ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Справа № 925/551/17

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Поліщук Ю.В., за участю прокурорів відділу прокуратури міста Черкаси - Завгороднього О.О., ОСОБА_2, позивача - ОСОБА_3 за довіреністю; відповідача - ОСОБА_4 за довіреністю, розглянувши справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Черкаській області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_6 про стягнення 105 473 грн. 26 коп.,

ВСТАНОВИВ:

13.05.2017 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Головного управління статистики у Черкаській області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_6 (далі - відповідач) в якому просив суд стягнути з відповідача на користь Головного управління статистики у Черкаській області заборгованість у розмірі 105473 грн. 26 коп., що складається з: орендної плати - 56444 грн. 11 коп., плати за землю - 9629 грн. 70 коп., відшкодування витрат на водопостачання, водовідведення та вивіз сміття - 14000 грн.48 коп., інфляційних збитків - 6541 грн. 47 коп., 3% річних - 1201 грн. 07 коп., пені - 10810 грн.95 коп., штрафу - 5644 грн.41 коп., процентів за користування чужими коштами - 1201 грн. 07 коп. та відшкодування судових витрат.

Ухвалою господарського суду від 16.05.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду і порушено провадження у справі.

За клопотанням сторін від 13.07.2017 року строк розгляду справи продовжувався на 15 днів.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлені за адресою державної реєстрації відповідача, повернуті поштою з довідкою «за закінченням терміну зберігання», не отримав, проте явку свого представника у судове засідання 29.06.2017 року та у наступні засідання суду забезпечив. Згідно зі ст. 64 ГПК України, у разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

В засіданні суду прокурори та представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві підтримали і просили задовольнити їх повністю, представник відповідача проти позову не заперечувала, жодних доводів на спростування позиції прокурорів та позивача не надала.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурорів, представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з наступних підстав.

26.09.2008 року Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області, як орендодавцем, та приватним підприємцем ОСОБА_6, як орендарем, було укладено договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна: нежитлового приміщення площею 559,3 кв.м., розміщеного за адресою АДРЕСА_2, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області, вартість якого визначена згідно із звітом про незалежну оцінку станом на 01.09.08 рік і становить 1963500 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення кафе, яке не здійснює продаж товарів підакцизної групи, організації видовищно-розважальної діяльності, розміщення торговельного об'єкту з продажу алкогольних та тютюнових виробів (п.1.1.-1.2. Договору).

Сторони договору погодили усі його істотні умови, зокрема щодо орендної плати (ст. 3), прав і обов'язків сторін (ст.ст. 5-8), відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором (ст. 9), строк чинності, умови зміни та припинення договору (ст. 10).

Право власності на нерухоме майно, орендоване відповідачем, належить державі в особі державного комітету статистики України з закріпленням права оперативного управління за Головним управлінням статистики у Черкаській області, що підтверджується витягом про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.08.2008 року №19895051 (а.с.43).

12 лютого 2015 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області, як орендодавцем, та приватним підприємцем ОСОБА_6, як орендарем, було укладено Договір №3 про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №670 від 26.09.2008, згідно з яким внесено зміни і викладено в такій редакції п.1.1 Договору №670 від 26.09.2008: орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення першого поверху (364,1 кв.м) та підвалу (191,0 кв.м) загальною площею 555,10 кв.м., розміщене за адресою : АДРЕСА_2, що обліковується на балансі Головного управління статистики у Черкаській області, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.11.2014 року і становить 1538235грн. 00 коп.

Згідно з п.3.1,п.3.3, п.3.6 Договору №670 від 26.08.2008 року, викладеним в редакції відповідно до Договору №3 від 12.02.2015 року, орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 року №786, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - січень 2015 року-10945 грн.16 коп. Орендна плата за лютий 2015 визначається орендарем самостійно шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за лютий 2015 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується орендарем самостійно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним у співвідношенні: 50% - до Державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням об'єкту оренди, 50% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача.

Згідно п.3.7 Договору №670 від 26.08.2008 року, викладеним в редакції відповідно до Договору №3 від 12.02.2015 року, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені припиняється через 12 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.8. Договору №670 від 26.08.2008 року, встановлено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом менше ніж три місяці, орендар сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно з п.5.5. Договору №670 від 26.08.2008 року, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п.10.1 Договору №670 від 26.08.2008 року, договір укладено строком на 2 роки 363 дні, що діє з 01 жовтня 2008 року до 29 вересня 2011 року.

У Договорі №3 від 12.02.2015 року п.10.1 Договору №670 від 26.08.2008 року викладено у такій редакції: цей договір укладено строком на 2 роки і 363 дні і діє з 27 вересня 2014 року до 24 вересня 2017 року включно.

Договором №670 від 26.09.2008 року не передбачено плату за користування земельною ділянкою, на якій розміщені об'єкти нерухомості, орендовані відповідачем.

У п.5.14 Договору №670 від 26.08.2008 року встановлено, що орендар зобов'язаний здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна, протягом 15 робочих днів після підписання цього договору укласти з балансоутримувачем орендованого майна договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

У зв'язку з цим, 01.10.2008 між Головним управлінням статистики у Черкаській області та Відповідачем укладено договір №670-а про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з п.2.2.1 вказаного договору орендар зобов'язується не пізніше 25 числа поточного місяця вносити на рахунок балансоутримувача плату за землю за рахунками, які щомісячно до 20 числа виставляються балансоутримувачем.

Орендодавцем надано до матеріалів справи рахунки, які виставлялися відповідачу Головним управлінням статистики у Черкаській області за оренду приміщення та надані послуги, в тому числі користування земельною ділянкою (а.с. 19-31), акти приймання-здавання робіт до рахунків на сплату (а.с. 46-50).

Згідно з розрахунком прокурора та позивача станом на день подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача перед Головним управлінням статистики у Черкаській області за договором оренди нерухомого майна № 670 за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року становила 56444 грн. 11 коп.; заборгованість за договором №670-а про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю становила 23 630 грн. 18 коп., з них: нарахована та не сплачена плата за землю у період за жовтень 2016 року - березень 2017 року на загальну суму 9629 грн. 70 коп., заборгованість по відшкодуванню витрат на водопостачання та водовідведення у сумі 14000 грн. 48 коп.

Таким чином, на день подання позову, заборгованість відповідача перед Головним управлінням статистики України за договорами № 670 від 26.09.2008 року та № 670-а від 01.10.2008 року становила всього 80074 грн.29 коп.

Головним управлінням статистики у Черкаській області направлялися на адресу відповідача листи (вих. №21-08/335 від 27.07.2016 року, вих.. 21-08/4798 від 23.11.2016 року), у яких вказувалося на невиконання ним зобов'язань за договорами №670 від 26.09.2008 та №670-а від 01.10.2008 та про наявність заборгованості, з повідомленням, що у разі несплати повної суми боргу у найкоротший термін з моменту отримання вимоги, Головне управління статистики буде вимушене звернутися до суду, а також припинити надання комунальних послуг (а.с.37, 41).

Відповідач на лист відповіді не надав, заборгованість не погасив, свої зобов'язання за договором виконав неналежним чином, орендну плату за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року своєчасно та в повному обсязі не сплатив, після порушення господарським судом провадження у даній справі розрахувався частково за договорами на суму 9236,19 грн. станом на 13.06.2017 і 26506,12 грн. станом на 24.07.2017 року, що підтверджується актами звірки від 13.06.2017 (а.с 116) та 24.07.2017 (а.с.124) відповідно.

Спірні правовідносини сторін виникли із договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 670 від 26.09.2008 року та пов'язаного з ним договору №670-а від 01.10.2008, за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань найму (оренди), вимоги позивача витікають із суті його прав та обов'язків за цими договорами.

Згідно із ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про найм (оренду) - параграфом 1 глави 58 ЦК України, а також розділом VІ параграф 5 ГК України. Крім того, спірні правовідносини перебувають у сфері дії Законів України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст.ст. 759 ч. 1, 760 ч. 3, 762 ч. 1, 3, 5, 763 ч. 1, ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом; за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором; договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ході розгляду справи, представником відповідача 13.07.2017 року через канцелярію суду (вхідн.№15119/17) подано заяву про доручення до матеріалів справи платіжні доручення на підтвердження часткової оплати основної суми боргу на рахунок позивача (а.с.103-114).

На виконання вимог господарського суду, позивач надіслав відповідачу акт звірки взаємних розрахунків. Клопотанням від 27.07.2017 року (вхідний №16248/17) надано до суду та приєднано до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків по справі господарського суду №925/551/17 станом на 24 липня 2017 року, підписаний обома сторонами, згідно з яким сальдо на користь Головного управління статистики у Черкаській області становить 44331 грн. 98 коп.

Часткову сплату основного боргу після порушення провадження у справі і відсутність спору в цій частині позовних вимог підтвердили і представники сторін в засіданні суду.

Спірна заборгованість зі сплати орендної плати за договором №670 від 26.09.2008 року та відшкодування витрат балансоутримувачу за договором №670-а від 01.10.2008 року у розмірі 80074 грн. 29 коп. яка була наявна на момент звернення до суду, підтверджена прокурорами та позивачем належними і допустимими доказами, відповідачем частково визнана і добровільно погашена після подачі позову 13.05.2017 року до прийняття рішення по справі у розмірі 35742 грн. 31 коп.. Вищенаведене свідчить, що предмет спору в цій частині позову (вимога про стягнення 35742 грн. 31 коп.. основного боргу) відсутній, продовження розгляду справи недоцільне. Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу). Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Оскільки відповідач сплатив частково суму основного боргу у розмірі 35742 грн. 31 коп.. в ході розгляду спору після порушення провадження у справі, то провадження у справі в цій частині вимог підлягає припиненню судом на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем спірного основного грошового зобов'язання, прокурором в особі позивача заявлена вимога про стягнення з відповідача 6541,47 грн. інфляційних втрат, 1201,07 грн. 3% річних, 5644,41 грн. штрафу, 10810,95 грн. пені, 1201,07 грн. процентів за користування чужими коштами.

При вирішенні спору в частині стягнення спірних сум пені, штрафу, інфляційних втрат і 3% річних суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614, 625 ч. 2 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України, нормами Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», роз'ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» N 14 від 17.12.2013 року.

Їх розрахунок здійснений позивачем з урахуванням умов п.п. 3.7., 3.8. договору, зазначених положень законодавства, судом перевірено, визнано вірним, тому вимоги позивача і в цій частині позову також підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.2.7. Постанови пленуму ВГС України N 14 від 17.12.2013 року: застосування пені не виключає одночасного нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України), зокрема процентів на прострочену суму оплати товару, проданого в кредит (частина п'ята статті 694 названого Кодексу), оскільки стягнення відповідних процентів не є ні видом забезпечення виконання зобов'язань, ані штрафною санкцією.

З цих підстав суд відмовляє у задоволені вимоги прокурора в особі позивача про стягнення процентів за користування чужими коштами.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договорів, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків по орендній платі, щодо порядку відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг за період дії договорів, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими частково та такими, що підлягають задоволенню у сумі 44331грн. 98 коп. основного боргу, 6541,47 грн. інфляційних втрат, 1201,07 грн. 3% річних, 5644,41 грн. штрафу, 10810,95 грн. пені. В частині стягнення 35742 грн. 31 коп. суми основного боргу, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При зверненні до суду 13.05.2017 року у позовній заяві прокурор в особі позивача визначив ціну позову у розмірі 105 473 грн.26 коп., яка складається із основного боргу - 80074 грн. 29 коп., інфляційних збитків - 6541 грн. 47 коп., 3% річних - 1201 грн. 07 коп., пені - 10810 грн.95 коп., штрафу - 5644 грн.41 коп., процентів за користування чужими коштами - 1201 грн. 07 коп.

Платіжним дорученням № 478 від 04.04.2017 року позивачем сплачено 2035 грн. 22 коп. судового збору за подання позовної заяви, платіжним дорученням №602 від 24.04.2017 року доплачено судовий збір у сумі 222 грн. 22 коп., всього сплачено судового збору за подання позовної заяви - 2257 грн. 44коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 44, абз. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 55 ГПК України: судові витрати складаються, зокрема, з судового збору; судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою, в ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені).

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що:

за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (абз. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4);

розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч. 7 ст. 6);

сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, закриття (припинення) провадження у справі (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 7).

При вирішенні питань повернення і розподілу судового збору суд керується також роз'ясненнями, викладеними в п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», за змістом яких питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ.

З огляду на викладені обставини справи і з урахуванням наведених норм законодавства і судової практики, підлягають поверненню позивачу за його клопотанням за ухвалою суду судовий збір у розмірі 764 грн. 99 коп. внаслідок припинення провадження у справі на суму ціни позову 35742 грн. 31 коп.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволеній частині позову, а саме сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1492 грн. 45 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85, 80 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_6, інд. код НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Головного управління статистики у Черкаській області, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. О.Дашкевича, 39 - 44331 грн.,98 коп. основного боргу, 6541 грн.47 коп. інфляційних втрат, 1201 грн. 07 коп. 3% річних, 5644 грн. 41 коп. штрафу, 10810 грн. 95 коп. пені, 1492 грн. 45 коп. судових витрат.

Відмовити у задоволені позовних вимог в частині стягнення процентів за користування чужими коштами у сумі 1201 грн. 07 коп.

Провадження у справі в частині вимог про стягнення 35742 грн. 31 коп. основного боргу - припинити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 15.08.2016 року.

Суддя В.М. Грачов