ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа № 922/927/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі - Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Безкровного М.Г., дов.б/н від 13.03.2017 (копія у справі)

1-го відповідача - не з'явився

2-го відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 (вх. №1836Х/3-12) на рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2017 по справі №922/927/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан", м. Мерефа

до Фізичної-особи підприємця ОСОБА_2, м. Київ

Фізичної-особи підприємця ОСОБА_3, м. Харків

про стягнення 133167,5 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ТОВ «Титан» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, в якій просило стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ «Титан» 100,00 грн. штрафу відповідно до договору поручительства №05/12/15 від 05.12.2015 та стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Титан» грошові кошти в сумі 133067,5 грн., що перераховані на його адресу в якості передплати за договором на виконання робіт і надання послуг №011215-01 від 01.12.2015, та судовий збір в сумі 1999,01 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.05.2017 (суддя Присяжнюк О.О.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ «Титан» 133067,5 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1996,01 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Титан» 100,00 грн. штрафу, та витрати по сплаті судового збору в сумі 1,50 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішення суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 - 1-й відповідач по справі, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2017 у справі №922/927/17 як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач - ТОВ «Титан» у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2017 по справі №922/927/17 винесено законно та обґрунтовано, з дотриманням всіх норм матеріального та процесуального права, внаслідок повного та всебічного вивчення всіх обставин справи.

Розгляд справи відкладався за клопотанням заявника апеляційної скарги ОСОБА_2

Відповідачі, ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3, не скористалися своїм правом на участь в судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно із пунктом 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідачі не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи першого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

01.12.2015 між ТОВ «Титан» (замовник, позивач по справі) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець, 1-й відповідач по справі) було укладено договір на виконання робіт і надання послуг № 011215-01, відповідно до умов та додатків до якого, позивач замовив, а 1-й відповідач зобов'язався розробити Сайт та Програму та передати позивачу контрольний примірник розробленої Програми, ТОВ «Титан» (позивач у справі) зобов'язався прийняти виконані роботи та здійснити виплату за виконані роботи на умовах що передбачені договором.

У договорі сторони визначили терміни, які використовуються в договорі.

Так, додатком є письмово погоджений сторонами документ на виконання (надання) певних робіт та/або послуг, вказаних у статті З договору, що складається: - із завдання, яке обов'язково містить найменування, обсяг, умови виконання/надання та вимоги до Робіт/Послуг; із ціни/плати за виконання/надання Робіт/Послуг (у зв'язку з тим, що Послуги за цим договором надаються за плату, а способом визначення ціни Робіт Сторони визначили погодження ціни Робіт у Додатку) в гривнях, строки оплати ціни/плати за виконання/надання Робіт/Послуг; - із Строків надання Послуг/виконання Робіт.

Засвідченням факту належного виконання робіт-надання послуг за цим договором є акт виконаних робіт (наданих послуг), підписаний уповноваженими представниками, як це визначено у п. 3.4 договору.

В розділі 4 сторони узгодили вартість робіт та порядок розрахунків. Так, оплата Робіт/Послуг виконавця здійснюється у безготівковій формі шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця в такому порядку:

- за роботи, згідно з додатком до даного договору, замовник здійснює виконавцю попередню оплату в розмірі 50% від вартості робіт та послуг протягом дії цього договору;

- решту 50% замовник сплачує протягом 3-х днів з моменту виконання останнього етапу робіт та підписання акту виконаних робіт (наданих послуг).

Пунктом п.5.1. договору сторони визначили строк дії договору та встановили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Договір підписаний належними представниками з обох сторін та скріплений печатками.

Основний договір №011215-01 від 01.12.2015 сторонами було доповнено додатком №1 «Технічне завдання на розробку WЕВ сайту та мобільного додатку» та додатком №2 «Календарний план на розробку WЕВ сайту та мобільного додатку».

Відповідно до п.16 додатку 1 - вартість виконаних робіт складає 173 200,00 грн. А відповідно до додатку 2 роботи за договором повинні бути виконані 05.02.2016. Обидва додатки також мають підписи уповноважених представників обох сторін та скріплені печатками.

Крім того, відповідно до додаткової угоди, сторони погодили доповнити Технічне завдання додатку №1 низкою додаткових вимог, продовжити термін розробки ще на 408 робочих годин, та погодили збільшення вартості робіт за договором №011215-01 ще на 145 860,00 грн.

Отже, загальна вартість договору склала 319 060,00 грн.

Виконуючи умови договору ТОВ «Титан» перерахував на рахунок відповідача передплату за договором №011215-01 від 01.12.2015 в сумі 133067,50 грн., наступними платіжними дорученнями:

- №7388 від 07.12.2015 - 88 600,00 грн.,

- № 441 від 22.01.2016 - 44 467,50 грн.

Проте, ФОП ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язані за договором №011215-01 від 01.12.2015 до цього часу не виконав, роботи з розробки WЕВ сайту та мобільного додатку замовнику не надав, гроші, перераховані на його користь 133067,50 грн. - не повернув, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким позовні вимоги були задоволені, зазначив, що матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 133 067,50 грн. попередньої оплати.

ФОП ОСОБА_2, в своїй апеляційній скарзі зазначає, що ним не були виконані взяті на себе зобов'язання за спірним договором про надання послуг, в зв'язку з тим, що підприємством позивача не була забезпечена безперебійна робота серверу, який постійно перебував у неробочому стані, що, в свою чергу, унеможливило роботу 1-го відповідача. До того ж, як зазначає заявник апеляційної скарги, ним при розроблені веб-сайту було направлено позивачу на погодження концепт-дизайн у відповідності до вимог Технічного завдання, проте в порушення пункту 1.7 спірного договору, позивач постійно направляв запропоновані концепт-дизайни на доопрацювання. Такі дії позивача, на думку ФОП ОСОБА_2, призвели до неможливості подальшої розробки. Відсутність узгодженості та конкретних вказівок зі боку позивача фактично зупинили можливість виконання/надання послуг. Отже, позивачем постійно порушувались строки та інші умови договору, які призвели до зупинення процесу розробки. Також, судом першої інстанції не було враховано умов пункту 4.11 договору щодо порядку його припинення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, як це передбачено ст. 627 ЦК України.

Спірний договір про надання послуг підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками обох підприємств, що є сторонами по даній справі.

Отже, підписуючи даний договір, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов даного договору.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту, як це передбачено в статті 527 ЦК України.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі договору про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Таким чином, аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд першої інстанції цілком правомірно дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з 1-го відповідача суми попередньої оплати. Позивач надав належні докази на підтвердження виконання умов спірного договору зі свого боку та докази існування заборгованості 1-го відповідача перед позивач.

Посилання заявника апеляційної скарги щодо незадовільної роботи серверу та непогодження позивачем концепт-дизайну, не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги, оскільки, по-перше, цей факт не було підтверджено жодним доказом, а, по-друге, не звільняє 1-го відповідача від обов'язку виконання взятих на себе зобов'язань за договором надання послуг.

Стосовно стягнення з 2-го відповідача ФОП ОСОБА_3 суми штрафу в розмірі 100,00 грн., то колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується із таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

В забезпечення договору на виконання робіт і надання послуг №011215-01 від 01.12.2015 між ТОВ «Титан» та ФОП ОСОБА_3, було укладено договір поручительства №05/12/15 від 05.12.2015, згідно якого ФОП ОСОБА_3 виступив поручителем перед ТОВ «Титан» за ФОП ОСОБА_2 за виконання останнім умов основного договору і у випадку порушення боржником обов'язку за основним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін (у разі наявності) і діє до 31.12.2017, включно.

Поручитель зобов'язаний у разі порушення Боржником будь-якого обов'язку за основним договором, вжити всіх можливих заходів до виконання зазначеного обов'язку Боржником, а у разі невиконання Боржником такого обов'язку сплатити Кредитору штраф у розмірі 100,00 грн. (сто гривень 00 коп.).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб, як це визначено у ст. 553 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, виходячи з умов договору поруки та приписів чинного законодавства, позивач цілком правомірно заявив до стягнення з другого відповідача штрафу в сумі 100,0 грн. з чим погоджується колегія апеляційного суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення в апеляційному порядку.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку щодо обґрунтованості та правомірності позовних вимог, в зв'язку з чим рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2017 по справі №922/927/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної-особи підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.05.2017 по справі №922/927/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Пелипенко Н.М.