ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" червня 2017 р.Справа № 922/2504/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши матеріали по справі

за позовом Казенного підприємства "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" м. Х-в
до Державного підприємства "Завод ім.В.О. ОСОБА_1", м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

28.07.2016р. Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства "Завод ім.В.О. ОСОБА_1", у якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за виконані роботи (надані послуги) за актом № 126 від 05.08.13р. ,№133 від 28.08.2013 року до додаткової угоди № 61 від 28.08.13р. до договору № 63900-393дп від 19.04.2010р.;за актом №134 від28.08.13р. до додаткової угоди №63 від 19.06.12р. до договору № 63900-393дп від 19.04.2010р.; до додаткової угоди № 65 від 29.05.12р. до договору № 63900-393дп від 19.04.2010р. в сумі 86780,42грн.

В обґрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором від 19.04.2010р. № 63900-393дп в частині повної та своєчасної оплати послуг, наданих позивачем; в якості правових підстав позову вказує на норми ст. ст. 16, 530, 610 ЦК України.

Ухвалою господарського суду від 29.07.2016 року порушено провадження у справі№922/2504/16, розгляд справи призначено на 09.08.2016 року.

08.08.2016 року від Державного підприємства "Завод ім.В.О. ОСОБА_1", через канцелярію господарського суду (вх.№26935) надійшло клопотання про зупинення провадження у справі№922/2504/16,до набрання законної сили рішення по справі№922/1081/16.

В судовому засіданні 09.08.2016 року оголошено перерву до 13.09.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, надав пояснення № 648/63 від 09.09.2016р. (вх. № 29856 від 12.09.2016р.), у яких заперечує проти задоволення клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі№922/2504/16, просить залишити на розсуд суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, в процесі розгляду справи просив суд відмовити в позові, з підстав вказаних у відзиві на позов (вх. № 29451 від 08.09.2016р.), у якому відповідач зазначив, що ним повністю сплачено вартість отриманих від позивача послуг за актами, на які останній посилається у позовній заяві. Разом з цим відповідач у відзиві зазначає, що станом на 11.07.2016р. заборгованість по договору від 19.04.2010р. № 63900-393дп складає 210.203,53 грн., яка включена до реєстру вимог кредиторів ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013р. у справі № 5023/10655/11 і на яку розповсюджується дія мораторію.

08.09.2016р. відповідач звернувся з клопотанням (вх. № 29452) про долучення наданих доказів до матеріалів справи, та клопотанням(вх.№29457) про відкладення розгляду справи , у зв'язку із неможливістю бути присутнім у судовому засіданні .

Ухвалою господарського суду від 13.09.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи . Провадження у справі 922/2504/16 зупинено до завершення розгляду справи №922/1081/16 і набрання законної сили винесеним у ній судовим рішенням.

13.06.2017 року від Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева", через канцелярію суду (вх.№19401) надійшла заява про передачу справи №922/2504/16 за позовом ДП «ХКБД» до ДП «Завод імені ОСОБА_1» про стягнення 86780,42 грн. по договору №63900-393дп від 19.04.2010 р. для спільного розгляду із справами №922/1157/11, №922/481/16, №922/1081/16 в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство ДП «Завод імені ОСОБА_1».

Як вбачається із вищевказаної заяви, ухвалою господарського суду Харківської області по справі №922/1081/16 від 22.12.2016 провадження у справі припинено.

Позивач з ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу №922/1081/16 передати на розгляд в окремому позовному провадженні до господарського суду Харківської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2017р. апеляційну скаргу ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 22.12.2016 у справі №922/1081/16 скасовано. Справу передано до господарського суду Харківської області на розгляд.

Апеляційною інстанцією було зазначено: "в ході розгляду справи місцевому господарському суду слід усунути обставини, що стали підставою для скасування ухвали від 22.12.2016, а саме, надати належну правову оцінку підставам виникнення та природі позовних вимог та вирішити питання щодо можливості вирішення спору в окремому провадженні або ж (у разі встановлення безпосередньої пов'язаності даного спору зі здійсненням провадження у справі про банкрутство) щодо передання його для розгляду в межах справи №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011 у справі №5023/10655/11 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева". В ході провадження у вказаній справі про банкрутство ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" було заявлено конкурсні кредиторські вимоги, у тому числі ті, що виникли з договору №63900-393дп від 19.04.2010. Відповідну суму кредиторських вимог у розмірі 2598134,42 грн. (у тому числі за договором № 63900-393дп від 19.04.2010) було включено до реєстру вимог кредиторів Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013 у справі №5023/10655/11.

У ч.9 ст. 16 ГПК України визначено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої ст. 12 цього кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 2343-XII (в редакції, чинній з 19.01.2013 року), відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора (частина перша статті 20 Закону № 2343-XII); за позовом розпорядника майна (частина девята статті 22 Закону № 2343-XII); за заявою комітету кредиторів (частина восьма статті 26 Закону № 2343-XII); за заявою керуючого санацією (частина пята статті 28 Закону № 2343-XII); за заявою ліквідатора (частина друга статті 41 Закону № 2343-XII).

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З огляду на сферу регулювання Закону № 2343-XII загалом і за змістом зазначеної норми статті 20, вона є спеціальною по відношенню до загальних, установлених ЦК України підстав для визнання правочинів недійсними, тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Згідно з частиною другою статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Відповідно до положень частини третьої статті 104 ЦК України порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

Тобто, враховуючи особливості процедури банкрутства, господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі.

Враховуючи вищенаведене та те, що в провадженні господарського суду знаходиться справа №№5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева" суд вважає, що справа №922/2504/16 повинна розглядатися у провадженні справи про банкрутство №5023/10655/11, відповідно до цього суд вважає за необхідне передати дану справу для спільного розгляду справи про банкрутство.

Керуючись статтями ч.9 ст.16, ст.79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 922/2504/16 поновити.

2.Передати справу №922/2504/16 за позовом ДП "Харківське конструкторське бюро з двигунобудування" до ДП "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення 86780,42 грн. для спільного розгляду із справою №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод ім. В.О. Малишева".

Суддя ОСОБА_2