ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2017р. Справа №905/3543/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та

Гарантія, м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірми Колбіко, м.Макіївка

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Матюхін В.І.

Суддя Тарапата С.С.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась

перерва 09.08.2017р. з 13.40 год. до 15.10 год.

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія, м.Київ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірми Колбіко, м.Макіївка, про звернення стягнення на предмет іпотеки:

- за іпотечним договором №53891/2 від 20.11.2013р. звернути стягнення на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 30,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, «Комсомольський» мікрорайон, буд.24, прим.66, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. із застосуванням процедури продажу встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого надати позивачу право від імені відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного вбудованого нежитлового приміщення будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом;

- за іпотечним договором №99922 від 20.11.2013р. звернути стягнення на двокімнатну квартиру загальною площею 50,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. із застосуванням процедури продажу встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» для чого надати позивачу право від імені відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного вбудованого нежитлового приміщення будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом;

- за іпотечним договором №20081 від 20.11.2013р. звернути стягнення на продовольчий магазин А-1 загальною площею 32,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, вул.Рєпіна, буд.6а та земельну ділянку виділене в натурі площею 0,0071 га, кадастровий номер :04:007:0351 з цільовим призначенням для функціонування магазину, що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, вул.Рєпіна, буд.6а, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. із застосуванням процедури продажу встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» для чого надати позивачу право від імені відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного вбудованого нежитлового приміщення будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом;

- за іпотечним договором №104165/2 від 20.11.2013р. звернути стягнення на магазин тимчасово переобладнаний з житлового приміщення №18 загальною площею 41,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, Другий мікрорайонАДРЕСА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. із застосуванням процедури продажу встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» для чого надати позивачу право від імені відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного вбудованого нежитлового приміщення будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом;

- за іпотечним договором №20082 від 20.11.2013р. звернути стягнення на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 84,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, вул.Кірова, буд.86, прим.49, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. із застосуванням процедури продажу встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» для чого надати позивачу право від імені відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного вбудованого нежитлового приміщення будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом;

- за іпотечним договором №111275/2 від 20.11.2013р. звернути стягнення на нежитловий вбудований магазин «Канцелярія» загальною площею 52,59 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Харцизьк, вул.Шалімова, буд.6, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. із застосуванням процедури продажу встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку» для чого надати позивачу право від імені відповідача укласти договір купівлі-продажу вказаного вбудованого нежитлового приміщення будь-яким способом з іншою особою покупцем за початковою ціною реалізації встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. у розмірі 6963508,69 грн.

03.03.2016р. до господарського суду Донецької області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив розглянути справу за наявними в ній доказами у звязку із чим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а саме звернути стягнення на предмети іпотеки у спосіб визначений ст.38 Закону України "Про іпотеку", шляхом укладення позивачем від свого імені договору купівлі-продажу майна з будь-якою особою-покупцем за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на вказані види майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом, але не нижче розміру, що встановлений відповідним договором іпотеки.

Відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. у звязку із виникненням питань щодо визначення актуальної ціни майна відповідача, які потребували спеціальних знань, Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз призначено товарознавчу експертизу у справі №905/3543/15. Водночас, витрати повязані з проведенням судової експертизи, покладено на відповідача - ТОВ "Фірма "Колбіко".

04.04.2016р. до господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов рахунок №70 від 23.03.2016р. за експертизу №349 та клопотання про надання додаткових матеріалів для проведення дослідження №349, а саме документації БТІ у повному обємі (копії технічних паспортів) на усі обєкти оцінки (окрім земельної ділянки).

25.05.2016р. до господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист (вих.№2349 від 18.05.2016р.), в якому в.о. директора інституту ОСОБА_2 повідомила про те, що у звязку ненадходженням коштів відповідно до рахунку надісланого судовим експертом до суду №70 від 23.03.2016 року за експертизу №349, керуючись п.1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" експертне провадження залишено без виконання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.05.2016р. повторно призначено товарознавчу експертизу у справі №905/3543/15. Витрати повязані з проведенням судової експертизи, покладено на позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія".

Листом (вих.№905/3543/15 від 13.07.2016р.) господарський суд Донецької області повідомив позивача - ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" про необхідність оплати судової експертизи у справі №905/3543/15 за рахунком №147 від 22.06.2016 року.

05.09.2016р. до господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист (вих.№768 від 30.08.2016р.), в якому в.о. директора інституту ОСОБА_2 повідомила про те, що у звязку ненадходженням коштів відповідно до рахунку надісланого судовим експертом до суду №147 від 22.06.2016 року за експертизу №768, керуючись п.1.13 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" експертне провадження залишено без виконання.

В заяві про відновлення провадження у справі (вих.б/н від 09.09.2016р.), яка надійшла до господарського суду 12.09.2016 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" не погодилося із ухвалою від 30.05.2016р. в частині його зобовязання понести витрати, повязані з проведенням експертизи та пояснило про неможливість сплати, у звязку з чим просило суд розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.12.2016р. по справі №905/3543/15 позовну заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія, м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма Колбіко, м.Макіївка про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.02.2017р. ухвалу господарського суду Донецької області від 06.12.2016р. по справі №905/3543/15 скасовано, справу №905/3543/15 передано на розгляд до господарського суду Донецької області.

Під час розгляду справи позивач заявою від 05.05.2017р. №27386 змінив предмет позову, заявивши вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. в сумі 6969508,69 грн., з яких заборгованість за кредитом 5452948,58 грн., заборгованість за відсотками 1510560,11 грн., шляхом визнанння права власності на майно, яке було предметом іпотечних договорів №53891/2 від 20.11.2013р., №99922 від 20.11.2013р., №20081 від 20.11.2013р., №104165/2 від 20.11.2013р., №20082 від 20.11.2013р., №111275/2 від 20.11.2013р. за вартістю, визначеною на момент реєстрації на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем виконання умов кредитного договору №0 від 10.06.2008р.

Відповідач заперечень по суті змінених позовних вимог не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

10.06.2008р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі-банк) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірма "Колбіко" (далі-позичальник) було укладено кредитний договір №0.

За своєю правовою природою договір №0 від 10.06.2008р. є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Так, згідно з п.1.1 договору банк зобов'язується надавати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі ліміту кредитної лінії, що дорівнює 1400000,00 доларів США, у порядку і на умовах, визначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 6788600,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладання цього договору.

Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 10.06.2008р. (п.1.2.1 договору).

Згідно п.1.2.2 договору відповідач у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 09.06.2009р., згідно з графіком погашення кредиту, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну достроково відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3, 5.3, 5.5, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 договору. Позичальник зобовязується повернути основну суму кредиту та сплачувати плату за користування кредитом у вигляді процентів, комісій, а також сплатити штрафні санкції та здійснити інші грошові платежі згідно умов договору на рахунок №831 в АКІБ «УкрСиббанк». Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на рахунок банку.

Кредит надається згідно п.1.5 договору шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок відповідача №0800 (у доларах США) у банку для подальшого використування за цільовим призначенням.

Відповідно до п.1.3 договору за використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процентна ставка в розмірі 13,5% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору. За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмрі 20,25% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором.

Нараховування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем. Відповідач зобовязується сплачувати проценти за договором у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти. Остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту.

Згідно додатку №1 до договору визначено графік погашення кредиту:

- 10.06.2008р. сума погашення 0,00 дол. США, залишок максимальної заборгованості за кредитом 1400000,00 дол. США;

- 09.04.2009р. сума погашення 466667,00 доларів США, залишок максимальної заборгованості за кредитом 933333,00 дол. США;

- 11.05.2009р. сума погашення 466667,00 доларів США, залишок максимальної заборгованості за кредитом 466666,00 дол. США;

- 09.06.2009р. сума погашення 466666,00 доларів США, залишок максимальної заборгованості за кредитом 0,00 дол. США;

Згідно п.2.1 даного договору з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника банком прийнято: застава обладнання, яке належить на праві власності ТОВ Фірма "Колбіко", загальною вартістю за згодою сторін на момент укладання договору застави 11640000,00 гривень.; порука юридичної особи ТОВ "Торгівельний будинок "Екопродукт", згідно договору поруки №210055 від 10.06.2008р.

20.11.2013р. сторонами підписано додаткову угоду №11 до кредитного договору, згідно якої сторони домовилися про зміну базової валюти за договором з долара США на українську гривню; сторони погодили, що починаючи з 20.11.2013р. сума кредиту встановлюється в розмірі 6024156,38 грн., що дорівнює еквіваленту 732865,74 долари США; сторони домовилися, що відповідач зобовязаний повернути транш в національній валюті в терміни, встановлені графіком зниження ліміту кредитної лінії, але в будь-якому випадку не пізніше 30.09.2014р.; сторони домовилися, що з 20.11.2013р. за використання кредитних коштів за договором встановлюється процентна ставка в розмірі 15,5% за траншами, отриманими в українській гривні, за користування кредитними коштами понад встановлений договором термін з 20.11.2013р. встановлюється процентна ставка в розмірі 20,25% річних, нарахування процентної ставки на прострочену суму основного боргу, починається з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня після дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у договорі.

Крім цього, розділ 2 кредитного договору викладено в наступній редакції: виконання зобовязань позичальника за договором забезпечується наступним чином, а саме:

- застава обладнання, яке належить на праві власності відповідачу загальною ринковою вартістю 3773379,00 грн.;

- порука юридичної особи ТОВ «Укрдонмясо»;

- порука фізичної особи ОСОБА_3;

- іпотека нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення (продовольчого магазину) разом з земельною ділянкою, розташованого за адресою: Донецька обл., м.Макіївка, вул.Рєпіна, 6а, ринкова вартість якого складає 155788,00 грн. та яке є власністю відповідача;

- іпотека нерухомого майна, а саме, обєкт житлової нерухомості (двокімнатна квартира), розташованого за адресою: Донецька обл., м.Макіївка, вул.Московська, 62/3, ринкова вартість якого складає 168985,00 грн. та яке є власністю відповідача;

- іпотека нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення (вбудоване нежитлове приміщення магазину), розташованого за адресою: Донецька обл., м.Макіївка, Кіровський район, вул.Кірова, 86, прим.49, ринкова вартість якого складає 254472,00 грн. та яке є власністю відповідача;

- іпотека нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення (магазину), розташованого за адресою: Донецька обл., м.Макіївка, 2 мікрорайонАДРЕСА_2, ринкова вартість якого складає 200446,00 грн. та яке є власністю відповідача;

- іпотека нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення (вбудоване нежиле приміщення), розташованого за адресою: Донецька обл., м.Макіївка, «Комсомольський» мікрорайон, буд.24, прим.66, ринкова вартість якого складає 152120,00 грн. та яке є власністю відповідача;

- іпотека нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення (вбудоване нежиле приміщення магазину), розташованого за адресою: Донецька обл., м.Харцизьк, вул.Шалімова, буд.6, ринкова вартість якого складає 224236,00 грн. та яке є власністю відповідача;

- іпотека нерухомого майна, а саме, нежитлового приміщення (магазин), розташованого за адресою: Луганська обл., м.Алчевськ, вул.Леніна, буд.35, прим.1, ринкова вартість якого складає 818347,00 грн. та яке є власністю відповідача.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 т.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. по справі №908/1382/15-г стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірми «Колбіко» на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість по кредиту за договором №0 від 10.06.2008р. в сумі 5452948,58 грн., проценти за користування кредитом в сумі 617980,59 грн. та судовий збір в сумі 73080,00 грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили 03.07.2015р.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, рішення господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. по справі №908/1382/15-г в частині встановлення факту невиконання позичальником зобов'язань за кредитним договором має преюдиційний характер для цієї справи.

З урахуванням обставин, що встановлені рішенням господарського суду Запорізької області від 22.06.2015р. по справі №908/1382/15-г, на підставі наданих суду документів, суд дійшов висновку, що факт наявності заборгованості за кредитом в сумі 5452948,58 грн., процентів за користування кредитом в сумі 617980,59 грн., тобто, факт порушення відповідачемпозичальником своїх зобовязань перед банком-кредитором за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. є доведеним належними доказами.

Як встановлено, з метою забезпечення виконання зобовязань, що випливають з кредитного договору №0 від 10.06.2008р. між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем було укладено наступні договори іпотеки:

- №53891/2 від 20.11.2013р., згідно якого предметом іпотеки є вбудоване нежитлове прміщення загальною площею 30,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, «Комсомольський» мікрорайон, буд.24, прим.66, що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін становить 152120,00 грн.

- №99922 від 20.11.2013р., згідно якого предметом іпотеки є двокімнатна квартира загальною площею 50,0 кв.м., житловою - 28,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін становить 168985,00 грн.

- №20081 від 20.11.2013р., згідно якого предметом іпотеки є продовольчий магазин А-1, загальною площею 32,3 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, вул.Рєпіна, буд.6а, що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін становить 155788,00 грн.

- №104165/2 від 20.11.2013р., згідно якого предметом іпотеки є магазин, тимчасово переобладнаний з житлового примішення №18, загальною площею 41,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, Другий мікрорайонАДРЕСА_2, що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін становить 200446,00 грн.

- №20082 від 20.11.2013р., згідно якого предметом іпотеки є вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 84,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Макіївка, вул.Кірова, буд.86, прим.49, що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін становить 254472,00 грн.

- №111275/2 від 20.11.2013р., згідно якого предметом іпотеки є нежитловий вбудований магазин «Канцелярія» загальною площею 52,59 кв.м., що знаходиться за адресою: Донецька область, м.Харцизьк, вул.Шалімова, буд.6, що належить позивачу на праві власності. Відповідно до п.1.2 договору іпотеки загальна ринкова вартість предмету іпотеки, згідно звіту субєкта оціночної діяльності та/або за домовленістю сторін становить 224236,00 грн.

Дані іпотечні договори посвідчені приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_4; також, нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного в договорах майна.

Згідно з умовами даних договорів (розділ 4) іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки у разі, зокрема, порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором або порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за кредитним договором №0 від 10.06.2008р., в забезпечення виконання грошових зобовязань за яким укладається даний договір.

За змістом п.4.2.2 договорів звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, позасудових способів звернення стягнення у відповідності до умов цих договорів та вимог законодавства України, з інших, передбачених законодавством України підстав.

Право визначення підстави та способу звернення стягнення належить іпотекодержателю.

Відповідно до п.4.5 договорів у разі порушення іпотекодавцем (або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця) будь-якого зобовязання за кредитним договором та/або у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначає стислий зміст порушених зобовязань, вимогу про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудових способів звернення стягнення відповідно до цих договорів та згідно вимог законодавства України.

Згідно роділу 5 договорів сторони домовилися, що звернення стягнення на предмет іпотеки може відбуватися шляхом позасудового вреглювання на підставі та відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у розділі 5 цих договорів. Під застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя сторони розуміють ініціювання застосування іпотекодержателем одного з наступних способів позасудового врегулювання спору:

- передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому законодавством України;

- право іпотекодержателя від свого імені або від імені іпотекодавця продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому законодавством України.

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування позасудових способів може бути застосовано іпотекодержателем в будь-якій момент звернення стягнення на предмет іпотеки, але не пізніше набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки (п.5.5 договорів).

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписом ст.517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, чинним законодавством передбачено право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

18.09.2015р. між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк» був підписаний договір №72/FAA про відступлення права вимоги по кредитном договору №0 від 10.06.2008р., згідно якого первісний кредитор в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним в Україні законодавством за плату в повному обсязі відступає, а новий кредитор набуває у повному обсязі право грошових вимог первісного кредитора за кредитним договором з усіма змінами та доповненнями до нього. Сума заборгованості боржника за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. станом на день підписання цього договору становить 6963508,69 грн., в тому числі заборгованість за основним боргом 5452948,58 грн. та проценти 1510560,11 грн.

Крім цього, між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем підписано 18.09.2015р. договір №72/FAA-1 про відступлення права вимоги за договорами іпотеки №99922 від 20.11.2013р., №20082 від 20.11.2013р., №20081 від 20.11.2013р., №111275/2 від 20.11.2013р., №104165/2 від 20.11.2013р., №53891/2 від 20.11.2013р., №100426/2 від 20.11.2013р., згідно якого ПАТ «УкрСиббанк» передає та відступає, а позивач приймає право вимоги за вказаними договорами в разі невиконання або неналежного виконання відповідачем зобовязань визначених кредитним договором №0 від 10.06.2008р. одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна, зазначеного у цьому договорі та договорах іпотеки переважно перед іншими кредиторами боржника у порядку визначеному договорами іпотеки та чинним законодавством України.

Згідно п.2.1 договору право вимоги за договорами іпотеки вважається переданим з моменту посвідчення нотаріусом цього договору.

18.09.2015р. сторонами підписано акт приймання-передачі документів за договором про відступлення права вимоги №72/FAA від 18.09.2015р.

Таким чином, за висновками суду, права кредитора за кредитним договором №0 від 10.06.2008р., за іпотечними договорами №99922 від 20.11.2013р., №20082 від 20.11.2013р., №20081 від 20.11.2013р., №111275/2 від 20.11.2013р., №104165/2 від 20.11.2013р., №53891/2 від 20.11.2013р., №100426/2 від 20.11.2013р. перейшли до позивача.

Всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем доказів виконання своїх зобовязань за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. щодо сплати основного боргу в сумі 5452948,58 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 1510560,11 грн. за період з 01.12.2013р. по 17.09.2015р. до матеріалів справи не надано.

За своєю правовою природою договори іпотеки є договором іпотеки, правовідносини за якими регулюються параграфом 6 глави 49 Цивільного кодексу України, Законами України "Про іпотеку" та "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У відповідності до ст.3 Закону України "Про іпотеку" іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами (право застави) (ст.572 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

З огляду на приписи статті 583 Цивільного кодексу України, статтi 11 Закону України Про іпотеку, заставодавцем може виступати як сам боржник, так i третя особа (майновий поручитель). Майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором (ст.589 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.590 Цивільного кодексу України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статті 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно статті 36 Закону України "Про іпотеку" зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 Цивільного кодексу України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 Цивільного кодексу України).

Стаття 392 Цивільного кодексу України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України "Про іпотеку", 328, 335, 376, 392 Цивільного кодексу України можна зробити висновок про те, що законодавець визначає три способи захисту для задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі N 6-1219цс16.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України "Про іпотеку").

Як вказувалось вище, умовами договорів іпотеки сторони узгодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або позасудових способів звернення стягнення у відповідності до умов цих договорів та вимог законодавства України, з інших, передбачених законодавством України підстав.

Під застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя сторони розуміють ініціювання застосування іпотекодержателем одного з наступних способів позасудового врегулювання спору, зокрема, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому законодавством України.

Таким чином, в укладених іпотечних договорах сторони визначили три способи захисту на задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодерджателя, що узгоджується з положеннями Закону.

Разом з тим обрання певного способу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Установлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Як зазначено вище, позивачем заявлені вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно шляхом визнання права власності на дане майно.

Проте, такий спосіб захисту як звернення стягнення на іпотечне майно шляхом визнання права власності в судовому порядку не передбачений Законом України «Про іпотеку».

Такий спосіб захисту як визнання права власності згідно із ст.392 Цивільного кодексу України обумовлений наявністю у позивача права власності, набутого раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до п.4.5 іпотечних договорів у разі порушення іпотекодавцем (або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця) будь-якого зобовязання за кредитним договором та/або у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобовязання за цим договором іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, письмову вимогу про усунення порушення, в якому зазначає стислий зміст порушених зобовязань, вимогу про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки з застосуванням позасудових способів звернення стягнення відповідно до цих договорів та згідно вимог законодавства України.

Всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України доказів набуття права власності, вчинення позивачем відповідних дій, направлених на набуття права власності на майно, яке є предметом іпотечних договорів №99922 від 20.11.2013р., №20082 від 20.11.2013р., №20081 від 20.11.2013р., №111275/2 від 20.11.2013р., №104165/2 від 20.11.2013р., №53891/2 від 20.11.2013р., №100426/2 від 20.11.2013р., матеріали справи не містять.

Докази невизнання, заперечення або оспорювання відповідачем такого права позивача у справі також відсутні.

Крім цього, позивач вимагає звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на іпотечне майно за вартістю, визначеною на момент реєстрації на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Проте, згідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» передбачене правило, за яким іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів набуття позивачем права власності на іпотечне майно, тобто, відповідної дати такого набуття, невірним є встановлення вартості майна на момент реєстрації.

При цьому, посилання позивача на норми п.2 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України суд до уваги не приймає, враховуючи, що в заяві від 19.06.2017р. №28337 позивачем не зазначено, яким саме чином суд має вийти за межі позовних вимог для захисту права позивача.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

З урахуванням викладеного, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ст.ст.4-3, 33, 123 Господарського процесуального кодексу України саме позивач має довести наявність у нього відповідного права на звернення до суду певними доказами.

За змістом ст.38 Господарського процесуального кодексу України у разі неможливості самостійно надати докази сторона або прокурор вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Відповідного клопотання про витребування того чи іншого доказу по справі позивачем не заявлено.

Одночасно, судом в порядку ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України вжито всіх заходів зі сприяння встановленню фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин, враховуючи викладене, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. в сумі 6969508,69 грн., з яких заборгованість за кредитом 5452948,58 грн., заборгованість за відсотками 1510560,11 грн., шляхом визнанння права власності на майно, яке було предметом іпотечних договорів №53891/2 від 20.11.2013р., №99922 від 20.11.2013р., №20081 від 20.11.2013р., №104165/2 від 20.11.2013р., №20082 від 20.11.2013р., №111275/2 від 20.11.2013р. за вартістю, визначеною на момент реєстрації на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності, підлягають залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 35, 38, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Довіра та Гарантія, м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фірми Колбіко, м.Макіївка про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0 від 10.06.2008р. в сумі 6969508,69 грн., з яких заборгованість за кредитом 5452948,58 грн., заборгованість за відсотками 1510560,11 грн., шляхом визнанння права власності на майно, яке було предметом іпотечних договорів №53891/2 від 20.11.2013р., №99922 від 20.11.2013р., №20081 від 20.11.2013р., №104165/2 від 20.11.2013р., №20082 від 20.11.2013р., №111275/2 від 20.11.2013р. за вартістю, визначеною на момент реєстрації на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

В судовому засіданні 09.08.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 09.08.2017р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя С.С. Тарапата

Суддя В.І. Матюхін