ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2017 року Справа № 904/2712/17
Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

за участю представників сторін
від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: Лагно А.А., представник, довіреність №71 від 05.07.2017р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №904/2712/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпро

до: Військової частини НОМЕР_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 63325, 38 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. (суддя Васильєв О.Ю.) у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивована правомірністю позовних вимог, до яких суд за заявою Відповідача застосував позову давність, що стало підставою для відмови у задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про повне задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- справа розглянута судом без Позивача, неповідомленого належним чином;

- позовна давність перервалася у зв`язку з листами Міністерства оборони України про відтермінування платежів;

- факт надання послуг порожнього пробігу пасажирських вагонів підтверджується корінцем дорожньої відомості форми ЛУ 12в.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р. апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №904/2712/17 прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Антоніка С.Г., Березкіної О.В.

17.07.2017р. у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Антоніка С.Г. відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.07.2017р. по справі здійснений повторний автоматичний перерозподіл, за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Березкіної О.В., Кузнецової І.Л. та прийнято зазначеною колегією суддів до свого провадження згідно ухвали суду від 17.07.2017р.

У судове засідання 09.08.2017р. Позивач явку повноважного представника не забезпечив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №458), будь-яких клопотань від нього до суду також не надходило.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив. Зазначив, що документи, які надані Позивачем, є недійсними, бо на них є виправлення та нечіткі дані; комплект перевізних документів форми ЛУ-12В використовується тільки для оформлення перевезення багажу та вантажобагажу; порожній пробіг пасажирських вагонів не підтверджується жодним документом; для вирішення спірних відносин законом встановлений граничний шестимісячний строк. Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, надання спірних послуг визнав.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника Відповідача, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 21.03.2008р. між ДП Придніпровська залізниця, правонаступником якого є ПАТ Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця (надалі Позивач) та Військовою частиною НОМЕР_1 як вантажовласником (надалі - Відповідач) був укладений договір №ПР/ДН-2-08-286/НЮп про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги. Відповідно до п.1.1 договору предметом цього договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п.2.2. договору залізниця зобов`язується приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками та надавати вантажовласнику додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Відповідно до п.2.4. договору вантажовласник зобов`язується здійснювати безготівкову попередню оплату залізниці за перевезення вантажів та надані додаткові послуги згідно діючих тарифів, з урахуванням корегуючих коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею, за послуги за вільними тарифами, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок залізниці, або готівкою на станції; одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника; у разі наявності заборгованості, пені, першочергово погашається заборгованість і пеня (а.с.38-43).

Відповідно до п.1 додаткової угоди №1 до вище зазначеного договору сторони доповнили розділ 3 договору пунктом 3.5 в наступній редакції: Вартість послуг залізниці з перевезення вантажів за державні кошти на 2014 рік становить 159 435, 62 грн. Також п.2.4. договору викладено в наступній редакції: Вантажовласник зобов`язується здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги, перелічені у Тарифному керівництві №1 та додатку №1 до договору, у тому числі плату за користування вагонами і контейнерами, шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на під`їзній колії на рахунок залізниці; одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок вантажовласника; у разі наявності заборгованості, пені, першочергово погашається заборгованість і пеня (а.с.44).

У березні 2014 року, а також у вересні грудні 2014 року Позивачем були надані Відповідачу послуги з порожнього пробігу пасажирських вагонів на загальну суму 63325,38 грн, про що сторонами складені та підписані корінці дорожніх відомостей ЛУ-12в: № 021423 на суму 124,66 грн, № 021425 на суму 1176,14 грн, № 021528 на суму 343,62 грн, № 021529 на суму 8874,36 грн, №021533 на суму 3549,74 грн, № 021534 на суму 137,45 грн, № 021551 на суму 75,62 грн, № 021552 на суму 7812,29 грн, № 021563 на суму 226,87 грн, №021564 на суму 5859,22 грн, № 021569 на суму 756,24 грн, № 021572 на суму 20188,32 грн, № 021580 на суму 75,62 грн, № 021582 на суму 1953,07 грн, №021586 на суму 453,74 грн, № 021590 на суму 11718,42 грн.

Відповідач вказані послуги не оплатив. Посилаючись на залишення без відповіді претензій від 09.06.2015р. та від 17.11.2015р. про сплату заборгованості у сумі 63325,38 грн (а.с.27, 28), позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до положень ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: - договори та інші правочини.

Як слідує із фактичних встановлених судом обставин справи між сторонами склалися правовідносини з перевезення вантажу та згідно зі ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладання договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних із перевезенням, визначаються за цінами відповідно до законодавства (ст. 311 Господарського кодексу України).

Пунктом 6.1. наказу Міністерства інфраструктури України та Міністерства доходів та зборів України №331/137 від 30.05.2013р. про затвердження «Порядку оформлення розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних та перевізних документів на залізничному транспорті» визначено, що комплект перевізних документів форми ЛУ-12В використовується тільки для оформлення перевезення багажу та вантажобагажу.

Відповідно до п. 6 ч.1 «Правил оформлення військових перевезень залізничним транспортом та розрахунків за них» перевезення порожніх пасажирських та багажних вагонів на станцію формування воїнського ешелону та на дорогу приписки оформлюється пересилочною відомістю форми ГУ-33.

Відповідач підтвердив здійснення підписів своїм представником на корінцях дорожніх відомостей ф.ЛУ-12в, проти надання та отримання послуг також не заперечував. Тому, неналежне оформлення наданих послуг не може спростовувати факт їх надання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За нормами статей 526, 527 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Пунктом 2.4. договору передбачено здійснення попередньої оплати за послуги з перевезення вантажів. Оскільки, позивач надав послуги без попередньої оплати, то в силу ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити заборгованість у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Як стверджує Позивач, Відповідачу направлялися претензії №ЛЮ-01/201 від 09.06.2015р. (а.с. 27) та №ЛЮ-01/1391 від 17.11.2015р. (а.с. 28).

Разом з тим, доказів надсилання відповідачу цих претензій суду не надано, з тексту цих претензій вбачається, що вони містять посилання на інші перевезення за період 11.09.2014р., 08.10.2014р., 02.11.2014р., 17.11.2014р., 10.12.2014р. та 19.12.2014р. та не стосуються спірних перевезень.

Втім, до цього часу доказів сплати заборгованості за здійснені перевезення відповідачем не надано, заборгованість становить 63325,38 грн.

У поясненнях від 12.04.2017р. №1653 позивач просив застосувати позовну давність та повністю відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до приписів ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України). Відповідно до ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту ( ст.267 ЦК України ).

Порядок обчислення позовної давності у правовідносинах з перевезення вантажів визначено ст. 315 Господарського кодексу України, відповідно до якої для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Згідно зі ст. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється : а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень після закінчення п`ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Враховуючи, що послуги були надані 15.03.2014р., та з 04.09. по 19.12.2014р., позивач мав право на пред`явлення вимог про оплату в цей період, правом своїм не скористався, перебіг позовної давності розпочинається у наведені вище терміни, та шестимісячна позовна давність спливла відповідно 15.09.2014р. та з 04.03. по 19.06.2015р. Останній звернувся до суду 13.03.2017р., тобто за спливом позовної давності.

За наявності заяви Відповідача про її застосування, що викладена у поясненнях від 12.04.2017р. (а.с. 48), судом правомірно застосовано позовну давність та у задоволенні позову відмовлено.

Твердження позивача про переривання позовної давності шляхом визнання Міністерством оборони України боргу та його проханнями про відтермінування платежів за перевезення військової техніки та особового складу з посиланням на наведені ним листи Міністерства оборони України за період з 28.04.2014р. по 07.12.2016р. апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки із наданих ним копій листів не вбачається, що вони стосуються саме спірного боргу, вони не містять конкретних сум, назви боржників тощо та позивачем не доведено підписання цих листів повноважною посадовою особою відповідача.

Щодо доводів апелянта про розгляд справи без його участі суд зазначає, що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, на якому датою 21.03.2017р. стоїть підпис представника Позивача про отримання ухвали суду (а.с.30), тому доводи скаржника щодо неповідомлення про час та місце розгляду справи судом спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи викладене, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області без змін.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №904/2712/17 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2017р. у справі №904/2712/17 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 14.08.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова
Суддя О.В. Березкіна
Суддя І.Л. Кузнецова