ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа № 925/702/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Петрик І.О. за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербудтехсервіс" до Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України про стягнення 646 965,86грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 646 965,86грн. за договором субпідряду №б/н на поточний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Київ-Знамянка на ділянці км 153-500- км 241+000, Камянського району, Черкаської області від 17.04.2013року, з яких: 579 852,59грн. інфляційних, 67 113,27грн. 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договорами субпідряду №б/н на поточний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Київ-Знамянка, рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/1695/15 від 11.01.2016р. з відповідача на користь позивача було стягнуто 777045 грн. заборгованості та 11 655 грн. 68 коп. судового збору. З присудженої судом суми відповідач сплатив лише 107391,00 грн. 21.12.2016.

Позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 01.05.2014р. по 31.03.2017р. було нараховано інфляційних втрат в сумі 579 852 грн. 59 коп. та 3% річних в сумі 67 113 грн. 27 коп.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з названих у ньому підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, пославшись на відсутність правових підстав для стягнення заявлених позивачем інфляційних втрат та 3 % річних. Так, за твердженням відповідача, умови укладеного сторонами договору передбачають розрахунок за виконані роботи за умови - після отримання Генпідрядником на свій рахунок коштів від Замовника.

Передбачена статтею 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові внаслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

У даному випадку позов поданий у зв'язку з невиконанням наказу господарського суду Черкаської області від 23.02.2016 р. № 925/1695/15 у рамках відкритого виконавчого провадження № 50586464, тобто ці правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження".

Суд, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне:

17 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтербудтехсервіс" (Субпідрядник позивач у справі) та Дочірнім підприємством "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (Генпідрядник відповідач у справі), було укладено Договір субпідряду № б/н на поточний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Київ -Знам'янка на ділянці км 153+500 - км 241+000 Камянського району, Черкаської області (далі Договір).

Відповідно до пункту 3.1 Договору вартість робіт складає 777045 грн. ( в тому числі ПДВ 129507 грн.50 коп.).

Згідно пунктів 3.4, 3.5 Договору фінансування робіт здійснюється за рахунок коштів Служби автомобільних доріг у Черкаській області. У разі затримки фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється після отримання Генпідрядником на свій рахунок коштів від Замовника.

Розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника після одержання від Субпідрядника рахунку на оплату робіт та після підписання сторонами акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма №КБ-3), а також після одержання від Субпідрядника документів, зазначених у п. 4.2 Договору та виключно після отримання розрахунку від Замовника (пункт 4.1 Договору).

Відповідно до п. 4.8 Договору Генпідрядник компенсує безпосередні та супутні (прямі і загальновиробничі) витрати, а також прибуток, адміністративні та інші витрати передбачені кошторисом і розраховані у договірній ціні.

Договір укладений на строк з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2013 року (пункт 10.1 Договору).

Відповідач не виконав свої зобовязання по договору належним чином внаслідок чого рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/1695/15 від 11.12.2011р. з відповідача на користь позивача було стягнуто 777045 грн. заборгованості та 11 655 грн. 68 коп. судового збору.

На примусове виконання рішення господарським судом Черкаської області було видано наказ № 925/1695/15 від 23 лютого 2016 року, на підставі якого державним виконавцем придніпровського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 березня 2016 року.

Відповідачем присуджений судом борг було сплачено частково лише 107 391 грн. 21.12.2016 платіжним дорученням №745.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Позивач відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу за період з 01.05.2014р. по 31.03.2017р. інфляційні в сумі 579 852 грн. 59 коп. та 3% річних в сумі 67 113 грн. 27 коп..

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. ст.ст. 525, 526, 530, 546, 625 ЦК України містять такі положення:

„Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

- з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору субпідряду № б/н від 17.04.2013 на поточний ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення. Свої зобовязання за цими договорами позивач виконав належним чином та здійснив поточний ремонт автомобільної дороги.

Відповідач в порушення умов договору своїх зобовязань щодо оплати вартості здійсненого ремонту не виконав, що встановлено рішенням суду у справі № 925/1695/15 від 11.01.2016р., яке набрало законної сили. Вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто 777045 грн. заборгованості та 11 655 грн. 68 коп. судового збору

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на території України. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь сторони.

Рішення господарського суду Черкаської області у справі № 925/1695/15 від 11.01.2016р. було виконано лише частково в сумі 107391,00 грн. Таким чином, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, відповідач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три відсотки річних від простроченої суми відповідно до розрахунку, зазначеного в позовній заяві, а саме: інфляційні за період з 01.05.2014р. по 31.03.2017р. в сумі 579 852 грн. 59 коп. та 3% річних в сумі 67 113 грн. 27 коп. Вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Що стосується заперечення відповідача, то суд виходить з наступного.

Обовязок оплати боргу відповідача за виконані позивачем роботи на умовах договору субпідряду № б/н від 17.04.2013 встановлено рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 925/1695/15 від 11.12.2011, яке набрало законної сили. Тому посилання відповідача на відсутність оплати замовником виконаних робіт є безпідставним.

Предметом спору у даній справі є стягнення інфляційних та річних, нарахованих на присуджену судом суму боргу, яку не сплатив відповідач на час розгляду справи. Отже обовязок відповідача сплатити суму боргу виник саме з рішення суду, а не в ході виконавчого провадження. Тому твердження відповідача про те, що правовідносини, щодо присудженого судом боргу, врегульовані спеціальним законодавством є не обґрунтованим.

Таким чином, відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, передбаченого Законом. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 року у справі № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України» від 18.10.2005 року.

Також з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені останнім судові витрати на оплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Черкаський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (18006, м. Черкаси, бул. Шевченка, 389, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербудтехсервіс" (20800, Черкаської області, м. Камянка, вул. Героїв Майдану, буд. 104, ) 579 852 грн. 59 коп. інфляційних, 67 113 грн. 27 коп. 3% річних та 9 704 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.08.2017р.

СУДДЯ К.І.Довгань