ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа № 907/443/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Данко Л.С.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 про задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі № 907/443/17

за позовом ОСОБА_3, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялинка», м. Ужгород

про визнання недійсними з моменту їх прийняття рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Ялинка», оформлених протоколом №2/16 від 28.11.2016; визнання недійсними з моменту їх прийняття рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Ялинка», оформлених протоколом №1/17 від 10.04.2017; визнання недійсними змін до Статуту ТзОВ «Ялинка» (у новій редакції), внесених на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства № 2/16 від 28.11.2016,

представники сторін:

- від скаржника - не з'явився,

- від позивача - ОСОБА_4,

- від відповідача - не з'явився.

Права та обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України позивачу роз'яснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 у справі №907/443/17 (суддя Пригара Л.І.) задоволено заяву ОСОБА_3 від 29.05.2017 про вжиття заходів забезпечення позову; до набрання законної сили рішенням суду у даній справі заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Ялинка» та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо ліквідації ТзОВ «Ялинка», а саме, реалізовувати (відчужувати) належне товариству майно, складати ліквідаційний баланс, подавати державному реєстратору документи, передбачені законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Вживаючи заходи до забезпечення позову, місцевий господарський суд зазначив, що одним із рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Ялинка», які є предметом оскарження у даній справі, є протокольне рішення від 10.04.2017 №1/17, відповідно до якого товариство припиняється шляхом ліквідації. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТзОВ «Ялинка» перебуває в процесі припинення з 13.04.2017, засновниками (учасниками) юридичної особи визначено строк для заявлення кредиторами своїх вимог до 13.06.2017, процедура ліквідації, передбачає, в тому числі, реалізацію майна юридичної особи, що ліквідується, у разі недостатності коштів для задоволення вимог кредиторів. Зважаючи на наведене, на думку суду першої інстанції, існує необхідність вжиття заходу до забезпечення пред'явленого позову шляхом заборони ТзОВ «Ялинка» та ОСОБА_2 вчиняти дії щодо ліквідації товариства, зокрема, щодо реалізації (відчуження) належного товариству майна, складення ліквідаційного балансу, подання державному реєстратору документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, до вирішення по суті справи №907/443/17 та набрання рішенням законної сили, що, зокрема, сприятиме збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Не погодившись з вказаною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначила наступне:

1) на думку скаржника, суд першої інстанції безпідставно порушив провадження у справі №907/443/17, хоча він повинен був повернути позовну заяву;

2) в порушення вимог ст. 66, 67 ГПК України та пунктів 1, 3, 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011, оскаржуваною ухвалою суд заборонив вчиняти дії ОСОБА_2, яка не є учасником даного судового процесу.

ОСОБА_3 (позивач) подала до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечила доводи та вимоги апеляційної скарги, просила відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін. Позивач наголосила на тому, що суд першої інстанції прийняв оскаржувану ухвалу в повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, з достовірно встановленими обставинами справи та належно оціненими доказами. Стосовно доводів скаржника, зазначила наступне:

1) за змістом положень п.2, 3 ч.1 ст. 67 ГПК України забезпечення позову може здійснюватися як забороною безпосередньо відповідачеві вчиняти певні дії, так і забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору. ОСОБА_2 є ліквідатором товариства, яка в силу положень ч.4 ст.105 ЦК України володіє повноваженнями щодо управління справами юридичної особи, представляє юридичну особу у відносинах з третіми особами та виступає у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Таким чином, заборона ліквідатору товариства вчиняти певні дії, поряд із аналогічною забороною для самого товариства, є співмірним способом забезпечення позову;

2) твердження апелянта про порушення Господарським судом Закарпатської області вимог ГПК України відкриттям провадження у даній справі є безпідставними і, крім того, не мають значення при наданні правової оцінки обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову.

На вимогу Львівського апеляційного господарського суду, що була викладена в ухвалі від 17.07.2017, Господарський суд Закарпатської області долучив до матеріалів оскарження ухвали копію позовної заяви у даній справі та копії оскаржуваних рішень загальних зборів ТзОВ «Ялинка», оформлених протоколами №1/17 від 10.04.2017, №2/16 від 28.11.2016 (а.с. 57).

Скаржник та відповідач не забезпечили в судове засідання явку своїх представників, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду. Так, в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 (а.с. 21), яка є скаржником у даній справі, а також керівником та ліквідатором ТзОВ «Ялинка».

Зважаючи на закінчення процесуального строку для розгляду апеляційної скарги, встановленого ст. 102 ГПК України та на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представників скаржника та відповідача.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

13.05.2017 до Господарського суду Закарпатської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ТзОВ «Ялинка» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ТзОВ «Ялинка», оформлених протоколом №2/16 від 28.11.2016 та №1/17 від 10.04.2017, а також про визнання недійсними змін до статуту ТзОВ «Ялинка», внесених на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства № 2/16 від 28.11.2016 (а.с. 58-64).

Позовна заява мотивована тим, що оспорювані рішення загальних зборів були прийняті із численними порушеннями, зокрема, процедури скликання та проведення загальних зборів, відсутністю кворуму, із зазначенням недостовірних відомостей у протоколах загальних зборів, невідповідністю рішень загальних зборів нормам чинного законодавства.

При цьому, позивач зазначив, що оспорювані рішення загальних зборів безпосередньо порушують його права та законні інтереси, оскільки:

а) ОСОБА_3 була учасником товариства із внеском у статутному капіталі в розмірі 37500,00 грн., що складало 50%;

б) рішеннями загальних зборів, що оформлені протоколом №2/16 від 28.11.2016 її було виключено зі складу учасників товариства та звільнено з посади директора (а.с. 65-66);

в) на загальних зборах, що оформлені протоколом №1/17 від 10.04.2017 було прийнято рішення про ліквідацію товариства, затверджено порядок ліквідації товариства, строк ліквідації та призначено ліквідатора (а.с. 67-69).

Ухвалою місцевого господарського суду від 17.05.2017 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі.

29.05.2017 позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову (а.с. 2-3).

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що в результаті прийнятого загальними зборами учасників ТзОВ «Ялинка» протокольного рішення № 1/17 від 10.04.2017, що оскаржується у даній справі, товариство припиняється шляхом його ліквідації, і невжиття заходів щодо забезпечення позову зробить неможливим (утруднить) виконання рішення суду про визнання недійсним рішення від 10.04.2017 в разі задоволення позовних вимог, оскільки юридична особа на час прийняття рішення суду вже може бути ліквідована. Припинення юридичної особи відповідача шляхом його ліквідації, на думку позивача, матиме наслідком неможливість поновлення прав позивача як учасника товариства, які були порушенні внаслідок прийняття рішення загальних зборів товариства № 2/16 від 28.11.2016, оскарження якого, також, є предметом спору у даній справі.

Як було зазначено вище, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 у даній справі (а.с. 11-15) було вжито заходи до забезпечення позову, про які просив позивач.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваної ухвали - відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Відповідно до ч. 2 та ч.3 вказаної статті, про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

Відповідно до п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами учасників ТзОВ «Ялинка», які відбулися 10.04.2017 (протокол №1/17 від 10.04.2017), було прийнято рішення про ліквідацію товариства, виконання функцій ліквідаційної комісії вирішено покласти на ліквідатора ОСОБА_2 з наданням їй відповідних повноважень на вчинення дій, що пов'язані з ліквідацією товариства.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (витяг № від 01.08.2017, а.с. 70-73), ТзОВ «Ялинка» перебуває в стані припинення з 13.04.2017; строк, визначений учасниками товариства для заявлення кредиторами своїх вимог, встановлено до 13.06.2017; керівником товариства з 29.11.2016 є ОСОБА_2; голова комісії з припинення або ліквідатор - також ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється, зокрема, у зв'язку з її ліквідацією. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (або ліквідатора) з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Відповідно до ст. 111 ЦК України, з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк.

Зважаючи на викладене, оскільки згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ТзОВ «Ялинка» перебуває в процесі припинення, а строк, визначений учасниками товариства для заявлення кредиторами своїх вимог, встановлено до 13.06.2017, є підстави вважати, що заходи з ліквідації товариства можуть бути завершені раніше, ніж завершиться розгляд даної справи. Це свідчить про достатню обґрунтованість тверджень заявника про існування загрози неможливості виконання рішення у даній справі в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТзОВ «Ялинка», що відбулися 10.04.2017 та оформлені протоколом №1/17 від 10.04.2017, у зв'язку з можливим завершенням процедури ліквідації товариства.

Стосовно тверджень скаржника про незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки у вказаній ухвалі суд заборонив вчиняти дії особі, яка не є учасником судового процесу, слід зазначити наступне:

Відповідно до статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У контексті оскаржуваної ухвали заборона ОСОБА_2 вчиняти дії щодо ліквідації товариства пов'язана із виконанням нею обов'язків ліквідатора товариства.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для вжиття заходу до забезпечення позову у даній справі шляхом заборони ТзОВ «Ялинка» та ліквідатору ТзОВ «Ялинка» ОСОБА_2 вчиняти дії щодо ліквідації товариства, зокрема, щодо реалізації (відчуження) належного товариству майна, складення ліквідаційного балансу, подання державному реєстратору документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, до вирішення по суті справи №907/443/17 та набрання рішенням законної сили, що, зокрема, сприятиме збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

Щодо доводів скаржника про відсутність підстав для відкриття Господарським судом Закарпатської області провадження у даній справі, то ухвала Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2017 не є предметом даного апеляційного розгляду, оскільки вона самостійно не оскаржується скаржником. Крім того, відповідно до положень ст.106 ГПК України, вказана ухвала не відноситься до таких, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. У випадку наявності заперечень на таку ухвалу, скаржник не позбавлений права включити їх до апеляційної скарги на рішення суду в порядку ч.2 ст.106 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову є такою, що прийнята відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підлягає залишенню без змін. Водночас, колегія суддів вважає за необхідне уточнити вказану ухвалу, зазначивши в її резолютивній частині правовий статус ОСОБА_2, як ліквідатора ТзОВ «Ялинка».

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 у справі №907/443/17 - без змін, зазначивши в п.2 резолютивної частини ухвали правовий статус ОСОБА_2, як ліквідатора ТзОВ «Ялинка».

Пункти 1 та 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 у справі №907/443/17 перед прізвищем «ОСОБА_2» доповнити словом «ліквідатору».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя Л.С. Данко