ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 серпня 2017 рокуСправа № 921/110/17-г/8

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М. розглянув скаргу за вих. № 06-2/954 від 21.06.2017 (вх. № 13404 від 03.07.2017) Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" на дії органу Державної виконавчої служби у справі

за позовом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 46027

про cтягнення заборгованості

За участі представників:

Стягувача: Юськевича Є.В. - провідного юрисконсульта, довіреність №06-4/6 від 03.01.2016

Боржника: не прибув

Органу ДВС: Слишик О.М. - головного державного виконавця Тернопільського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, довіреність № 27660/12 від 15.08.2017

В порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

В судовому засіданні представникам сторін роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Суть справи:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №921/110/17-г/8 за позовом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про cтягнення заборгованості.

03.07.2017 (згідно відтиску штемпеля вхідної кореспонденції суду на скарзі) Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", в порядку ст. 1212 ГПК України, звернулося до господарського суду із скаргою за №06-2/954 від 21.06.2017 на дії органу Державної виконавчої служби щодо винесення 17.05.2017 повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання. Зокрема, зазначає, що наказ Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2017 у справі №921/110/17-г/8 був пред'явлений до виконання в орган ДВС 28.04.2017, проте повідомлення про повернення останнього державним виконавцем винесено 17.05.2017 та надіслано на адресу стягувача лише 16.06.2017. Враховуючи наведене, просить:

- прийняти скаргу на дії органу державної виконавчої служби до провадження;

- визнати дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. не правомірними;

- скасувати повідомлення (рішення) старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання № 15690 від 17.05.2017;

- зобов'язати старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. відкрити виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно наказу Господарського суду Тернопільської області про примусове виконання рішення № 921/110/17-г/8 від 24.04.2017.

Поряд з цим, до скарги за №06-2/954 від 21.06.2017 скаржником - ДП Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" подано заяву за №06-2/1003 від 03.07.2017 (вх. № 13405) про поновлення пропущеного строку для подання зазначеної вище скарги.

Ухвалою господарського суду від 05.07.2017 судове засідання на для розгляду заяви ДП Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" за №06-2/1003 від 03.07.2017 (вх. № 13405) про поновлення пропущеного строку для подання скарги за №06-2/954 від 21.06.2017 у справі №921/110/17-г/8 та, відповідно, вирішення питання про прийняття вказаної скарги до розгляду було призначено на 09 год. 15 хв. 19.07.2017.

В судовому засіданні 19.07.2017 наведені заявником причини пропуску визначеного чинним законодавством десятиденного строку на оскарження дії органу ДВС визнано поважними, відновлено строк для подання скарги на дії органів ДВС та, відповідно, призначено останню до розгляду в судовому засіданні на 09:45 год. 28.07.2017, яке, в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 10:30 год. 16.08.2017 з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду.

В судове засідання 16.08.2017 представник скаржника (стягувача за виконавчим документом) прибув, скаргу за вих. № 06-2/954 від 21.06.2017 підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній. Окрім того, надав додаткові письмові пояснення за № 06-2/1253 від 15.08.2017 (вх.№ 15782), згідно яких зазначив, що Закон України «Про виконавче провадження» ставить чітку вимогу про зазначення у виконавчому документі дати народження лише для фізичної особи; вимоги щодо зазначення дати народження фізичної особи - підприємця закон не містить. Стверджує, що в господарському законодавстві термін «юридична особа» та «фізична особа - підприємець» охоплюються спільними поняттями «суб'єкт господарювання». Відтак, вважає, що фізична особа - підприємець, в розумінні ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», прирівнюється до юридичної особи, а тому вимоги цієї статті щодо виконавчого документа для юридичних осіб прирівнюються до вимог щодо фізичної особи - підприємця.

Повноважний представник органу ДВС в судове засідання 16.08.2017 прибув. Згідно відзиву за №23131 від 18.07.2017 (вх. №14329 від 19.07.2017), підтриманого державним виконавцем в судовому засіданні 16.08.2017, Тернопільський РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області заперечує проти заявлених у скарзі вимог і просить її залишити без задоволення. В обґрунтування своїх заперечень посилається на приписи п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Стверджує, що у даному випадку підприємцем (боржником за виконавчим документом) є фізична особа, а у виконавчому документів не зазначена дата її народження. Враховуючи наведене, вважає, що повідомлення від 17.05.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу без виконання державним виконавцем винесено правомірно.

Представник боржника в судове засідання 16.08.2017 не прибув, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Розглянувши в судовому засіданні скаргу за вих. № 06-2/954 від 21.06.2017 (вх. № 13404 від 03.07.2017) Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" на дії органу Державної виконавчої служби у справі №921/110/17-г/8, суд встановив наступне:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області у справі №921/110/17-г/8 від 10.04.2017 позовні вимоги Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" задоволено частково; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 31995099: 45 000 - основного боргу; 5 582 грн 34 коп. - пені; 579 грн 40 коп. - 3% річних; 3 226 грн 70 коп. - втрат від інфляції; стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в дохід Державного бюджету України 1 599 грн 41 коп. судового збору.

24.04.2017 господарським судом, на підставі ст. 116 ГПК України, видано відповідний наказ.

26.04.2017, відповідно до ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" звернулось до органу ДВС із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду Тернопільської області №921/110/17-г/8 від 24.04.2017.

Повідомленням № 15690 від 17.05.2017 виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з відсутністю у ньому дати народження боржника.

Вказане вище повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, згідно сформованого судом 13.07.2017 витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", отримано стягувачем 17.06.2017.

ДП "Тернопільський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" вважає, що винесене державним виконавцем 17.05.2017 повідомлення за №15690 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання є таким, що суперечить нормам чинного законодавства України та порушує його законні права та інтереси як стягувача за виконавчим документом.

Ст. 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов'язковим до виконання.

Відповідно до приписів статті 45 ГПК України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

В силу приписів ст. ст. 115, 116 ГПК України, рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" та на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів регламентовані Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" 1404- VІІІ від 02.06.2016 (надалі - Закон №1404- VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Ст. 5 Закону 1404- VІІІ вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ст. 18 Закону 1404- VІІІ, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як визначено ст. 26 Закону 1404- VІІІ, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

За ч. 1 ст. 117 ГПК України, наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Вимоги до виконавчого документа встановлені ст. 4 Закону 1404- VІІІ. Зокрема, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, у редакції наказу від 29.09.2016 №2832/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802 (далі - Інструкція), виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 4 Закону.

При перевірці відповідності виконавчого документа вимогам п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 4 Закону державний виконавець враховує таке:

-повне найменування для юридичних осіб повинно містити інформацію про організаційно-правову форму такої особи відповідно до вимог чинного законодавства;

-ім'я фізичної особи (яка є громадянином України) складається з її прізвища, власного імені та по батькові (частина перша статті 28 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 12 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни, в національній традиції яких немає звичаю зафіксовувати по батькові, мають право записувати в паспорті лише ім'я та прізвище, а у свідоцтві про народження - імена батька та матері;

-відсутність коду за Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб) допускається, якщо законодавством країни, на території якої зареєстровано юридичну особу, не передбачено присвоєння юридичній особі такого коду.

Оскаржуване стягувачем за виконавчим документом у даній справі повідомлення державного виконавця № 15690 від 17.05.2017 ґрунтується на тому, що у судовому наказі від 24.04.2017 не вказано дату народження боржника.

Суд вважає таку позицію помилковою, з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи.

Ст. 24 ЦК України визначено, що людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

В свою чергу, відповідно до ст. 50 ЦК України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Ст. 51 ЦК України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

На підставі правила, встановленого у ст. 51 ЦК України, до фізичних осіб - підприємців слід застосовувати норми спеціального (господарського) законодавства, якщо предметом регулювання безпосередньо є їх підприємницька діяльність. Натомість, слід брати до уваги норми цивільного законодавства, якщо предмет регулювання виходить за межі підприємницької діяльності, зачіпаючи приватні інтереси суб'єкта, та в повній мірі врегульовується нормами Цивільного кодексу України.

Ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) передбачено, що суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, значеному законом.

Таким чином, законодавством визначено відмінність між поняттям "фізична особа" та "фізична особа-підприємець".

Наведене відповідає припису ст. 128 ГК України, згідно з якою одним з учасників господарських відносин визнається громадянин України за умови його державної реєстрації як підприємця без створення юридичної особи. Тобто, фізична особа з моменту реєстрації як фізична особа-підприємець в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", набуває особливого статусу - статусу суб'єкта господарювання та може здійснювати господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), нести відповідальність за своїми зобов'язаннями.

Слід зазначити, що в силу приписів п. 3 ч. 1 ст. 4 Закону №1404- VІІІ вимоги щодо зазначення дати народження боржника стосуються виключно фізичної особи.

Згідно ж з наказом Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2017, виданим на примусове виконання рішення суду у справі №921/110/17-г/8, боржником є фізична особа-підприємець ОСОБА_6, а не фізична особа ОСОБА_2, як вказано у повідомленні державного виконавця від 17.05.2017.

З огляду на наведене вище, зважаючи на те, що боржник у справі, за результатами розгляду якої Господарським судом Тернопільської області було видано наказ про примусове виконання рішення від 24.04.2017, наділений особливим статусом суб'єкта господарювання та виступає в якості фізичної особи - підприємця, а не в якості фізичної особи - громадянина, суд вважає, що посилання державного виконавця на зазначену вище норму Закону є неправомірним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Слід також зазначити, що у п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону №1404- VІІІ вказано, що у виконавчому документі зазначаються ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

Наказ Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2017 у справі № 921/110/17-г/8 містить повне найменування стягувача та ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) боржника, їхні адреси, ідентифікаційний код стягувача та реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків боржника, а відтак, відповідає встановленим Законом вимогам.

Таким чином, повідомлення №15690 від 17.05.2017 про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання оформлено державним виконавцем всупереч норм Закону України "Про виконавче провадження" та порушує права стягувача щодо обов'язковості виконання рішень.

Відповідно до п. 9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За даних обставин, зважаючи на встановлений вище судом факт безпідставного винесення повідомлення №15690 від 17.05.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання (у зв'язку із відсутністю у ньому дати народження боржника), господарський суд визнає дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. щодо винесення повідомлення №15690 від 17.05.2017 незаконними, а скаргу в частині скасування повідомлення (рішення) № 15690 від 17.05.2017 такою, що підлягає до задоволення.

Вимога скаржника (стягувача) щодо зобов`язання старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. відкрити виконавче провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження згідно наказу Господарського суду Тернопільської області про примусове виконання рішення № 921/110/17-г/8 від 24.04.2017, на думку суду, є передчасною, оскільки орган ДВС здійснює виконання рішення суду на підставі наказу, який має бути пред`явлено стягувачем до виконання. Доказів повторного звернення до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2017 та відмови останнього, скаржником до матеріалів справи не долучено. Відтак, в даній частині суд скаргу відхиляє.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу за вих. № 06-2/954 від 21.06.2017 (вх. № 13404 від 03.07.2017) Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" у справі №921/110/17-г/8 задовольнити частково.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. щодо винесення повідомлення №15690 від 17.05.2017.

3. Скасувати повідомлення № 15690 від 17.05.2017 старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Корнатої Р.О. про повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання.

4. В решті вимог скаргу відхилити.

5. Копію ухвали направити сторонам по справі та Тернопільському районному відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вул. Київська, 3-А, м. Тернопіль.

Суддя І.М. Гирила