ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" серпня 2017 р.Справа № 924/605/17

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" м.Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Білдермакс" Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ленківці

про стягнення 220000,00 грн. заборгованості

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_1 - представник за довіреністю №01-03/2 від 06.01.16р.;

відповідач: не з'явився

У судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 220000,00 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки товару №05-03 від 05.05.2015р. щодо оплати поставленого товару.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, письмового відзиву на позов не подав. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції від 11.07.2017р.

За таких обставин, враховуючи обмеженість строку розгляду спору, суд в порядку ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Судом під час розгляду матеріалів справи встановлено наступне.

05.05.2015р. між товариством з додатковою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Білдермакс" (покупець) укладено договір поставки товару №05-03, згідно умов якого постачальник зобовязався поставити замовнику замовлений товар (бетонні суміші та розчини, залізобетонні вироби, столярні вироби та інші будівельні матеріали, далі товар або продукція) відповідно до умов даного договору, а замовник зобовязався своєчасно прийняти замовлений товар та здійснити його оплату на умовах даного договору (п. 1.1).

Відповідно до п. 3.1. загальна вартість договору визначається сумарною вартістю всіх підписаних сторонами видаткових накладних протягом терміну дії договору.

Товар поставляється постачальником окремими партіями на умовах EXW (Франко-завод): склад постачальника м. Хмельницький, вул. Заводська, 80 або вул. Чорновола, 31 (п. 5.2 договору).

Передача товару здійснюється за накладною, в якій вказується найменування, кількість, узгоджена ціна та загальна вартість товару, що поставляється (п. 5.5. договору).

Згідно п. 7.5 договору, замовник здійснює 100% попередню оплату кожної замовленої партії товару, на підставі наданого постачальником рахунку. У випадку, якщо у специфікації передбачено інший порядок розрахунків, то сторони керуються умовами специфікації.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015р., а в частині взаєморозрахунків до повного розрахунку між сторонами (п. 9.1).

Відповідно до специфікації №1 від 05.05.2015р. до договору поставки постачальник зобовязався поставити, а замовник прийняти та оплатити товар (вироби), а саме: вогневі споруди ВС-1-3 у кількості 2 шт. (комплектів) на загальну суму 250533,60 грн.

Пунктом 3 специфікації узгоджено порядок розрахунків: до початку відвантаження виробів замовник оплачує постачальнику аванс у сумі 30% від загальної вартості виробів, остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 60 календарних днів після поставки виробів по даній специфікації.

Термін поставки товару (виробів) травень 2015р. (п. 4 специфікації).

В п. 2 специфікації №3 від 07.05.2015р. до договору поставки сторонами узгоджено, що у звязку з доставкою товару залізничним транспортом, замовник зобовязується відшкодувати постачальнику витрати, повязані з завантаженням товару на платформу та доставку товару до станції призначення. Загальна вартість таких витрат становить 20680,00 грн. (п. 4. специфікації).

Відповідно до специфікації №3 від 07.05.2015р. до договору поставки постачальник зобовязався поставити, а замовник прийняти та оплатити товар (вироби), а саме: вогневі споруди ВС-1-3 у кількості 2 шт. (комплектів) на загальну суму 250533,60 грн.

Пунктом 3 специфікації узгоджено порядок розрахунків: до початку відвантаження виробів замовник оплачує постачальнику аванс у сумі 30% від загальної вартості виробів, остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 60 календарних днів після поставки виробів по даній специфікації.

Термін поставки товару (виробів) травень 2015р. (п. 4 специфікації).

Витрати по транспортуванню виробів покладається на замовника із розрахунків, вказаних в специфікації №2 до договору.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було поставлено товар без попередньої оплати на загальну суму 627714,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №7284 від 19.05.2015р. на суму 250533,60 грн.; №7288 від 22.05.2015р. на суму 125266,80 грн.; №6476 від 08.05.2015р. на суму 250533,60 грн.; №6652 від 29.05.2015р. на суму 552,00 грн.; №7300 від 29.05.2015р. на суму 552,00 грн.; №8178 від 29.05.2015р. на суму 276,00 грн.

Також позивачем відповідно до умов договору (специфікацій) відповідачу були надані послуги з доставки вищевказаного товару на загальну суму 51700,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): №6649 від 29.05.2015р. на суму 20128,00 грн.; №7331 від 29.05.2015р. на суму 20128,00 грн. №8171 від 29.05.2015р. на суму 10064,00 грн.

Відповідачем частково було оплачено вартість поставленого товару на суму 458034,00 грн.. що підтверджується платіжними дорученнями: №4 від 12.05.2015р. на суму 90487,20 грн.; №49 від 14.07.2015р. на суму 50000,00 грн.; №76 від 29.09.2015р. на суму 60000,00 грн.; №79 від 22.10.2015р. на суму 87546,80 грн.; №88 від 29.12.2015р. на суму 170000,00 грн.

Позивач направляв відповідачу вимогу від 15.11.2016р. №01-03/160 про сплату заборгованості в розмірі 220000,00 грн., яка отримана останнім 25.11.2016р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення кореспонденції.

Враховуючи, що відповідач не оплатив в повному обсязі вартість поставленого товару та витрати по доставці, позивач звернувся з позовом про стягнення з ТОВ "Білдермакс" 220000,00 грн. заборгованості.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2015р. між товариством з додатковою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Білдермакс" (покупець) укладено договір поставки товару №05-03, згідно умов якого постачальник зобовязався поставити замовнику замовлений товар (бетонні суміші та розчини, залізобетонні вироби, столярні вироби та інші будівельні матеріали, далі товар або продукція) відповідно до умов даного договору, а замовник зобовязався своєчасно прийняти замовлений товар та здійснити його оплату на умовах даного договору (п. 1.1).

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 7.5 договору, замовник здійснює 100% попередню оплату кожної замовленої партії товару, на підставі наданого постачальником рахунку. У випадку, якщо у специфікації передбачено інший порядок розрахунків, то сторони керуються умовами специфікації.

В п. 3 специфікацій №1 від 05.05.2015р. та №3 від 07.05.2015р. сторонами узгоджено порядок розрахунків: до початку відвантаження виробів замовник оплачує постачальнику аванс у сумі 30% від загальної вартості виробів, остаточний розрахунок замовник здійснює протягом 60 календарних днів після поставки виробів по даній специфікації.

Як слідує з матеріалів справи відповідачем не було здійснено авансового платежу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем було відвантажено товар без попередньої оплати за усним проханням відповідача.

Так, на виконання договору поставки позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 627714,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №7284 від 19.05.2015р. на суму 250533,60 грн.; №7288 від 22.05.2015р. на суму 125266,80 грн.; №6476 від 08.05.2015р. на суму 250533,60 грн.; №6652 від 29.05.2015р. на суму 552,00 грн.; №7300 від 29.05.2015р. на суму 552,00 грн.; №8178 від 29.05.2015р. на суму 276,00 грн.

Також позивачем відповідно до умов договору (специфікацій) відповідачу були надані послуги з доставки вищевказаного товару на загальну суму 51700,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): №6649 від 29.05.2015р. на суму 20128,00 грн.; №7331 від 29.05.2015р. на суму 20128,00 грн. №8171 від 29.05.2015р. на суму 10064,00 грн.

Таким чином, ТОВ "Хмельницькзалізобетон" було поставлено замовнику товар та надано послуги з доставки на загальну суму 678034,00 грн.

Відповідачем частково було оплачено вартість поставленого товару на суму 458034,00 грн.. що підтверджується платіжними дорученнями: №4 від 12.05.2015р. на суму 90487,20 грн.; №49 від 14.07.2015р. на суму 50000,00 грн.; №76 від 29.09.2015р. на суму 60000,00 грн.; №79 від 22.10.2015р. на суму 87546,80 грн.; №88 від 29.12.2015р. на суму 170000,00 грн.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не виконав в повному обсязі свої зобовязання щодо оплати вартості поставленого товару з урахуванням доставки, в останнього утворилася заборгованість в розмірі 220000,00 грн. (678034,00 458034,00 = 220000,00).

Відповідач доказів, які б спростовували викладені обставини, суду не подав.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно положень статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення 220000,00 грн. заборгованості є обґрунтовані, підтвердженні доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю "Білдермакс" Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ленківці про стягнення 220000,00 грн. заборгованості задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Білдермакс" (Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ленківці, вул. Коськовецька, 55, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" (м. Хмельницький, вул. Чорновола, 31, ) 220000,00 грн. (двісті двадцять тисяч 00 коп.) заборгованості, 3300,00 грн. (три тисячі триста гривень 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 16.08.2017р.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, Товариство з додатковою відповідальністю "Хмельницькзалізобетон" ( 29010, м.Хмельницький, вул. Чорновола, 31)

3 - відповідачу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Білдермакс" (30443, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Ленківці, вул. Коськовецька, 55 ) простим.