Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

"01" серпня 2017 р. Справа № 927/543/17

Керівник Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

Позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, , пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Спецбудпроект", , вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область, 17400

Предмет спору: про стягнення 2519,67 грн.

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 6 від 05.01.2017, начальник відділу управління персоналом та правового забезпечення регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області; ОСОБА_2, довіреність № 28 від 01.08.2017, заступник начальника відділу оренди державного майна Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області;

від відповідача: не зявився;

за участю прокурора: Юзвак Л.Б., посвідчення № 005729 від 25.09.2017, старший прокурор відділу.

У судовому засіданні на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Заступник керівника Ніжинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду Державного майна України по Чернігівській області звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект про стягнення 596,27 грн заборгованості з орендної плати, 413,71 грн пені та 1202,15 грн неустойки.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, повернення балансоутримувачу обєкту оренди відповідно до умов укладеного між сторонами договору оренди № 69-14 від 08.09.2014, у результаті чого утворилась заборгованість з орендної плати за період з листопада 2016 року по 23 січня 2017 у розмірі 596,27 грн, яку просить стягнути разом з пенею у розмірі 413,71 грн та неустойкою у розмірі 1202,15 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.06.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 05.07.2017.

Ухвалою суду від 05.07.2017 прийнято заяву позивача № 10-03-02319 від 04.07.2017 про збільшення розміру позовних вимог, в частині стягнення з відповідача неустойки у більшому, ніж заявлено у позові розмірі, на 563,02 грн, а загалом у сумі 1765, 17 грн, всі інші позовні вимоги залишено без змін та відкладено розгляд справи на 01.08.2017.

У судове засідання 01.08.2017 зявились прокурор та представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Ухвала суду про відкладення розгляду справи від 05.07.2017 направлена на адресу відповідача, повернулась неврученою з відміткою поштового звязку не орендують вже за цією адресою.

Згідно з отриманим судом витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство Спецбудпроект зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

За приписами ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осібпідприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Пунктом 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова №18) передбачено, що за змістом статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала про відкладення розгляду справи була направлена відповідачу за адресою: вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400.

З огляду на приписи ст. 64 Господарського процесуального кодексу України та п.3.9.1 Постанови № 18 суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Від відповідача відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті суду не надано.

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення у засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка уповноваженого представника відповідача у судові засідання обовязковою не визнавалась, він не скористався належним процесуальним правом приймати участь у судових засіданнях, не надано суду відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги відсутність процесуальних заяв та клопотань відповідача на час розгляду справи, суд на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

Від учасників судового процесу клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами не надходили.

До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява № 10-03-02493 від 14.07.2017 про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені на 239,28 грн і неустойки на 16,20 грн, зважаючи на яку позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект 174,43 грн пені та неустойку у сумі 1748,17 грн, всі інші позовні вимоги позивачем залишено без змін.

Прокурор підтримала дану заяву.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, суд приймає вищевказану заяву позивача в частині зменшення позовних вимог до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

Позовні вимоги прокурора полягають у наступному.

Рішенням Ггосподарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 по справі №927/1083/16 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Чернігівській області до ТОВ Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект розірвано договір оренди № 69-14, зобовязано відповідача звільнити державне майно та повернути його балансоутрмувачу, стягнуто з ТОВ СП „Спецбудпроект заборгованість з орендної плати з листопада 2015 року по жовтень 2016 року у сумі 3366,57 грн, 435,64 грн пені за період з 13.10.2014 по 15.11.2016 та штраф у сумі 673,31 грн. Дане рішення 24.01.2017 набрало законної сили, а тому, відповідно до положень ч. 5 ст. 188 Господарського процесуального кодексу України, договір оренди № 69-14 від 08.09.2014 вважається розірваним з 24.01.2017.

На виконання цього рішення видано судові накази від 24.01.2017, які направлені на виконання до Бобровицького районного відділу ДВС. Виконавчий документ про стягнення боргу, пені та штрафу на даний час не виконано. За ТОВ Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект перед Державним бюджетом України обліковується заборгованість з орендної плати за листопад - грудень 2016 року та 23 дні січні 2017 року у сумі 596,27 грн, що не охоплена рішенням господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017. Разом з тим, на підставі п. 3.7 договору оренди Регіональним відділенням фонду державного майна України по Чернігівській області нараховано та предявлено до стягнення з відповідача пеню, у звязку з порушенням термінів сплати орендної плати, за період з 16.11.2016 по 07.04.2017. А також, зважаючи на те, що відповідачем лише 12.05.2017 повернуто обєкт оренди, у Регіонального відділення фонду державного майна України по Чернігівській області виникло право на стягнення неустойки за затримку повернення державного майна за період з 28.01.2017 по 11.05.2017 у розмірі 1748,97 грн.

Позивач повністю підтримує правову позицію і доводи прокурора.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши надані учасниками докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, 11.01.2016 господарським судом Чернігівської області прийнято рішення по справі №927/1083/16 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна по Чернігівській області до ТОВ Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект, за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, - Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції про розірвання договору, зобовязання повернення майна та стягнення заборгованості в розмірі 4593,18 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 24.01.2016.

Вказаним рішенням встановлено, що 08.09.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство „Спецбудпроект (Орендар) було укладено договір оренди індивідуального визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, № 69-14 (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 ОСОБА_3 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування без права передачі в суборенду та приватизації державне окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно нежитлове приміщення будівлі відділення поштового звязку (далі ОСОБА_3) площею 8,9 кв.м. (реєстровий номер 21560045.2500.ААЖЕК 913), розміщене за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 49, що перебуває на балансі Чернігівської дирекції УДППЗ Укрпошта (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31.05.2014 і становить за незалежною оцінкою 15891,84 грн.

Згідно п.3.1, 3.2, 3.6 ОСОБА_3 орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 №786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2014 р. 251,01 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Відповідно до п. 3.7. ОСОБА_3 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування та суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Пунктом 3.11 ОСОБА_3 сторони погодили, що у разі (розірвання) ОСОБА_3 оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення ОСОБА_3 за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії ОСОБА_3 оренди не звільняє Орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців з 08.09.2014 до 07.08.2017 включно (п.10.1 ОСОБА_3).

Відповідно до п.5.3, 5.8, 5.9, 5.10 ОСОБА_3 Орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформлює Орендар, вказується призначення платежу за зразком, який надає Орендодавець листом при укладенні договору оренди). Протягом місяця після укладення цього договору застрахувати орендоване майно не менше, ніж на його вартість за висновком про вартість на користь Балансоутримувача, який несе ризик випадкової загибелі чи пошкодження обєкта оренди, у порядку, визначеному законодавством, і надати Орендодавцю та Балансоутримувачу копії страхового полісу і платіжного доручення. Постійно поновлювати договір страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим. Щомісяця до 15 числа надавати Балансоутримувачу інформацію про перерахування орендної плати за попередній місяць (копію платіжного доручення з відміткою обслуговуючого банку про перерахування орендної плати до державного бюджету України). На вимогу Орендодавця та Балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних і оформляти відповідні акти звіряння. У разі припинення або розірвання договору повернути Балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Згідно з п.9.1 ОСОБА_3 за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим ОСОБА_3 Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

У разі припинення або розірвання цього ОСОБА_3 протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу ( п. 10.9 ОСОБА_3).

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання акта приймання-передавання. Якщо Орендар не виконує обовязку щодо повернення ОСОБА_3, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у подвійному розмірі орендної плати за користування Майном за весь час прострочення (п. 10.10, 10.11 ОСОБА_3).

08.09.2014 сторонами підписано акт приймання-передавання орендованого майна, розміщеного за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 49, відповідачу.

Як встановлено судом у справі № 927/1083/16, в порушення своїх зобовязань відповідач не сплатив позивачу орендну плату за вищевказаним договором за листопад-грудень 2015 року та січень-жовтень 2016 року в сумі 3366,57 грн.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 по справі №927/1083/16 розірвано Договір оренди, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство Спецбудпроект на користь Регіонального відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України 3 366,57 грн заборгованості з орендної плати, 435,64 грн пені, 673,31 грн штрафу. Товариство з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство Спецбудпроект зобовязано звільнити державне майно нежитлове приміщення будівлі відділення поштового звязку площею 8,9 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Чернігівської області та повернути його балансоутримувачу - Українському державному підприємству поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції на підставі акту приймання-передачі. Позов Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство Спецбудпроект на користь Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта в особі Чернігівської дирекції 3 968,19 грн боргу, 754,22 грн пені, 732,05 грн штрафу, 1 378 грн судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обовязок доказування, а отже і подання доказів, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, покладено на сторони та інших учасників судового процесу. При цьому відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності боргу, письмових пояснень щодо неможливості надання таких доказів, або ж фактів, що заперечують викладені позивачем позовні вимоги.

Разом з тим, статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави, за яких учасники судового процесу звільняються від обовязку доказування. Зокрема, відповідно до частини 3 вищеназваної статті обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 2.6 Постанови №18 не потребують доказування преюдиційні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи те, що у справі № 927/1083/16 та у даній справі беруть участь ті самі особи, факти, які встановлені рішенням господарського суду Чернігівської області у справі № 927/1083/16 та входять до предмету доказування в межах даної справи, є преюдиціальними та не підлягають доведенню знову в межах даної справи.

Таким чином, факт несплати відповідачем орендної плати за вищевказаним договором за листопад-грудень 2015 року та січень-жовтень 2016 року, на момент прийняття рішення господарського суду Чернігівської області у справі № 927/1083/16 не підлягають доведенню в межах даної справи.

На виконання вищезазначеного рішення Господарського суду Чернігівської області 24.01.2017 видано накази про примусове виконання рішення суду, які направлені на виконання до Бобровицького районного відділу ДВС.

02.02.2017 позивачем було направлено відповідачу претензію, яка містить вимогу про термінове перерахування 3927,99 грн заборгованості, 435,64 грн пені, 673,31 грн штрафу та звільнити і повернути державне майно.

08. 02.2017 державним виконавцем Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ТОВ СП "Спецбудпроект" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України 4475,52 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду у справі № 927/1083/16 на час розгляду даної справи не виконано, заборгованість з орендної плати не погашено.

17.02.2017 державним виконавцем Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо звільнення державного майна за адресою: вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця та повернення його балансоутримувачу- УДППЗ "Укрпошта", на підставі наказу виданого Господарським судом Чернігівської області № 927/1083/16 від 24.01.2017.

12.05.2017 державним виконавцем Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було складено акт, яким підтверджено звільнення відповідачем орендованого майна.

13.05.2017 державним виконавцем Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було винесено постанову про закриття виконавчого провадження за наказом виданим Господарським судом Чернігівської області № 927/1083/16 від 24.01.2017 щодо звільнення ТОВ СП „Спецбудпроект державного майна за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 49 та повернення даного майна балансоутримувачу-УДППЗ „Укрпошта у звязку з фактичним виконанням рішення.

Як також вбачається з матеріалів даної справи, відповідач не сплатив позивачу орендну плату за ОСОБА_3 також за період листопад 2016 року - 23 січня 2017 року у загальній сумі 596,27 грн (70%), що не охоплена рішенням господарського суду Чернігівської області від 11.01.2017 у справі № 927/1083/16.

Разом з тим, у зв"язку з порушенням термінів сплати орендної плати за травень 2016 року 23 січня 2017 року сума нарахованої позивачем пені за порушення договірних зобов"язань за період з 16.11.2016 (не охоплений рішенням суду у справі № 927/1083/16) по 07.04.2017 (визначена позивачем дата), складає 174,43 грн. Також, за затримку повернення державного майна за період з 28.01.2017 по 11.05.2017 позивачем нараховано неустойку у розмірі 1748,97 грн.

Згідно наказу № 465 від 11.11.2015 Міністерства інфраструктури України „Про реорганізацію Українського державного підприємства поштового звязку „Укрпошта у публічне акціонерне товариство реорганізовано Українське державне підприємство поштового звязку „Укрпошта () шляхом його перетворення у публічне акціонерне товариство „Укрпошта, 100 % акцій якого належить державі та не підлягають відчуженню. Визначено ПАТ „Укрпошта правонаступником майна, прав та обовязків Українського державне підприємство поштового звязку „Укрпошта.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання-відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України загальні зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. В силу ч.6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 3.11 ОСОБА_3 сторони погодили, що у разі (розірвання) ОСОБА_3 оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення ОСОБА_3 за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії ОСОБА_3 оренди не звільняє Орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду за яких здійснюється платіж (п. 3.6 ОСОБА_3).

Згідно розрахунку заборгованості за Товариством з обмеженою відповідальністю Спеціалізованим підприємством „Спецбудпроект перед державним бюджетом обліковується заборгованість з орендної плати (70 % орендної плати) за період з листопада 2016 року по 23 січня 2017 року у розмірі 596,27 грн.

Даний розрахунок відповідачем не спростовано, доказів оплати не надано.

Таким чином, відповідач в порушення вищевказаних вимог закону та умов ОСОБА_3 орендну плату за період з листопада 2016 року по 23 січня 2017 року не сплатив, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у розмірі 596,27 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до статті 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Зі статті 230 Господарського кодексу України слідує, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Отже, нарахування пені за весь період прострочення виконання грошових зобовязань повинно здійснюватись у визначеному господарським законодавством загальному порядку.

Як зазначено у пункті 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.13 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова № 14), з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок.

Згідно приписів пункту 2.5. Постанови №14 щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Відповідно до п. 3.7 ОСОБА_3 орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації та стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному порядку пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Доказів сплати заборгованості з орендної плати за період травень-жовтень 2016 року, що був охоплений рішенням суду у справі № 927/1083/16, відповідачем також не надано.

При цьому, суд встановив, що позивачем невірно визначено шестимісячний період нарахування пені за прострочення грошового зобовязання з орендної плати за серпень 2016 року.

Зважаючи на вищевикладене, розмір пені, перерахований судом у відповідності до умов ОСОБА_3 та положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України становить 168,83 грн, а отже є меншим, ніж нараховано та заявлено до стягнення позивачем, тому позовні вимоги у частині стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати підлягають частковому задоволенню у розмірі 168,83 грн.

Згідно ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

З викладеного вбачається, що у разі порушення зобов'язання з повернення майна з оренди після припинення договору настають правові наслідки у вигляді права орендодавця вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування майном за час прострочення.

Відповідно до ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобовязання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Частиною 5 ст. 188 Господарського кодексу України унормовано, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Таким чином, договір оренди № 69-14 від 08.09.2014 є розірваним з 24.01.2017, тобто з дати набрання рішенням господарського суду Чернігівської області у справі № 927/1083/16 законної сили.

Пунктом 10.9 ОСОБА_3 визначено, що у разі припинення або розірвання цього ОСОБА_3 протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Оскільки Договір є розірваним 24.01.2017, враховуючи вимоги ст. 253 Цивільного кодексу України та п. 10.9 ОСОБА_3, строк прострочення повернення майна - нежитлового приміщення будівлі відділення поштового звязку, розміщеного за адресою: м. Бобровиця, вул. Незалежності, 49, починає свій перебіг з 28.01.2017.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання акта приймання-передавання. Якщо Орендар не виконує обовязку щодо повернення ОСОБА_3, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у подвійному розмірі орендної плати за користування Майном за весь час прострочення (п. 10.10, 10.11 ОСОБА_3).

Зважаючи на те, що 12.05.2017 державним виконавцем Бобровицького районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Чернігівській області складено акт, яким підтверджено, що майно відповідачем звільнено та 13.05.2017 винесено постанову № 53370143 про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення, Регіональне відділення фонду державного майна України по Чернігівській області, на підставі ч.2 ст. 785 ЦК України, п. 10.9 ОСОБА_3 та приписів ст. 253 Цивільного кодексу України, просило стягнути з відповідача нараховану неустойку у розмірі подвійної плати за користування майно за період з 28.01.2017 по 11.05.2017 у розмірі 1748,97 грн.

Розрахунок неустойки за затримку повернення державного майна здійснено відповідно до норм матеріального права, а тому вимога позивача про її стягнення підлягає задоволенню у повному обсязі.

За наявних обставин суд доходить висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

За приписами ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ст. 32-34 та 36 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заперечень та доказів, які б спростовували доводи позивача не надав.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 22, 29, 32-35, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Спецбудпроект" (, вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область, 17400) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (, пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000) з подальшим перерахуванням до Держаного бюджету України (отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/220080300, , банк отримувача ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, р/р 0002) 596,27 грн заборгованості з орендної плати, 168,83 грн пені та 1748,97 грн неустойки.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Спеціалізоване підприємство "Спецбудпроект" (, вул. Незалежності, 49, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область, 17400) на користь прокуратури Чернігівської області (р/р 6008, банк отримувача- ГУДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, МФО 853592, код 02910114) 1600,00 грн витрат зі сплати судового збору.

4. У решті позову відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.08.2017.

Суддя В.В. Шморгун