ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2017 Справа № 3/100-10(11/19-10)

Суддя Рудь І.А., розглянувши заяву № 12-1/07 від 12.07.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" про видачу дублікату наказу та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання по справі № 3/100-10(11/19-10):

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро", м. Київ

до Фермерського господарства "Плай", с. Межиричи Павлоградського району Дніпропетровської області

про стягнення 9 426 грн. 29 коп.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від заявника: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2010р. (суддя Юзіков С.Г.) позов задоволено частково, стягнуто з Фермерського господарства "Плай" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" 4 534,25 грн. основного боргу, 2 565,22 грн. курсової різниці, 859,50 грн. пені, 148,69 грн. 3% річних, 557,70 грн. збитків від інфляції, 680,13 грн. штрафу, 101,13 грн. витрат по сплаті державного мита, 233,98 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

13.07.2010р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом видано наказ.

Ухвалою господарського суду від 06.07.2017р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" про заміну позивача (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" у справі № 3/100-10 (11/19-10) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд.12Б, оф.67 ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" звернулося до суду з заявою в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України про видачу дублікату наказу та про поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання. Заява обґрунтована втратою оригіналу наказу державною виконавчою службою чи ТОВ "Тридента Агро", правонаступником якого є заявник.

Розпорядженням керівника апарату суду № 559 від 20.07.2017р. щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів справи, у зв'язку із перебуванням судді Юзікова С.Г. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про"

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2017р. вказану заяву передано на розгляд судді Рудь І.А.

Ухвалою господарського суду від 25.07.2017р. заяву прийнято до розгляду та призначено її розгляд в судовому засіданні на 07.08.2017р.

Заявник та сторони явку повноважних представників у призначене судове засідання не забезпечили.

На адресу суду повернувся конверт з ухвалою, що направлялася на адресу заявника, з відміткою відділення поштового звязку: «За зазначеною адресою не проживає».

Суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представника заявника, оскільки ухвала суду направлялася за юридичною адресою ТОВ «Казус-Про», яка зазначена у витязі з ЄДРЮОФОПГФ від 27.07.2017р. № НОМЕР_1, наданому за електронним запитом суду.

Відповідно до п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За вказаних вище підстав, заявник вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

03.08.2017р. на адресу суду надійшло електронне повідомлення ТОВ «Тридента Агро», в якому позивач підтвердив дійсність укладеної із заявником угоди про заміну кредитора у зобовязанні від 26.01.2011р. № НЮК-227-ТА, підтримав подану ТОВ «Казус-Про» заяву та зазначив, що постанову державного виконавця про повернення наказу разом із його оригіналом не отримував.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути заяву без участі представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.01.11р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія", назву якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Казус-Про", укладено угоду про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.512-519 ЦК України) № НЮК-227-ТА.

Ухвалою господарського суду від 06.07.2017р. задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" про заміну позивача (стягувача) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" у справі № 3/100-10 (11/19-10) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд.12Б, оф.67 ) на підставі вищевказаного договору про заміну кредитора.

Як зазначає заявник, 21.06.2017р. ТОВ "Казус-Про" звернулось до виконавчої служби із запитом про стан виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2010р. по справі № 3/100-10 (11/19-10).

У відповідь на вказане звернення Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надало лист від 03.07.2017р. № А-647-02, в якому зазначило, що відповідно до інформації, наданої Павлоградським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області та перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що на виконанні у Павлоградському відділі ДВС з 30.07.2010р. по 30.05.2011р. перебувало виконавче провадження № 20887996 з примусового виконання наказу № 3/100-10 (11/19-10) від13.07.2010р., виданого Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Фермерського господарства «Плай» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» боргу у розмірі 9 680,60 грн. Державний виконавець, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на час прийняття рішення), 30.05.2011 виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Надати більш детальну інформацію по вказаному виконавчому провадженню не має можливості, оскільки відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 (із змінами та доповненнями), виконавче провадження знищено, після спливу трирічного строку зберігання.

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" від 11.07.2017р., підписаної директором та головним бухгалтером Товариства, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2010р. по справі № 3/100-10 (11/19-10) втрачено та повторно до виконання до відповідного ВДВС предявлено не було.

Заявник зазначає, що оригінал виконавчого документу втрачено державним виконавцем Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області або під час направлення поштою стягувачу. Строк для пред'явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 3/100-10 (11/19-10) від 13.07.2010р. сплинув у зв'язку з втратою наказу та не залежав від ТОВ "Казус-Про".

За вказаних обставин заявник просить суд визнати причини пропуску строку повторного предявлення спірного наказу до виконання поважними, поновити пропущений строк для предявлення до виконання вказаного наказу та видати його дублікат.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду від 13.07.2010р. у даній справі сплив.

Відповідно до ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення.

Згідно ст. 120 ГПК України, у разі втрати наказу, господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Положення ст.ст. 124 та 129 Конституції України були розглянуті Конституційним Судом України, який у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, у вирішенні питання про відновлення строку для пред'явлення наказу до виконання суди повинні враховувати правові принципи, визначені Конвенцією, які знаходять своє розширене тлумачення в рішеннях Європейського суду.

Так, у рішенні Європейського суду в справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права, як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів ("Брумареску проти Румунії").

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_1 проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі "Продан проти Молдови" суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов'язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Тобто судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених обставин, із яких видно, що наказ був втрачений не з вини заявника, суд вважає, що пропущений строк може бути відновлено та заява ТОВ "Казус-Про" про видачу дубліката наказу та поновлення пропущеного строку пред'явлення виконавчого документу до виконання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" задовольнити.

Поновити строк пред'явлення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2010р. у справі № 3/100-10 (11/19-10) до виконання.

Видати дублікат наказу від 13.07.2010р. у справі № 3/100-10 (11/19-10).

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_2