ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.2017 Справа № 904/7312/17

За позовом ОСОБА_1, 53032, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", 50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127,

про стягнення заборгованості із заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку

Суддя Калиниченко Л.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, паспорт серія НОМЕР_2 від 29.03.02р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Громадянка ОСОБА_1, Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Вільне (надалі - позивач) 12.07.2017р. звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", 50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127, (надалі - відповідач) заборгованості по заробітній платі у сумі 28 348,79грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з грудня 2013р. по березень 2014р. та з вересня 2015р. по липень 2016р. у розмірі 40 327,92грн.

Ухвалою господарського суду від 12.07.17р. позовну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 10.08.17р..

В судове засідання не з'явився відповідач, про місце, день та час судового засідання був належним чином повідомлений.

08.08.2017р. відповідач направив до господарського суду Дніпропетровської області відзив за № 02-31/317 від 04.08.2017р., в якому просить суд відмовити позивачу в частині позову, а саме, середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з грудня 2013р. по березень 2014р. та з вересня 2015р. по липень 2016р. у розмірі 40 327,92грн.

Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши відзив відповідача, заслухавши в судовому засіданні позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відносно відповідача господарським судом Дніпропетровської області 12.08.14р. порушено провадження у справі № 904/5722/14 про банкрутство.

Згідно з частиною четвертою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в пункті 7 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач з 20.09.2011 року перебувала у трудових відносинах з відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки, поданою позивачем.

28.07.16р. позивач звільнена з роботи за наказом № 49-ку від 27.07.16р. за власним бажанням згідно зі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що згідно зі статтею 47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, дає підстави вважати, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, які належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Як зазначив позивач, при звільненні з роботи з ним не було проведено остаточного розрахунку, а саме не виплачено 28 348,79 грн. за період з грудня 2013р. по березень 2014р., з вересня 2015р. по липень 2016р.

З довідки відповідача за № 151/117 від 30.08.2016р. свідчить, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем складає 28 348,79грн.

Стосовно стягнення заборгованості та середнього заробітку за час затримки розрахунку, господарський суд зазначає наступне.

Нормами ч. 1 ст. 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України).

Установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Позивач просить стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку за період з грудня 2013р. по березень 2014р. та з вересня 2015р. по липень 2016р. у розмірі 40 327,92грн.

Згідно з частиною 1 пункту 8 Порядку№100 нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Виходячи з обставин даної справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 600 грн. слід віднести на відповідача, стягнувши його в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищеозначене, керуючись ст.ст. 47, 115-117, 238 КЗпП України, ст.ст. 4-1, 12, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", 50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127, на користь ОСОБА_1, 53032, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 28 348,79грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з грудня 2013р. по березень 2014р. та з вересня 2015р. по липень 2016р. у розмірі 40 327,92грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворізький турбінний завод "Констар", 50045, м. Кривий Ріг, Центрально - Міський район, вул. Окружна, буд. 127, на користь державного бюджету (одержувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , рахунок отримувача 0001, банк одержувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. - судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.08.2017

Суддя Л.М. Калиниченко