платежу за векселем від такого представника, що поставив свій підпис на векселі, в обсязі і за умов, зазначених у векселі, виходячи з того, що його видано (передано) особисто цим представником. У разі перевищення повноважень представником особи, від імені якої вексель підписано, тобто прийняття ним зобов'язання за векселем від імені іншої особи на суму, що перевищує ту, в межах якої він мав право діяти, зобов'язання переноситься на представника не в повному обсязі, а лише в межах перевищення. При розгляді справ такої категорії судам необхідно також враховувати, що у разі схвалення в подальшому особою видачі (передачі) векселя представником без повноважень або з їх перевищенням, відповідальність за векселем на підставі ч.2 ст.241 Цивільного кодексу України несе ця особа, якщо інше не випливає із самого векселя.

За приписами ст.241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Судом досліджено наявні в матеріалах справи підписані керівником та головним бухгалтером позивача звіти за формою №2 (термінова, квартальна, річна) про випуск, реалізацію та обіг цінних паперів за січень 2002р., січень-грудень 2004 (а.с.25-32 том 3), лист головного бухгалтера позивача від 27.12.2005 №046/7217 (а.с.24 том 3), яким повідомлено відповідача - НАК "Нафтогаз України" про дійсність видачі спірних векселів, що свідчить про обізнаність керівництва позивача про факт видачі векселів та подальше їх схвалення.

Також, не може бути підставою для визнання спірних простих векселів такими, що не мають вексельної сили, та обставина, що у спірних векселях у графі "найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж" зазначено Український кредитний банк та не вказано виду вказаного господарського товариства, з огляду на наступне.

Матеріали свідчать про те, що на кожному спірному векселі міститься відбиток печатки Українського кредитного банку разом із ідентифікаційним кодом вказаної юридичної особи - 14360080.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за пошуком ідентифікаційного номеру 14360080 міститься інформація, що вказаний ідентифікаційний номер юридичної особи належить ПАТ "Акцент-банк" (т.2 арк.44-46).

Факт правонаступництва ЗАТ "Український кредитний банк", який в свою чергу є правонаступником прав та обов'язків "Українського кредитного банку", на ПАТ "Акцент-банк" сторонами не оспорюється.

Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі та Закон України Про цінні папери та фондову біржу (в редакції, чинній станом на дату складення спірних векселів) не містили жодних правил складення такого реквізиту простого векселя як найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж, з огляду на що такий реквізит повинен відповідати вимозі щодо достатньої визначеності юридичної особи.

Згідно з п.1.2 Статуту Закритого акціонерного товариства Український кредитний банк, затвердженого загальними зборами акціонерів ЗАТ Український кредитний банк (протокол №3 від 22.08.2005р.), Закрите акціонерне товариство Український кредитний банк є правонаступником прав та обовязків Українського кредитного банку, який правонаступником прав та обовязків Київського приватного банку Київприватбанк, створеного за рішенням установчих зборів (протокол від 28.05.1992р.) та зареєстрованого Національним банком України 30 жовтня 1992р., реєстраційний №127 (а.с.230 том 2).

Таким чином, незазначення у спірних векселях організаційно-правової форми Українського кредитного банку закритого акціонерного товариства, ще не свідчить про незазначення найменування особи, якій або за наказом якої повинен бути здійснений платіж, оскільки навіть при відсутності у векселі організаційно-правової форми Українського кредитного банку вбачається можливим визначити та ідентифікувати вказану юридичну особу.

Доказів існування іншої юридичної особи з такою назвою Український кредитний банк, ідентифікаційним кодом 14360080 та з іншою організаційно-правовою формою, позивачем суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що твердження позивача про відсутність зобов'язання за спірними векселями, за наведених вище обставин, є необґрунтованим та не доведеним, а тому вказана дія вчинена правомірно, відповідно до вказаних вище норм закону. Більш того, факт випуску позивачем спірних векселів доведений належними засобами доказування.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Позивачем не доведено наявності тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на викладене, правових підстав для визнання векселів №566, №567, №564, №568, №569, №565, №563, №570 такими, що не мають вексельної сили у суду немає.

З урахуванням того, що судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про визнання вищевказаних векселів такими, що не мають вексельної сили в звязку з необгрунтованістю, а вимога про визнання недійсною поруки від 10.05.2000 є похідною, відповідно також не підлягає до задоволення.

Матеріали справи містять заяву ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (вх.№19371/15 від 09.12.15) про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог.

Правила про позовну давність, відповідно до ст. 267 ЦК України застосовуються лише тоді, коли доведено існування самого суб'єктивного права. У випадках відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

З урахуванням того, що судом відмовлено у задоволенні позовних вимог в звязку з необгрунтованістю , правила про позовну давність не підлягають застосуванню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.49, 82 , 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Головуючий суддя Рочняк О.В.

Суддя Гриняк Б. П.

Суддя Шкіндер П. А.

Повне рішення складено 07.08.17