ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" серпня 2017 р. Справа № 924/624/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Виноградова В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури, м. Старокостянтинів Хмельницької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Білогірської селищної ради, смт. Білогір'я Хмельницької області

до: 1. Білогірського навчально-виховного комплексу "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія", смт. Білогір'я Хмельницької області

2. фермерського господарства "Вільний селянин", смт. Білогір'я Хмельницької області

про визнання недійсним договору соціального партнерства та зобов'язання звільнити земельну ділянку

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідачів: не з'явилися

від прокуратури: ОСОБА_1 - за посвідченням від 19.10.2016 р. №044608

встановив: заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Білогірської селищної ради звернувся до суду з позовом до Білогірського навчально-виховного комплексу "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія", фермерського господарства "Вільний селянин", в якому просить визнати недійсним договір соціального партнерства від 20.01.2017 р., укладений між відповідачами, та зобов'язати ФГ "Вільний селянин" звільнити земельну ділянку комунальної форми власності площею 5,1030 га, що знаходиться в межах населеного пункту на території Білогірської селищної ради, яку воно займає на підставі спірного договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Білогірський НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія", уклавши спірний договір, за відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, без проведення аукціону фактично передав у строкове платне користування ФГ "Вільний селянин" земельну ділянку комунальної форми власності для здійснення підприємницької діяльності, оскільки спірним договором не передбачено утворення органу управління спільними справами, права власності на зібраний урожай навчальний заклад не набуває, а отримує грошову компенсацію (плату) за використання землі, НВК як постійний користувач не має повноважень на розпорядження земельною ділянкою. Вважає, що спірний договір не є договором соціального партнерства, а є прихованим договором оренди землі, його зміст суперечить вимогам ЦК України, ГК України, ст. 122 ЗК України, ст. 16 Закону України "Про оренду землі". При цьому також посилається на положення ст. ст. 203, 215, 216, 235, 1130-1134 ЦК України, ст. 207 ГК України, ст. ст. 92, 122 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 15 Закону України "Про оренду землі".

Позивач повноважного представника у судове засідання не направив, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.07.2017 р.

Відповідач - ФГ "Вільний селянин" повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надав, про причини неявки та неподання доказів не повідомив, своїм процесуальним правом не скористався, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.07.2017 р.

Відповідач - Білогірський навчально-виховний комплекс "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" повноважного представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов з документальним обґрунтуванням своїх доводів не надав. На адресу суду надіслав клопотання (від 10.08.2017 р. №38), у якому повідомив, що після порушення провадження у справі, 10.08.2017 р. Білогірський НВК та ФГ "Вільний селянин" за згодою сторін припинили дію договору соціального партнерства від 20.01.2017 р. ФГ "Вільний селянин" повернуло Білогірському НВК земельну ділянку площею 5,1 га, яку господарство займало на підставі договору, що підтверджується додатковим договором про припинення договору соціального партнерства від 20.01.2017 р. Враховуючи зазначене, просить припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета судового спору.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 28.12.2008 р. серії ЯЯ №339462, виданим на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування від 22.12.2008 р. №12, Білогірський НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" є постійним користувачем земельної ділянки площею 5,1030 га у межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована: Білогірська селищна рада Білогірського району. Цільове призначення (використання) земельної ділянки: ведення підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №03.

20.01.2017 р. між Білогірським навчально-виховним комплексом "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" (сторона 1) та фермерським господарством "Вільний селянин" (сторона 2) укладено договір соціального партнерства (далі - договір), предметом якого є взаємне соціальне економічне партнерство сторін щодо здійснення дій з об'єднання майна і зусиль щодо оброблення землі для досягнення спільних господарських цілей та проведення навчально-дослідної діяльності школярів (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.2 договору сторона 2 зобов'язується: надати техніку та кваліфікованих працівників для оброблення землі; надати паливно-мастильні матеріали для оброблення землі; надати насіння та мінеральні добрива для належного забезпечення посівної; провести хімічний захист рослин; зібрати та реалізувати урожай; провести передпосівну підготовку ґрунту; створити умови для проведення навчально-дослідних екскурсій та навчально-дослідної роботи для школярів в різні пори року.

Сторона 1 зобов'язується: надати земельну ділянку площею 5,1030 га; у межах своєї компетенції забезпечити необхідні умови для виконання стороною 2 предмету договору, в тому числі до початку виконання стороною 2 робіт надати стороні 2 необхідну дозвільну документацію; не перешкоджати своїми діями стороні 2 виконувати зобов'язання, передбачені цим договором; за запитом надати дані та інформацію, які сторона 2 обґрунтовано вважає необхідними для виконання своїх обов'язків за договором (п. 2.3 договору).

За умовами п. 2.5 договору прибуток, що отримується стороною 2 від реалізації урожаю, підлягає розподілу пропорційно часткам кожної сторони, при умові пропорційно вкладених затрат.

Фактичний розподіл прибутку здійснюється шляхом перерахування відповідної частки прибутку стороні 1 з розрахунку 1,0206 грн. з кожного гектара землі у формі грошової плати, яка до 01 грудня поточного року має бути перерахована на спецрахунок. Загальна щорічна сума договору становить 5000,00 грн.

Договір діє з моменту підписання його сторонами (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору строк його дії починає свій перебіг у момент, визначений у п. 3.2 договору, та закінчується 31.12.2022 р.

Договір підписаний сторонами, скріплений відтисками їх печаток.

Листом (від 26.05.2017 р. №102/10/22-02-18-01) Білогірське відділення Славутської об'єднаної ДПІ повідомило начальника Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури, що платників податку на додану вартість, що ведуть облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи відповідно до пп. 4 п. 180.1 ст. 180 Податкового кодексу України, на території Білогірської селищної ради та у Білогірському районі не зареєстровано.

Згідно з наданим в матеріали справи додатковим договором №1 від 10.08.2017 р. до договору від 20.01.2017 р. Білогірський НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" (сторона 1) та фермерське господарство "Вільний селянин" (сторона 2) припинили договір соціального партнерства від 20.01.2017 р. за взаємною згодою сторін; передали по акту приймання-передачі стороні 1 земельну ділянку державної форми власності площею 5,1 га, що знаходиться на території Білогірської селищної ради, яку сторона 2 займала на підставі договору від 20.01.2017 р.; акт приймання-передачі є невід'ємною частиною додаткового договору №1 від 10.08.2017 р.; додатковий договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, складений у двох примірниках та є невід'ємною частиною договору соціального партнерства від 20.01.2017 р.

Відповідно до акту приймання-передачі (земельної ділянки) від 10.08.2017 р. за договором соціального партнерства від 20.01.2017 р. сторона 2 (Фермерське господарство "Вільний селянин") передає земельну ділянку площею 5,1 га, а сторона 1 (Білогірський НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія") приймає вищевказану земельну ділянку. Акт прийому-передачі земельної ділянки є невід'ємною частиною договору. Акт підписано представниками за скріплено печатками сторін.

Прокурор в інтересах держави в особі позивача просить визнати спірний договір недійсним, вважаючи, що він є прихованим договором оренди землі, а його зміст суперечить вимогам ЦК України, ГК України, ст. 122 ЗК України, ст. 16 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За приписами ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині (ст. 207 ГК України).

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. №9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно зі ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК).

Відповідно до ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Досліджуючи правову природу оспореного договору, суд бере до уваги те, що в силу положень ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" передбачені істотні умови договору оренди землі, а саме: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Так, умовами оспореного договору визначені: об'єкт оренди (п. 2.3 договору); орендна плата із зазначенням її розміру, форм платежу (п. 2.6, п. 3.1 договору); строк дії договору (п. 3.2, п. 3.3 договору).

З умов оспореного договору вбачається, що відповідач - 1 передав за договором відповідачу - 1 на платній основі земельну ділянку площею 5,1030 га у користування, тобто договір фактично приховує орендні відносини між його сторонами.

Судом враховується те, що зміст договору та його правова природа не залежать від його назви, а умови укладеного між відповідачами договору відповідають змісту договору оренди, визначеному ст. 13 Закону України "Про оренду землі", та фактичним правовідносинам сторін, відтак назва договору не змінює суті останніх, а тому положення спірного договору повинні відповідати законодавству, що регулює правовідносини у сфері оренди землі.

При цьому із правової природи зобовязання із найму (оренди) вбачається, що фактичне користування майном на підставі договору оренди в разі визнання його недійсним унеможливлює застосування наслідків недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України, оскільки використання майна „річ (процес) безповоротна, і відновити первісний стан сторін практично неможливо (позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 р. у справі № 918/144/15).

Вказавши дану правову позицію, Верховний Суд України дійшов висновку, що якщо за позовною вимогою про визнання договору оренди недійсним сторони розірвали договір в добровільному порядку (під час вирішення справи), то зобовязання за спірним договором є припиненими. Визнання ж договору недійсним, в такому випадку є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до додаткового договору №1 від 10.08.2017 р. відповідачі за взаємною згодою припинили договір соціального партнерства від 20.01.2017 р., та згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 10.08.2017р. ФГ "Вільний селянин" повернуло Білогірському НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" земельну ділянку, що була передана за спірним договором.

За змістом ст. ст. 651, 653 ЦК зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Тобто договір соціального партнерства від 20.01.2017 р., про визнання недійсним якого як прихованого договору оренди землі заявлена позовна вимога, припинив свою дію після звернення прокурора до суду (вх. від 06.07.2017 р.) та порушення провадження у справі (ухвала від 07.07.2017 р.). Так само земельна ділянка, зобов'язати повернути яку просить прокурор, повернута Білогірському НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" 10.08.2017 р. згідно з актом приймання-передачі.

Враховуючи встановлені у справі обставини, визнання спірного договору недійсним як прихованого договору оренди землі та зобов'язання ФГ "Вільний селянин" звільнити земельну ділянку є неможливим, оскільки предмет спору припинив існування.

При цьому Білогірський НВК "Середня загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів ім. І.О. Ткачука, гімназія" просить припинити провадження у справі згідно з п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору. Прокурор проти цього клопотання не заперечив.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вищенаведене та обставини справи, суд вважає, що провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №924/624/17 припинити.

Суддя В.В. Виноградова

Віддрук. 6 прим.: 1 - до справи, 2 - позивачу (30200, Хмельницька область, смт. Білогір'я, вул. Шевченка, 44), 3 - відповідачу 1 (30200, Хмельницька область, смт. Білогір'я, вул. Шевченка, 89), 4 - відповідачу 2 (30200, Хмельницька область, смт. Білогір'я, вул. Миру, 3А), 5 - Старокостянтинівській місцевій прокуратурі (31100, Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 41), 6 - прокуратурі Хмельницької області (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3). 2, 3, 4 - рек. з пов. про вруч.