ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа № 911/1667/17

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області

до Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про визнання недізйсним та скасування рішення

Суддя Антонова В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Шкарбан А.П. (довіреність № 1 від 03.01.2017);

від відповідача: Федорчук В.Б. (сільський голова);

від третьої особи: ОСОБА_4 (дов. б/н від 26.06.2017)

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа №911/1667/17 за позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - позивач) до Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області (далі - відповідач), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі - третя особа) про визнання недійсним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 16.10.2009 № 1973405 видане з перевищенням власних повноважень та з порушенням вимог законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин. Зокрема, відповідач надав дозвіл на розробку документації із землеустрою і передав у власність земельні ділянки для обслуговування господарських будівель та споруд, що не передбачено ст. 17 ст.122 Земельного кодексу України, статтею 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Крім того, позивач посилається на те, що земельна ділянка площею 4,6731 га для обслуговування господарських будівель та споруд, щодо якої гр. ОСОБА_1 передбачено виготовлення правовстановлюючих документів, знаходиться в межах земель, на які Колективному сільськогосподарському підприємству "Колос" було видано державний акт на право колективної власності на землю за № 20, чим було порушено ч. 3 ст. 10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", ст. 140 та ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.06.2017 порушено провадження у справі №911/1667/17 та призначено її до розгляду на 13.07.2017.

12 липня 2017 через канцелярію господарського суду Київської області від представника третьої особи надійшли пояснення б/н від 12.07.2017 (вх. №14049/17).

13 липня 2017 через канцелярію господарського суду Київської області, до початку судового засідання, від представника позивача надійшов супровідний лист №04-15/493 від 11.07.2017 (вх. №14176/17) з документами для долучення до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду від 06.06.2017.

У судовому засіданні 13.07.2017 представник третьої особи подав заяву б/н від 12.07.2017 (вх. №14180/17) про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.07.2017 року розгляд справи відкладено на 01.08.2017 року.

31 липня 2017 року через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшли супровідним листом (вх. №15192/17) документи та додаткові письмові пояснення, які було долучено судом до матеріалів справи.

31 липня 2017 року через канцелярію господарського суду Київської області від третьої особи надійшли письмові пояснення з документами (вх. №15167/17), які було долучено судом до матеріалів справи.

01 серпня 2017 року через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли заперечення проти позовної заяви про визнання недійсним та скасування рішень та визнання недійсним державного акту з документами (вх. № 15165/17), який було долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні 01.08.2017 представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник від відповідача заперечив проти позовних вимог дав пояснення по суті спору.

Представник від третьої особи заперечив проти позовних вимог та дав пояснення по справі.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у судовому засіданні 01.08.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 16.10.2009 № 197-34-05 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і дворів» надано дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права власності на земельну ділянку загальною площею 4,6731 га для обслуговування господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Рішенням Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 06.05.2010 № 222-39-05 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадян» ОСОБА_1 для обслуговування господарських будівель та споруд на території Рудосільської сільської ради" затверджено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 4,6731 га ОСОБА_1 для обслуговування господарських будівель та споруд на території Рудосільської сільської ради, АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, надано ОСОБА_1 в приватну власність земельні ділянки на АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 загальною площею 4,6731 га для обслуговування господарських будівель та споруд на підставі рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_1 (а.с. 24) площею 3,5689 га.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 16.10.2009 № 197-34-05 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і дворів», визнання недійсним та скасування розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 06.05.2010 № 222-39-05 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадян» та передано земельну ділянку площею 4,6731 га у власність гр. ОСОБА_1 для обслуговування господарських будівель та споруд в межах Рудосільської сільської ради, за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч. 2 ст. 78 Земельного кодексу України (в редакції на момент видачі спірних розпоряджень, далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно статті 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)" сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв). Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Суд встановив, що рішення від 16.10.2009 № 197-34-05 Рудосільської сільської радою Володарського району Київської області прийняте з перевищенням власних повноважень, оскільки відповідач надав дозвіл на розробку документації із землеустрою і передав у власність земельні ділянки для обслуговування господарських будівель та споруд, що не передбачено ст. 122 Земельного кодексу України, статтею 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власниками земельних часток (паїв)".

Згідно з документами та матеріалами, які містяться у технічній документації, земельні ділянки загальною площею 4,6731 га для обслуговування господарських будівель та споруд, щодо якої гр. ОСОБА_1 передбачено виготовити правовстановлюючі документи, знаходиться в межах земель, на які колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» було видано державний акт на право колективної власності серії КВ від 13.03.1996 р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 20. Землю передано у л колективну власність для сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до частини третьої статті 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» право підприємства на земельну ділянку, або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України.

Підстави припинення права власності на земельну ділянку визначені статтею 140 Земельного кодексу України.

Надані третьою особою копії рішень спілки селян «Колос» від 09.08.2007 року про передачу майна ОСОБА_1, про припинення діяльності спілки та про ліквідацію спілки (протокол № 3 від 19.09.2007 року) не підтверджують припинення права колективної власності на земельні ділянки спілки селян «Колос» у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відомості про припинення права колективної власності на земельні ділянки КСП «Колос» в порядку і на підставах встановлених, Земельним кодексом України у матеріалах справи відсутні.

У свою чергу відповідно до частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі:

а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими Цивільно-правовими угодами;

б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності;

в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування;

г) прийняття спадщини;

ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Отже, гр. ОСОБА_1 набув права власності на земельну ділянку всупереч положень частини третьої статті 10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», статті 140 та частини першої статті 81 Земельного кодексу України.

Суд, проаналізувавши відзив поданий відповідачем, у якому відповідач зазначив, що у позивача відсутнє право на звернення з позовом до суду, зазначає наступне, відповідно положеннями про Головне управління Держгеокадастру в Київській області затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року N 333 на позивача п.п. 30 п. 4 ч. 1 вказаних положень покладено зокрема, здійснювати державний нагляд (контроль):

у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за:

веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель;

виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов'язаних із порушенням ґрунтового покриву, своєчасним проведенням рекультивації порушених земель в обсягах, передбачених відповідним робочим проектом землеустрою;

дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок;

дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю;

дотриманням правил, установленого режиму експлуатації протиерозійних, гідротехнічних споруд, збереженням захисних насаджень і межових знаків;

проведенням землеустрою, виконанням заходів, передбачених проектами землеустрою, зокрема за дотриманням власниками та користувачами земельних ділянок вимог, визначених у проектах землеустрою;

розміщенням, проектуванням, будівництвом та введенням в експлуатацію об'єктів, які негативно впливають або можуть вплинути на стан земель;

здійсненням заходів, передбачених відповідними робочими проектами землеустрою щодо захисту земель від водної і вітрової ерозії, селів, підтоплення, заболочення, засолення, солонцювання, висушування, ущільнення та інших процесів, що призводять до погіршення стану земель, а також щодо недопущення власниками та користувачами земельних ділянок псування земель шляхом їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, заростання чагарниками, дрібноліссям та бур'янами;

дотриманням строків своєчасного повернення тимчасово зайнятих земельних ділянок та обов'язкового виконання заходів щодо приведення їх у стан, придатний для використання за призначенням;

дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва;

використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення;

дотриманням вимог земельного законодавства органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування з питань передачі земель у власність та надання у користування, у тому числі в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах;

у частині родючості ґрунтів за:

зміною показників якісного стану ґрунтів у результаті проведення господарської діяльності на землях сільськогосподарського призначення;

своєчасним проведенням підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності заходів щодо збереження, відтворення та підвищення родючості ґрунтів;

Таким чином, судом встановлено правомірність звернення Головного управління Держгеокадастру у Київській області з позовною заявою б/н, б/д до Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області про визнання недійсним та скасування рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 16.10.2009 № 197-34-05 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і дворів» та визнання недійсним та скасування рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 06.05.2010 № 222-39-05 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадян»

Також позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.

Згідно ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

У постанові Верховного Суду України від 22 травня 2013 року (справа № 6-33цс13) міститься висновок про те, що судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Вищого господарського суду України № 924/496/16 від 29.11.2016 року та постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-319цс15, які є обов'язковими в силу положень ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку

У відповідності до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відтак суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.

Що стосується заяв відповідача та третьої особи про застосування позовної давності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ст. 262 ЦК України, правонаступництво не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Обґрунтовуючи подану заяву відповідач та третя особа посилаються на те, що позивачу було відомо про ймовірне порушення його прав та інтересів на підтвердження чого надано копію листа від 06.05.2010 року № 421 та пояснювальну записку до нього, якими начальник відділу Держкомзему у Київській області пропонує затвердити технічну документацію.

Відповідач та третя особа вважають, що позивач є правонаступником Держкомзему у Київській області, а тому знав, хто є власником земельної ділянки з 2010 року.

Проте, суд зазначає, що позивач був наділений контролюючими повноваженнями наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України положеннями про Головне управління Держгеокадастру в Київській області затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року N 333, таким чином твердження стосовно пропуску позивачем позовної давності є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 16.10.2009 № 197-34-05 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і дворів», визнання недійсним та скасування рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 06.05.2010 № 222-39-05 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадян», визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1 є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним та скасувати рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 16.10.2009 № 197-34-05 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право власності на земельну ділянку для обслуговування господарських будівель і дворів».

3. Визнати недійсним та скасувати рішення Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області від 06.05.2010 № 197-34-05 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадян».

4. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.

5. Стягнути з Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області (09342, Київська обл., Володарський район, село Руде Село, ВУЛИЦЯ ПАРКОВА, 8; ідентифікаційний код 04357973) на користь Головного управління Держгеокадастру у Київській області (03115, м. Київ, вул. Серпова, будинок 3/14; ідентифікаційний код 39817550) 4 800 (чотири тисячі вісімсот гривень) 00 коп. судового збору.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.08.2017 р.

Суддя В.М. Антонова