ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа № 5010/301/2012-П-17/31

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2І.(посвідчення № 020325 від 16.03.2014)

від позивача - ОСОБА_3С.(представник за довіреністю)

від відповідача - ОСОБА_4В.(представник за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго від 21.06.2017 року

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2017р. (суддя Л.М. Неверовська)

у справі № 5010/301/2012-П-17/31

за заявою Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради вих. № 677 від 24.05.17 (вх. № 5617/17 від 24.05.17) про відстрочку виконання рішення по справі:

за позовом: Заступника прокурора Івано-Франківської області, вул. Грюнвальдська, 11, м.Івано-Франківськ, в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в особі Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Фрунзе, 85, м. Київ, 04080, в особі Виробничої філії Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" "Калуська теплоелектроцентраль", вул. Промислова, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300;

до відповідача: Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради, вул.Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300;

про стягнення 11 000 010 грн. 33 коп.

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2017р. у справі № 5010/301/2012-П-17/31 заяву Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради вих. №677 від 24.05.17 (вх. № 5617/17 від 24.05.17) про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12 по справі № 5010/301/2012-П-17/31 - задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12 по справі № 5010/301/2012-П-17/31 на 16 (шістнадцять) місяців ( до 13.10.2018р.).

Ухвала суду мотивована тим, що з урахуванням основного завданням заявника, яке полягає у забезпеченні споживачів (фізичних та юридичних осіб) м. Калуша водо-, теплопостачанням та прийманням стічних вод, зокрема стратегічно важливих підприємств міста, негайне стягнення заборгованості з відповідача суттєво вплине на його фінансово-господарську діяльність та призведе до його неплатоспроможності, робота Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради стане повністю паралізованою, підприємство буде поставлене в катастрофічне фінансове становище, що в свою чергу тягне за собою неможливість господарської діяльності підприємства, а отже і подачі місту тепла, води та відкачування господарсько-побутових стоків, а також наслідком чого буде неможливість виконання рішення суду, з цих підстав відстрочення виконання рішення суду надасть відповідачу можливість продовжувати здійснювати господарську діяльність, що в подальшому забезпечить сплату заборгованості.

В апеляційній скарзі скаржник (стягувач) просить ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2017р. у справі № 5010/301/2012-П-17/31 скасувати, і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції не було враховано інтересів апелянта, судовим рішенням апелянта поставлено у складне та невигідне становище; апелянта позбавлено права на вільне користування своїми грошовими коштами. Спірна заборгованість відповідача за таких обставин відстрочки виконання рішення перестає бути сумнівною та стає довгостроковою. Вказує апелянт й на відсутність відповідача у реєстрі підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, що помилково не перевірено судом першої інстанції.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід частково задоволити, а ухвалу господарського суду першої інстанції - частково змінити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12 позов заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в особі Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в особі Виробничої філії Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" "Калуська теплоелектроцентраль" до Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради про стягнення 11000010 грн. 33 коп. задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" в особі Виробничої філії Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" "Калуська теплоелектроцентраль" 10 981 614 грн. 61 коп. боргу, в частині позовних вимог про стягнення боргу в сумі 18395 грн. 72 коп. провадження припинено.

На виконання вказаного рішення видано наказ № 453, 454 від 23.04.12.

Боржником подано заяву про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У ч. 1 ст. 33 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII, який діє з 05.10.2016, передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з винятковими (об'єктивними, непереборними) та виключними обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.

Отже, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансований стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання заявнику відстрочки виконання судового рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконанні рішення у встановлений строк, так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку судового рішення, суд повинен врахувати, що:

1) виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012);

2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012);

3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обовязкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hor№sby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgme№ts a№d Decisio№s 1997-II);

4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Окрім того, слід врахувати те, що існування заборгованості, підтверджене обовязковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (див. рішення у справі Пономарьов проти України від 3 квітня 2008 року, заява № 3236/03, п. 43), з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони;

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для визнання поважними причин затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів на підставі довідки ним виготовленої. Обовязково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції, Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі Бурдов проти Росії, заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі Ясюнієне проти Литви, заява № 41510/98, п. 27).

З огляду на те, що нормами чинного Господарського процесуального кодексу України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, тому суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи та з'ясовано в судових засіданнях, у відповідності до протоколу № 1 територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах від 29.05.2017 року за Комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради зарезервовано різницю в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надані населенню станом на 01.01.2016 року на загальну суму 1912105 грн. 06 коп., в т.ч. за послуги з централізованого водопостачання на суму 848761 грн. 94 коп., та послуги з водовідведення на суму 1063343 грн. 12 коп., на послуги з теплопостачання на загальну суму 6679931 грн. 04 коп. Окрім цього, узгоджено обсяг заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, які надані бюджетним споживачам станом на 01.01.2016 року на загальну суму 2051890 грн., в т.ч. на послуги з централізованого водопостачання на суму 630363 грн. та на послуги з водовідведення на суму 1421527 грн., на послуги з теплопостачання на загальну суму 13126452 грн.

У відповідності до процедури погодження різниці в тарифах, передбаченої нормами чинного законодавства України така різниця в тарифах буде перерахована Комунальному підприємству "Водотеплосервіс" Калуської міської ради не раніше травня-червня 2018 року після її кінцевого погодження і перерахування коштів Міністерством фінансів України через спец-рахунки Держказначейства України.

Комунальним підприємством "Водотеплосервіс" Калуської міської ради ініційовано процес скасування тарифів на послуги з постачання води та водовідведення за заниженими тарифами по місту (5,20 грн. - водопостачання та 3,10 грн. - водовідведення) до Калуської міської ради до економічно обгрунтованого рівня, що на сьогоднішній день становить 17 грн. Відтак, через вихід КП Водотеплосервіс з-під регулятора - НКРЕКП і передачі підприємству усіх документів від регулятора займе близько 3 місяців. Після підготовки відповідних розрахунків щодо економічно-обґрунтованого тарифу для затвердження його сесією Калуської міської ради, КП Водотеплосервіс зможе винести це питання на погодження Калуською міською радою, що надасть КП Водотеплосервіс збільшити дохід від реалізації води та здійснення водовідведення в рік понад 17000000 грн., та перші такі кошти КП Водотеплосерівіс за економічно обгрунтованими тарифами КП Водотеплосервіс зможе отримати уже до кінця 2018 року, що в свою чергу сприятиме погашенню заборгованості по цій справі та сприятиме можливості належного виконання своїх зобовязань КП Водотеплосервіс.

Слід взяти до уваги те, що в матеріалах справи наявні докази, а саме матеріали виконавчого провадження про те, що у Підприємства відсутні кошти для одноразової сплати заборгованості, що і стало причиною тривалого невиконання рішення суду. Наявність на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби та дії державного виконавця про блокування (арешт) рахунків Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради паралізує всю роботу підприємства, штучно створює борги по заробітній платі, податках, платі за електроенергію, та загалом може призвести до екологічного лиха (фізичної неможливості здійснювати водовідведення з міста через зупинку електричних насосів, зупинення станції знезараження, неможливості виїзду аварійних бригад через відсутність оплати палива, та зупинки постачання тепла в дошкільні, шкільні та спеціалізовані навчальні заклади).

Таким чином, з урахуванням основного завданням заявника, яке полягає у забезпеченні споживачів (фізичних та юридичних осіб) м. Калуша водо-, теплопостачанням та прийманням стічних вод, зокрема стратегічно важливих підприємств міста, негайне стягнення заборгованості з відповідача суттєво вплине на його фінансово-господарську діяльність та призведе до його неплатоспроможності, робота Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради стане повністю паралізованою, підприємство буде поставлене в катастрофічне фінансове становище, що в свою чергу тягне за собою неможливість господарської діяльності підприємства, а отже і подачі місту тепла, води та відкачування господарсько-побутових стоків, а також наслідком чого буде неможливість виконання рішення суду, з цих підстав відстрочення виконання рішення суду надасть відповідачу можливість продовжувати здійснювати господарську діяльність, що в подальшому забезпечить сплату заборгованості.

При цьому, заявник просить суд відстрочити виконання рішення на 60 місяців, однак така тривала відстрочка виконання рішення суду заявником не обґрунтована.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що сам по собі незадовільний фінансовий стан боржника не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочки виконання рішення суду на 60 місяців, оскільки їх наявність (відсутність) прямо залежить від власної діяльності суб'єкта господарювання (відповідача).

Як встановлено апеляційним судом при розгляді питання про відстрочку виконання рішення суду першої інстанції підставно враховано те, що відповідач за статутом своєї діяльності здійснює забезпечення фізичних та юридичних осіб м. Калуша теплопостачанням та водопостачанням, є єдиним у м. Калуш субєктом відносин у сфері питної води, яке має проводити гарантоване першочергове забезпечення питною водою населення, а також частково погасив заборгованість, що дає підстави вважати ці обставини як виключні для відстрочки рішення суду.

У відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "ОСОБА_1 України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

На відміну від місцевого господарського суду, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідач відсутній у Реєстрі підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, доказів протилежного суду не надано.

Відтак, з вищенаведених підстав оскаржувана ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2017р. у справі № 5010/301/2012-П-17/31 підлягає зміні в частині строку відстрочки виконання рішення суду з 16 (шістнадцяти) календарних місяців до 12 (дванадцяти) календарних місяців.

Апеляційний суд вважає, що відстрочка виконання рішення суду у даній справі саме на 12 (дванадцять) календарних місяців відповідає матеріалам справи, а також забезпечує баланс інтересів обох сторін у даному випадку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково обґрунтовані, а тому апеляційна скарга стягувача підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду - частковій зміні.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи апелянтом згідно платіжного доручення №638 від 21.06.2017 сплачено 1600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу задоволено частково, апеляційний суд вважає, що у даному випадку відповідач (боржник) повинен повернути на користь скаржника 600 грн. з врахуванням пропорційності задоволених вимог, а також засад справедливості та розумності.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 121 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго від 21.06.2017 року - частково задоволити.

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2017р. у справі № 5010/301/2012-П-17/31 - змінити в частині задоволення заяви Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради вих. №677 від 24.05.17 (вх. № 5617/17 від 24.05.17) про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12 строком на 4 (чотири) календарні місяці. В цій частині прийняти нове рішення. В частині задоволення заяви Комунального підприємства "Водотеплосервіс" Калуської міської ради вих. №677 від 24.05.17 (вх. № 5617/17 від 24.05.17) про відстрочку виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12 строком на 4 (чотири) календарні місяці - відмовити.

Відстрочити виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.04.12 по справі № 5010/301/2012-П-17/31- на 12 (дванадцять) календарних місяців.

В решті ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 13.06.2017р. у справі № 5010/301/2012-П-17/31 - залишити без змін.

Стягнути з комунального підприємства Водотеплосервіс Калуської міської ради (вул. Окружна, 8, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300, ) на користь державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго (вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ) 600,00 (шістсот) грн. судового збору.

Місцевому господарському суду видати наказ в порядку ст. 116 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 07.08.2017 року.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець