ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.08.2017 Справа № 908/1636/17

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши матеріали

за позовом: Дочірнього підприємства «Побутторгсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабпромстрой ЛТД» (69002, АДРЕСА_1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-7» (69123, м. Запоріжжя, бул. Будівельників, буд. 7-А)

про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та стягнення 92 416 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

10.08.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Дочірнього підприємства «Побутторгсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабпромстрой ЛТД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-7» про розірвання договору оренди нежитлового приміщення та стягнення 92 416 грн. 80 коп.

Згідно з ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р. та Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Запорізької області, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2017 р., справу № 908/1636/17 визначено судді Мірошниченку М.В.

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі пунктів 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині і під які підпадає заява, що повертається.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Згідно з п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес.

При зверненні з даним позовом до суду, позивачем, у позовній заяві вказано найменування відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Далина-7» (69123, м. Запоріжжя, бул. Будівельників, 7-А, ), тоді як згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правильним за цим кодом є найменування товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю «Долина-7» (69123, м. Запоріжжя, бул. Будівельників, 7-А, ідентифікаційний код 34595115).

До того ж, у позовній заяві, позивач вказується як Дочірнє підприємство «Побутторгсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабпромстрой» (69002, АДРЕСА_1), із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи (ЄДРПОУ) 31255877, тоді як, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань правильним є найменування підприємства - Дочірнє підприємство «Побутторгсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабпромстрой ЛТД» (69002, АДРЕСА_1) та правильним є ідентифікаційний код юридичної особи - 31255577.

Неправильне найменування сторін у справі та неправильне зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи позивача у справі, не дозволяє повною мірою ідентифікувати цих осіб, що розцінюється господарським судом як не зазначення заявником повного найменування та місцезнаходження сторони.

Згідно із пунктом 2 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно із пунктом 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

За приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч.1 ст. 34 ГПК України).

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Отже, належним доказом направлення сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів є саме оригінал опису вкладення, з зазначенням адреси і найменуванням адресанта та заповнений відповідно до переліку додатків, долучених до позовної заяви.

При зверненні з даним позовом до суду, позивачем, в якості доказу надсилання позовної заяви із доданими до неї документами відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Долина-7» (69123, м. Запоріжжя, бул. Будівельників, 7-А) надано описи вкладення та фіскальні чеки від 09.08.2017 р. та 10.08.2017 р., які свідчать про направлення вкладення у цінний лист на імя Товариства з обмеженою відповідальністю «Далина-7».

Отже, копія позовної заяви та доданих до неї документів, яка адресована відповідачу у справі направлені на імя відповідача, що не відповідає найменуванню юридичної особи, зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З урахуванням вищевказаних положень законодавства, надані позивачем описи вкладення та фіскальні чеки на імя відповідача у справі не можуть розглядатись як належні докази (в розумінні ст. 34 ГПК України) надсилання копії позовної заяви з доданими до неї документами іншій стороні у справі.

Інших доказів направлення копії позовної заяви з додатками відповідачам, заявником суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, що є безумовним порушенням приписів ст. 56 Господарського процесуального кодексу України та підставою для повернення позовної заяви згідно із п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

У відповідності до ст. ст. 54 та 57 ГПК України зміст та форма позовної заяви повинні відповідати приписам вказаної норми законодавства. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог та виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, законодавство на підставі якого подається позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються судом у спосіб, передбачений ст. 20 Господарського кодексу України, ст. 16 Цивільного кодексу України та іншими способами, передбаченими договором або законом.

Позивач у позовній заяві вказує, що керується нормами ЦК України та ЦПК України. При цьому, якими саме нормами ЦК України (крім зазначеної ст. 764 ЦК України) керується позивач, у позові не зазначено. До того ж, позов до господарського суду подається згідно норм ГПК України, а не ЦПК України, як вказано у позові. Господарський суд вирішує питання щодо прийняття позовної заяви та її розгляду, також відповідно до норм ГПК України.

Також, суд відзначає, що за приписами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України „Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003 р., затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В даному випадку, на засвідчених документах, доданих до позовної заяви, відсутні назва посади особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, що позбавляє додані до позовної заяви документи статусу належних та допустимих доказів, в розумінні ст. 34 ГПК України.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Як вже зазначалось, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення позовної заяви Дочірнього підприємства «Побутторгсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабпромстрой ЛТД», без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи повернення позовної заяви без розгляду, судом не розглядається клопотання позивача про забезпечення позовних вимог.

Керуючись ст. 54, 56, 57, п.п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Дочірнього підприємства «Побутторгсервіс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Снабпромстрой ЛТД», повернути без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 25 аркушах, в т.ч. оригінали: розрахунків позовних вимог, платіжного доручення № 1 від 01.08.2017 р. про сплату 3 716 грн. 95 коп. судового збору та № 2 від 07.08.2017 р, про сплату 283 грн. 05 коп. судового збору; два фіскальних чеки та описів вкладень від 09.08.2017 р. та 10.08.2017 р. на імя ТОВ «Далина-7» та клопотання про забезпечення позову.

Суддя М.В. Мірошниченко