ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа № 922/758/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.;

при секретарі Марченко В.О.,

за участю представників сторін:

кредитора ТОВ КУА Фінекс Капітал - керівник - ОСОБА_1, рішення зборів від 04.04.2006, наказ №1-к від 19.04.2006, ОСОБА_2 (за дов. від 06.07.2017), ОСОБА_3 (дов.№б/н від 04.04.2017),

ліквідатора ОСОБА_4 (особисто), після перерви не зявився,

уповноваженої особи учасників ТОВ Інвестиційна компанія НКМ5 - ОСОБА_5 (протокол загальних зборів учасників від 13.03.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників ТОВ Інвестиційна компанія НКМ5 (вх.№1981Х/2) та апеляційну скаргу ліквідатора боржника (вх.№1982Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія НКМ5, с.Лук`янці Харківської області,

про банкрутство, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17 (суддя Яризько В.О.) визнано вимоги ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "ГРОТ" (реєстраційний код за ЄДРІСІ 233448) до ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" у сумі 40424036,58 грн (основний борг - 24979343,64 грн, пеня - 15444692,94 грн) та окремо внесено їх до реєстру вимог кредиторів як такі, що забезпечені заставою та погашаються лише за рахунок коштів, отриманих від продажу майна, що перебуває в іпотеці. Витрати щодо сплати ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" судового збору у сумі 3200,00 грн включено до першої черги погашення реєстру вимог кредиторів. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" відомості про заставне майно, а саме : - нежитлові приміщення підвалу № 01-:-027, 1-го поверху № 101-:-112, загальною площею 1358,6 кв.м, у житловому будинку літ. "А-1-9", за адресою: м.Харків, вул.Дерев'янка, буд.8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1; - нежитлові приміщення підвалу №60-а-7, 1-го поверху №60а-1, 60а-2, 60а-3, 60а-4, 60а-5, 60а-6, загальною площею 207,6 кв.м, у літ."А-5", за адресою: м.Харків, пр.Науки, буд.54, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1; - нежитлові приміщення 1-го поверху N30, 30а, 34, 34а, 34б, 35б у літ. "А-9", загаль ною площею 400,0 кв.м, за адресою: м.Харків, вул.23 Серпня, буд.6, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1; - нежитлові приміщення підвалу №32, 33, 37-:-48, 54-:-59, загальною площею 274,2 кв.м, у житловому будинку у літ. "А-5", за адресою: м.Харків, вул. Чернишевська, буд.8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00 (далі по тексту даної постанови спірні нежитлові приміщення). Зобов'язано ліквідатора внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів.

Уповноважена особа учасників боржника з ухвалою суду господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17 у частині визнання господарським судом вимог заявника у справі про банкрутство боржника та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви з кредиторськими вимогами ТОВ Компанія з управління активами Фінекс-Капітал у справі №922/758/17 про банкрутство ТОВ Інвестиційна компанія НКМ5.

Також, з ухвалою господарського суду не погодився ліквідатор боржника, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2017 року у справі №922/758/17 у частині визнання господарським судом вимог заявника у справі про банкрутство боржника та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні заяви з кредиторськими вимогами ТОВ Компанія з управління активами Фінекс-Капітал у справі №922/758/17 про банкрутство ТОВ Інвестиційна компанія НКМ5.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг апелянти посилаються на те, що у межах справи №910/2543/16 про банкрутство ТОВ «Інвестор-3» та у межах справи про банкрутство №910/2537/16, що розглядаються у господарському суді м.Києва, відбулося звернення стягнення на предмет іпотеки (спірні нежитлові приміщення) за укладеними між ТОВ «Інвестор 3» і ПАТ «Банк «ОСОБА_6» іпотечними договорами №13-031 та №13-065, за укладеними між ТОВ «Парк Реал Естейт» і ПАТ «Банк «ОСОБА_6» іпотечними договорами №13-145, №11-111. Апелянти вважають, що спірні нежитлові приміщення, які є предметами іпотеки, реалізовані відповідно до вимог статті 41 Закону України «Про іпотеку», а саме: на підставі судових рішень постанови господарського суду м.Києва від 20.04.2016 у справі №910/2537/16 про визнання банкрутом ТОВ «Парк Реал Естейт» та постанови господарського суду м.Києва від 25.04.2016 у справі №910/2543/16 про визнання банкрутом ТОВ «Інвестор-3», іпотека за цими іпотечними договорами, на думку апелянта, є припиненою на підставі статті 17 Закону України «Про іпотеку». Апелянти стверджують, що у ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс Капітал» відсутнє право на належне майно ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ5», а також відсутні підстави для визнання вимог ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс Капітал» у справі про банкрутство Інвестиційна компанія «НКМ5» на підставі іпотечних договорів №13-065, №13-031, №13-45, №11-111, за якими іпотека є припиненою на підставі статей 17,41 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалами Харківського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 апеляційні скарги прийняті до провадження, їх розгляд призначено на 06.06.2017 о 16:30 год.

Зважаючи на те, що у провадженні Харківського апеляційного господарського суду знаходяться апеляційні скарги на одну і ту ж ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17, колегія суддів прийняла їх до спільного розгляду.

27.06.2017 від ліквідатора до суду надійшло правове обґрунтування (вх.№6851) апеляційної скарги, в якому, зокрема, ліквідатор просить суд розглядати справу без участі ліквідатора за наявними у справі матеріалами.

30.06.2017 від уповноваженої особи учасників ТОВ Інвестиційна компанія НКМ5 до суду надійшло правове обґрунтування (вх.№6902) апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 задоволено клопотання ТОВ Компанія з управління активами Фінекс-Капітал про продовження строку розгляду апеляційної скарги у даній справі за межі строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України. Продовжено строк розгляду даної справи. Розгляд справи відкладено на 18.07.2017 о 10:00 год. Визнано обовязковою явку ліквідатора ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5" ОСОБА_4 у судове засідання 18.07.2017.

ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» у відзиві на апеляційні скарги та додаткових поясненнях (вх.№7495, №7768, №8055) зазначає, що, на думку заявника з кредиторськими вимогами, жодних підстав для припинення договору іпотеки, передбачених статтею 17 Закону України «Про іпотеку», матеріали справи не містять, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна, зокрема, для ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ5», яка придбала спірні нежитлові приміщення на аукціоні у рамках ліквідаційної процедури у справах №910/2537/16 і №910/2543/16. Кредитор посилається на правову позицію, зазначену у постанові Верховного Суду України від 21.09.2016 у справі №6-1685цс16, який зазначив, що помилково розглядати зняття обтяження на спірне майно як підставу для припинення іпотеки, фактично ототожнюючи ці поняття, адже обтяження тягне за собою лише право обмеження розпорядження майном, а, відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна. Наполягає на тому, що на момент звернення із заявою з вимогами до боржника заявник має статус іпотекодержателя за зазначеними іпотечними договорами, і єдиною підставою для припинення іпотеки у разі продажу іпотечного майна відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» вважає реалізацію його згідно статті 41 цього Закону, на підтвердження чого наводить висновки Верховного Суду України у справі №6-1685цс16 від 21.09.2016. Також, зазначає, що надані до заяви інформаційні довідки з державних реєстрів речових прав, прав власності тощо від 14.02.2017 та від 30.05.2017 не містять жодного запису про припинення іпотеки, так саме і припинення обтяження, як того вимагають Закони України «Про іпотеку» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а,отже, офіційного визнання факту припинення іпотеки не відбулось. Вважає, що відповідно до вимог статті 38 Закону про банкрутство рішення суду є підставою для скасування державної реєстрації арештів, заборон відчуження нерухомого майна, але як підставою для здійснення державної реєстрації припинення іпотеки відповідно до цього закону законодавцем не передбачено. Вважає, що має грошові вимоги до боржників (ТОВ «Парк Реал Естейт» і ТОВ «Інвестор-3»), а отже і до ТОВ ІК «НКМ5», і, придбавши іпотечне майно, що передано ними у забезпечення виконання зобовязань за кредитними договорами, набув статусу нового іпотекодавця та одночасно майнового поручителя відповідно до статті 11 Закону України «Про іпотеку», а тому має право вибору способу судового захисту щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення ліквідатора у справах про банкрутство №910/2537/16 та №910/2543/16 про винесення додаткового рішення до постанови про визнання боржника банкрутом, оскільки судом не прийнято рішення про скасування арештів, іпотек та інших обтяжень щодо розпорядження нерухомістю предметом іпотеки, і про прийняття судом рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію підтверджує позицію заявника щодо підстав припинення іпотеки.

Відповідно до розпорядження від 17.07.2017 у справі №922/758/17, протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у звязку з відпусткою судді Камишевої Л.М., судді Фоміної В.О. для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

18.07.2017 ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» заявлено клопотання (вх.№7515), в якому просить суд з метою повного та всебічного зясування обставин справи поставити у судовому засіданні перед ліквідатором ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ5» ОСОБА_4 ряд запитань, які у подальшому були поставлені кредитором у ході судового засідання 18.07.2017.

У судовому засіданні 18.07.2017 оголошено перерву до 25.07.2017 до 11:00 год.

У судовому засіданні 25.07.2017 учасники провадження у справі про банкрутство надали пояснення, а також у звязку з необхідністю надання доказів у справі представник ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» заявило клопотання про продовження розгляду апеляційної скарги за межі строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, яке задоволено колегією суддів, у звязку з чим у судовому засіданні 25.07.2017 оголошено перерву до 01.08.2017 до 14:30 год.

01.08.2017 від кредитора до суду надійшли додаткові пояснення (вх.№8055) у даній справі. Разом з поясненнями надано копії розрахунків за кредитним договором №141 від 21.07.2011 ТОВ «Парк Реал Естейт» (транш з лімітом 350000,00 грн та транш з лімітом 4270 000,00 грн); копії розрахунків за кредитним договором №82 від 25.04.2013 ТОВ «Інвестор-3» (транш з лімітом 13 568,49 дол. США та транш з лімітом 140 000,00 дол. США); копії розрахунків за кредитним договором №44 від 06.03.2013 ТОВ «Інвестор-3»; ухвали у справі №910/2537/16 про банкрутство ТОВ «Парк Реал Естейт» та у справі №910/2543/16 про банкрутство ТОВ «Інвестор-3»; - копія заяви про винесення додаткового рішення до постанови господарського суду м.Києва від 20.04.2016 у справі №910/2537/16 про банкрутство ТОВ «Парк Реал Естейт»; копія заяви про винесення додаткового рішення до постанови господарського суду м.Києва від 25.04.2016 у справі №910/2543/16 про банкрутство ТОВ «Інвестор-3»; копії документів щодо кредиторських вимог ПАТ «ОСОБА_7 ОСОБА_6» в рамках справ №910/2537/16 про банкрутство ТОВ «Парк Реал Естейт» та №910/2543/16 про банкрутство ТОВ «Інвестор-3»; копію заяв про заміну сторони-кредитора у справах про банкрутство ТОВ «Парк Реал Естейт» та ТОВ «Інвестор-3», копії клопотань щодо попередження порушень прав та інтересів кредитора, копії клопотань про ознайомлення з матеріалами справ.

Колегія суддів дійшла висновку про необхідність долучення наданих документів до матеріалів даної справи у звязку з тим, що дані докази мають значення для вирішення спору по суті.

01.08.2017 у судовому засіданні уповноважена особа учасників ТОВ Інвестиційна компанія НКМ5 вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Ліквідатор боржника у судове засідання не зявився, в апеляційній скарзі просив суд розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Представники кредитора проти задоволення апеляційних скарг заперечували з підстав, зазначених у відзиві та додаткових поясненнях на апеляційні скарги, просили суд залишити без змін ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17, а апеляційні скарги без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів та відзиву на апеляційні скарги, заслухавши пояснення сторін та учасників провадження у справі про банкрутство, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів установила.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2017 у справі №922/758/17 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестіційна компанія "НКМ5", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Харківської області від 30.03.2017 у даній справі боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором боржника голову ліквідаційної комісії ОСОБА_4, якого зобовязано представити суду реєстр грошових вимог кредиторів, повідомлення про результати розгляду вимог кредиторів банкрута, надавати суду щомісячно звіти про хід ліквідаційної процедури тощо, у строк до 29.03.2018 виконати ліквідаційну процедуру та надати докази про виконання роботи.

Господарським судом оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України у мережі Інтернет (від 31.03.2017 №41691) з місячним граничним строком подачі заяв кредиторів.

27.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" звернулось до господарського суду Харківської області з грошовими вимогами до боржника, в якій просило суд визнати заявлені вимоги та окремо внести їх до реєстру вимог кредиторів як вимоги, що забезпечені заставою, у загальній сумі 40424036,58 грн (сорок мільйонів чотириста двадцять чотири тисячі тридцять шість гривень 58 копійок), з яких: заборгованість за зобов'язаннями ТОВ "Парк Реал Естейт" (код 37660417) за кредитним договором №141 у сумі 13304899,94 грн (прострочена заборгованість за кредитом - 3964332,00 грн, прострочена заборгованість за процентами - 3759881,59 грн, заборгованість за пенею - 5580686,35 грн); заборгованість за зобов'язаннями ТОВ "Інвестор-3" (код 37681992) за кредитним договором №82 у сумі 10192682,60 грн (прострочена заборгованість за кредитом - 153568,49 дол. США, що еквівалентно 3931257,21 грн, прострочена заборгованість за процентами - 104786,71 дол. США, що еквівалентно 2682474,18 грн, заборгованість за пенею - 3578951,21 грн), заборгованість за зобов'язаннями ТОВ "Інвестор-3" (код 37681992) за кредитним договором №44 у сумі 16926454,04 грн (прострочена заборгованість за кредитом - 250000,00 дол. США, що еквівалентно 6399843,50 грн, прострочена заборгованість за процентами - 165689,80 дол. США, що еквівалентно 4241555,16 грн, заборгованість за пенею - 6285055,38 грн); - визнати та внести до реєстру вимог кредиторів до першої черги задоволення вимог кредиторів витрати на оплату судового збору за заяву з вимогами до боржника у розмірі 3200,00 грн; - затвердити та внести окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про заставне майно (спірні нежитлові приміщення) боржника як нового іпотекодавця, та зобов'язати ліквідатора включити визнані господарським судом Харківської області вимоги та відомості про заставне майно боржника відповідно до реєстру вимог кредиторів.

Обґрунтовуючи заяву з кредиторськими вимогами, заявник посилається на те, що 01.12.2016 ПАТ «Банк «ОСОБА_6» як первісний кредитор на підставі договору про відступлення права вимоги №154 відступив на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт ОСОБА_8» у повному обсязі вимоги за кредитним договором №141. Крім того, ПАТ «Банк «ОСОБА_6» (первісний іпотекодержатель) на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №11-111 від 01.12.2016 відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт ОСОБА_8» у повному обсязі права вимоги за іпотечним договором №11-111. Також, ПАТ «Банк «ОСОБА_6» (первісний іпотекодержатель) на підставі договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором №13-145 від 01.12.2016 відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт ОСОБА_8» права вимоги за іпотечним договором №13-145. 01.12.2016 між ТОВ «фінансова Компанія «Еліт ОСОБА_8» та ТОВ «КУА «Фінекс-Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги №Гр-01/12/16-01 за кредитним договором №141, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №11-111, договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором №13-145. Посилаючись на статті 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, заявник зазначає, що заборони на відступлення прав за кредитними договорами ні нормами чинного законодавства, ні умовами укладених договорів не встановлено. Заявник вважає, що відповідно до норм чинного законодавства заміна кредитора/іпотекодержателя у зобовязанні не припиняє самого зобовязання (дії іпотеки), а тільки приводить до вибуття однієї з його сторін (первісний кредитор/іпотекодержатель), на місце якої приходить інша особа (новий кредитор/іпотекодержатель). До заяви були додані відповідні договори та інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо спірного нерухомого майна від 14.02.2017 №80278832,80280080, 80274382, 80276082.

Матеріали справи свідчать, що 21.07.2011 між ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" (банк) та ТОВ "Парк Реал Естейт" (позичальник) укладено договір №141 на кредитну невідновлювальну лінію, відповідно до умов якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит у рамках кредитної лінії, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування коштами.

До вказаного договору укладені договори про зміну деяких умов.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором №141 від 21.07.2011 між ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" (банк, іпотекодержатель) та ТОВ "Парк Реал Естейт" (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №11-111 від 17.08.2011, за умовами якого іпотекодавець передав у іпотеку банку нежитлові приміщення підвалу № 7 -:- 11, загальною площею 390,1 кв.м; №1-1 -:- 10-1, 7а-1, 13-1, 13а-1, 13б-1, ІV-1, 14-1 -:- 19-1, площею 592,0 кв.м, та 1-го поверху № 1-1, 1а-1, 2-1, 2а-1, 3-1, 5-1, ІІІ-1, 11-1-:-13-1, 15-1-:-19-1, площею 371,3 кв.м, у житловому будинку літ."А-1-9", загальною площею 963,3 кв.м, розташовані за адресою: м.Харків, вул.Дерев'янка, будинок 8 (з урахуванням договору від 29.04.2014 про зміни до іпотечного договору №11-111 від 17.08.2011).

Крім того, у забезпечення виконання зобов'язань за договором №141 від 17.08.2011 між ПАТ "ОСОБА_7 ворота" (банк, іпотекодержатель) та ТОВ "Парк Реал Естейт" (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №13-145 від 14.08.2013, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нежитлові приміщення підвалу №32, 33, 37-:-48, 54-:-59, загальною площею 274,2 кв.м, у житловому будинку в літ. "А-5", за адресою: м.Харків, вул.Чернишевська, буд. 8.

01.12.2016 між ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" укладений договір №154 про відступлення прав вимоги, за яким на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" відступлені права ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" за договором №141 від 21.07.2011 та за іпотечними договорами №11-111 від 17.08.2011, №13-145 від 14.08.2013.

Про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №13-031 від 06.03.2013, №13-065 від 25.04.2013 також укладені відповідні договори від 01.12.2016, які посвідчені нотаріально.

01.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" та ТОВ Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" укладений договір №Гр-01/12/16-02 про відступлення права вимоги, за яким на користь ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" відступлені права ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" за договором №141 від 21.07.2011 та за іпотечними договорами №11-111 від 17.08.2011, №13-145 від 14.08.2013.

Про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №11-111 від 17.08.2011, № 13-145 від 14.08.2013 укладені відповідні договори від 01.12.2016, які посвідчені нотаріально.

05.12.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні записи про реєстрацію іпотеки та внесення відомостей про нового іпотекодержателя щодо зазначених спірних нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Харків, вул. Дерев'янка, буд.8; Харків, вул.Чернишевська, буд.8, а саме: - ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал".

Разом з тим, ухвалою господарського суду м. Києва від 11.04.2016 порушено провадження у справі №910/2537/16 про банкрутство боржника - ТОВ «Парк Реал Естет».

Постановою господарського суду м.Києва від 20.04.2016 у справі №910/2537/16 ТОВ "Парк Реал Естейт" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру з особливостями, передбаченими ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", призначено ліквідатором - голову ліквідаційної комісії ОСОБА_9

Господарським судом м. Києва оприлюднено повідомлення про визнання ТОВ "Парк Реал Естейт" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури 25.04.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України у мережі Інтернет.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 03.08.2016 у справі №910/2537/16 прийнято до розгляду заяву ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 7316888,18 грн. Докази щодо розгляду їх господарським судом на цей час відсутні.

31.08.2016 у межах справи №910/2537/16 ліквідатор у порядку вимог статті 42 Закону про банкрутство звернувся до ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" про надання згоди на продаж спірних нежитлових приміщень по вул. Дерев'янка, 8, у м. Харкові та по вул. Чернишевській,8, у м.Харкові, які були предметом забезпечення за договорами іпотеки №11-111 і №13-145, проти продажу банк не заперечував.

24.11.2016 відбувся другий повторний аукціон з продажу зазначених спірних нежитлових приміщень, за результатами якого на підставі протоколів №1 і №2 організатором торгів оголошено переможцем Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "НКМ5", 24.11.2016 ліквідатором передано майно за актом про передачу права власності на спірне нерухоме майно, на підставі чого 06.12.2016 нотаріусом зареєстроване право власності на вказані обєкти у за реєстраційними номерами 2777 і 2778, про що видані свідоцтва та внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Повідомлення, розміщене 24.11.2016 на офіційному сайті Вищого господарського суду України, також підтверджує, що спірні нежитлові приміщення ТОВ "Парк Реал Естейт", по вул.Дерев'янка, 8, у м.Харкові та по вул.Чернишевській, 8, у м.Харкові, продані у процедурі банкрутства Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "НКМ5".

Докази оскарження результатів вказаних аукціонів щодо продажу спірного майна у процедурі банкрутства у справі №910/2537/16 у встановленому Законом про банкрутство порядку ні ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6", ні його правонаступником, ні іншим учасником справи про банкрутство суду не надані.

06.03.2013 між ПАТ "ОСОБА_7 ворота" (банк) та ТОВ "Інвестор-3" (позичальник) укладено договір №44 про надання кредиту, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 250000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування коштами.

До вказаного договору укладені договори про зміну деяких умов.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором №44 від 06.03.2013 між ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" (банк, іпотекодержатель) та ТОВ "Інвестор-3" (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №13-031 від 06.03.2013, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нежитлові приміщення 1-го поверху N30, 30а, 34, 34а, 34б, 35б у літ. "А-9", загаль ною площею 400,0 кв.м, за адресою: м.Харків, вул. 23 Серпня, буд.6.

25.04.2013 між ПАТ "ОСОБА_7 ворота" (банк) та ТОВ "Інвестор-3" (позичальник) укладено договір №82 про надання кредиту, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику грошові кошти (кредит) у розмірі 250000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування коштами.

До вказаного договору були укладені договори про зміну деяких умов.

У забезпечення виконання зобов'язань за договором №82 від 25.04.2013 між ПАТ "Банк «ОСОБА_7 ворота» (банк, іпотекодержатель) та ТОВ "Інвестор-3" (іпотекодавець) укладений іпотечний договір №13-065 від 25.04.2013, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку банку нежитлові приміщення підвалу №60-а-7, 1-го поверху №60а-1, 60а-2, 60а-3, 60-а4, 60а-5, 60а-6, загальною площею 207,6 кв.м, у літ."А-5", за адресою: м.Харків, пр.Леніна, буд.54.

Як зазначає заявник, позикодавцем не виконані умови договорів №44, №82 про надання кредиту, а саме: кредитні кошти не повернуті, відсотки та пеня не сплачені, у зв'язку з чим у ТОВ "Інвестор-3" перед ПАТ "Банк «ОСОБА_6" виникла заборгованість. Заборгованість за зобов'язаннями ТОВ "Інвестор-3" за кредитним договором №82 складає 10192682,60 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 153568, 49 дол. США, що еквівалентно 3931257,21 грн, прострочена заборгованість за процентами - 104 786,71 дол. США, що еквівалентно 2682474,18 грн, заборгованість за пенею - 3578951,21 грн. Заборгованість за зобов'язаннями ТОВ "Інвестор-3" за кредитним договором №44 складає 16926454,04 грн, у тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 250000,00 дол. США, що еквівалентно 6399843,50 грн, прострочена заборгованість за процентами - 165689,80 дол.США, що еквівалентно 4241555,16 грн, заборгованість за пенею - 6285055,38 грн.

01.12.2016 між ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" укладений договір №153 про відступлення прав вимоги, за яким на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" відступлені права ПАТ "Банк «ОСОБА_6" за договорами №44 від 06.03.2013, №82 від 25.04.2013 про надання кредиту та за іпотечними договорами №13-031 від 06.03.2013, №13-065 від 25.04.2013.

Про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №13-031 від 06.03.2013, №13-065 від 25.04.2013 також укладені відповідні договори від 01.12.2016, які посвідчені нотаріально.

01.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" та ТОВ Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" укладений договір №Гр-01/12/16-02 про відступлення прав вимоги, за яким на користь ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" відступлені права ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8" за договорами №44 від 06.03.2013, №82 від 25.04.2013 про надання кредиту та за іпотечними договорами №13-031 від 06.03.2013, №13-065 від 25.04.2013.

Про відступлення права вимоги за іпотечними договорами №13-031 від 06.03.2013, №13-065 від 25.04.2013 також укладені відповідні договори від 01.12.2016, які посвідчені нотаріально.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 05.12.2016 внесені відповідні записи про реєстрацію іпотеки та внесення відомостей про нового іпотекодержателя щодо нежитлових приміщень 1-го поверху N30, 30а, 34, 34а, 34б, 35б у літ. "А-9", загальною площею 400,0 кв.м, за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, буд.6; нежитлових приміщень підвалу № 60-а-7, 1-го поверху № 60а-1, 60а-2, 60а-3, 60-а4, 60а-5, 60а-6, загальною площею 207,6 кв.м., в літ. "А-5", за адресою: м.Харків, пр.Леніна, буд.54, а саме: - ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал".

Разом з тим, ухвалою господарського суду м. Києва від 04.04.2016 порушено провадження у справі №910/2543/16 про банкрутство боржника -ТОВ «Інвестор-3».

Постановою господарського суду м. Києва від 25.04.2016 у справі №910/2543/16 ТОВ "Інвестор - 3" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру з особливостями, передбаченими ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", призначено ліквідатором - голову ліквідаційної комісії ОСОБА_9

Господарським судом м. Києва оприлюднено повідомлення про визнання ТОВ "Інвестор-3" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури 27.04.2016 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України у мережі Інтернет.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.06.2016 у справі №910/2543/16 прийнято до розгляду заяву ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" з кредиторськими вимогами до боржника у сумі 18482674,55 грн, які обґрунтовані невиконанням умов кредитного договору №44 від 06.03.2013, №82 від 25.04.2013, з посиланням на іпотечні договори №13-031 від 06.03.2013 та №13-065 від 25.04.2013.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 01.08.2016 у справі №910/2543/16 заяву ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" задоволено, визнано вимоги ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" до ТОВ "Інвестор-3" на загальну суму 18482674,55 грн та внесені окремо як забезпечені заставою майна.

31.08.2016 у межах справи №910/2537/16 ліквідатор у порядку вимог статті 42 Закону про банкрутство звернувся до ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6" про надання згоди на продаж спірних нежитлових приміщень по вул. 23 Серпня, буд.6, у м. Харкові та по проспекту Леніна, буд.54, у м. Харкові, які були предметом забезпечення за договорами іпотеки №13-031 і №13-065, проти продажу банк не заперечував.

24.11.2016 відбувся другий повторний аукціон з продажу зазначених спірних нежитлових приміщень, за результатами якого на підставі протоколів №1 і №2 організатором торгів оголошено переможцем Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "НКМ5", 24.11.2016 ліквідатором передано майно за актом про передачу права власності на спірне нерухоме майно, на підставі чого 06.12.2016 нотаріусом зареєстроване право власності на вказані обєкти у за реєстраційними номерами 2775 і 2776, про що видані свідоцтва та внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Повідомлення, розміщене 24.11.2016 на офіційному сайті Вищого господарського суду України, також підтверджує, що спірні нежитлові приміщення ТОВ "Інвестор-3" по вул. 23 Серпня, буд.6, у м. Харкові та по проспекту Леніна, буд. 54, у м.Харкові, продані у процедурі банкрутства Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "НКМ5".

Доказів оскарження результатів вказаних аукціонів щодо продажу спірного майна у процедурі банкрутства у справі №910/2543/16 у встановленому Законом про банкрутство порядку суду ні ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6", ні його правонаступником, ні іншим учасником справи не надано.

Отже, виходячи з матеріалів даної справи, колегія суддів зазначає, що факт реалізації заставного майна у межах справ про банкрутство №910/2537/16 і №910/2543/16 відбувся за безпосередньої участі заставного кредитора ПАТ "ОСОБА_7 ОСОБА_6», і на момент звернення до суду у межах справи про банкрутство боржника №922/758/17 і на час розгляду апеляційним судом не заперечується сторонами угод і не спростований жодними доказами.

Задовольняючи заяву кредитора, господарський суд виходив з того, що на час звернення ТОВ "Інвестіційна компанія "НКМ5" (02.03.2017) із заявою про визнання його банкрутом за ним зареєстровано право власності на спірні нежитлові приміщення, що підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №78110122 від 13.01.2017, яка містить інформацію щодо ТОВ "Інвестиційна компанія "НКМ5".

З наданих до суду разом із заявою кредитора інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо спірного нерухомого майна, зокрема, №80278832 від 14.02.2017, №80280080 від 14.02.2017, №80274382 від 14.02.2017, №80276082 від 14.02.2017, убачається, що відносно спірного майна зареєстровано обтяження, а саме: заборона на нерухоме майно, обтяжувачем є ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" (а.с.3-10, том 2).

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що боржнику під час придбання спірного майна було відомо про наявність обтяження.

З покликанням на статті 546 Цивільного кодексу України та статтю 1 Закону України «Про іпотеку» суд вважав, що іпотека як самостійний вид забезпечення виконання зобовязання полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником забезпечених іпотекою зобовязань одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами. З покликанням на статтю 23 Закону про іпотеку суд вважав, що особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе усі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

З покликанням на приписи статей 526, 599 Цивільного кодексу України та підстави, зазначені статтями 17 та 23 Закону про іпотеку, на частину 1 статті 38 Закону про банкрутство, на правову позицію Верховного Суду України у постанові від 21.09.2016 у справі №6-1685цс16, суд зазначив, що співвідношення зазначених положень законодавства дає змогу дійти висновку про те, що Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України, таким чином суд вважає, що ліквідатор помилково посилається на зняття обтяження на спірне майно як на підставу для припинення іпотеки і фактично ототожнює ці поняття, не звернувши уваги, що обтяження тягне за собою лише право обмеження розпорядження майном. Ураховуючи, що на час відкриття ліквідаційної процедури у відповідному державному реєстрі була наявна реєстрація іпотеки на спірне майно, що перебувало у нового власника боржника, то відомості щодо майна, яке е предметом застави, мають бути окремо включені до реєстру вимог кредиторів ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ5».

Колегія суддів не може погодитися з висновками господарського суду, з огляду на таке.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Статтею 593 Цивільного кодексу України встановлено, що право застави припиняється у разі: припинення зобовязання, забезпеченого заставою; втрати предмета застави, якщо заставодавець не змінив предмет застави; реалізації предмета застави; набуття заставодержателем права власності на предмет застави, а також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, а майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника за основним зобов'язанням на підставі договору, закону або рішення суду.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобовязання в межах вартості предмета іпотеки.

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

Згідно зі ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною 4 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство), аналогічною за змістом статей 12 і 16 Господарського процесуального кодексу України, усі майнові спори з вимогами до боржника, відносно якого порушено справу про банкрутство, розглядаються господарським судом, у провадження якого перебуває справа про банкрутство.

Згідно з приписами частини 6 статті 19 Закону про банкрутство задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, допускається лише у межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 і 5 статті 19 цього Закону встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду, яка є підставою для зупинення виконавчого провадження. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюються виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобовязаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, повязаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Стаття 45 Закону про банкрутство встановлює, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється у позачерговому порядку. Також, за змістом статті 45 цього Закону вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. Отже, у випадку реалізації майна банкрута, яке було передано в іпотеку, кошти від такої реалізації спрямовуються на задоволення вимог кредитора за зобовязаннями, які воно забезпечує. Зазначена норма права стосується реалізації майна саме банкрута, а не будь-якого іншого майна, переданого в іпотеку. За таких умов у звязку з припиненням основного зобовязання погашенням припиняється і похідне зобовязання у вигляді іпотеки майна, яке належало банкруту.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції від 30.06.1999) та частини першої статті 38 Закону про банкрутство у редакції від 21.12.2011 з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної комісії скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обтяження щодо розпорядження майном такого боржника, продаж майна та задоволення вимог кредиторів здійснюється у порядку, передбаченому цим Законом, тощо.

Із змісту зазначеної норми убачається, що законодавець повязує виникнення наслідків визнання боржника банкрутом саме з моментом винесення судом постанови, а не з необхідністю зазначення про скасування арештів і обмежень у самій постанові. Отже, після винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом приписи закону є обовязковими для виконання усіма особами, органами тощо при застосуванні встановлених законом наслідків, у тому числі щодо скасування накладених заборон на іпотечне майно і порядку продажу.

При таких підставах, співвідношення зазначених положень законодавства дає змогу дійти висновку про те, що і положення статті 17 Закону України «Про іпотеку», і закріплені у статті 593 Цивільного кодексу України положення, що регулюють правовідносини з приводу заставного (іпотечного майна) є аналогічними за своїм змістом і встановлюють, що право застави (іпотеки) припиняється у випадку реалізації майна, що є предметом забезпечення, за умовами статті 41 Закону «Про іпотеку» у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження», і якщо відносно боржника порушено справу про банкрутство - за умовами статей 10, 19, 38, 42, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» і виключно у межах провадження у справі про банкрутство боржника.

За змістом зазначених норм іпотека не припиняється при переході прав на іпотечне майно, якщо не наступили обставини, визначені законом, зокрема статтею 17 Закону України «Про іпотеку» або статтею 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Така позиція колегії суддів узгоджується з правовою позицією, зазначеною у постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 у справі №6-1803цс16.

Отже, оскільки законодавець повязує припинення застави з фактом реалізації заставного майна згідно статті 593 Цивільного кодексу України, спірні нежитлові приміщення були реалізовані у встановленому Законом про банкрутство порядку за участі банку як заставного кредитора, доказів недійсності результатів аукціонів з продажу цього майна за заявою учасників процедури, у тому числі банку, не надано, а оскарження можливо виключно у господарському суді у межах справи про банкрутство, тому з огляду на принцип правомірності правочинів згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України іпотека є припиненою з моменту реалізації майна на аукціоні у межах справи про банкрутство №910/2537/16 і №910/2543/16.

Внаслідок чого, на підставі встановлених у цій справі обставин та норм законодавства, колегія суддів вважає помилковими твердження кредитора, що єдиною підставою для припинення іпотеки у разі продажу іпотечного майна відповідно до статті 17 Закону України «Про іпотеку» вважає реалізацію його згідно статті 41 цього Закону, а наведені на підтвердження цих доводів висновки Верховного Суду України у справі №6-1685цс16 від 21.09.2016 не можуть бути застосовані, оскільки встановлюють інші обставини і не враховують норм законодавства про банкрутство щодо порядку продажу забезпеченого майна.

Отже, господарський суд безпідставно застосував саме ці висновки Верховного Суду України при розгляді справи №922/758/17 і помилково не узяв до уваги правові висновки Верховного Суду України від 31.05.2017 у справі №6-1803цс16, що регулюють спірні правовідносини стосовно реалізації майна, переданого в іпотеку, у ліквідаційній процедурі.

При цьому, колегія суддів зазначає, щодо при розгляді справи про банкрутство господарський суд розглядає скарги на дії, бездіяльність осіб, заяви про визнання недійсними угод (договорів) недійсними, визнання аукціонів з продажу майна недійсними, а також заперечення осіб, які вважають себе власниками, тому зясування обставин продажу спірного нерухомого майна при наявності у державних реєстрах речових прав записів про обтяження мають розглядатися виключно у межах справи про банкрутство №910/2537/16 і №910/2543/16.

З цих же підстав, доводи кредитора щодо можливості заявити про свої порушені права та обрати згідно статті 11 Закону України «Про іпотеку» спосіб судового захисту щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у справі №922/758/17 не ґрунтуються на приписах законодавства про банкрутство.

Таким чином, іпотека спірної нерухомості не є дійсною для нового власника ТОВ «Інвестиційна компанія «НКМ5», а тому відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень частин 1, 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» в частині, що стосується переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі у порядку спадкування чи правонаступництва.

Колегія суддів зазначає, що оскільки спірні обєкти іпотеки (заставне майно) були реалізовані у межах ліквідаційної процедури у справах про банкрутство ТОВ «Інвестор-3» та ТОВ «Парк Реал Естейт» у порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а кошти від реалізації мають спрямовуватися на погашення вимог заставного кредитора, яким у зазначених справах є ПАТ «Банк «ОСОБА_6», тому ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» не позбавлена права звернутись до господарського суду м.Києва з відповідними заявами про заміну кредитора у справах про банкрутство №910/2537/16 і №910/2543/16, провадження у яких триває, у порядку, визначеному статтею 21 Закону про банкрутство і статтею 25 Господарського процесуального кодексу України на будь-якій стадії судового процесу.

Стаття 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначає кредитора як юридичну або фізичну особу, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника.

Заміна кредитора у зобовязанні допускається шляхом відступлення права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва.

Згідно зі ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Заміна кредитора у зобовязанні не впливає на права та обовязки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом.

У ході судового розгляду справи зясовано, що ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" звернулося до господарського суду м.Києва із заявами про заміну сторони - кредитора у справі №910/2543/16 про банкрутство ТОВ «Інвестор-3» та у справі №910/2537/16 про банкрутство ТОВ «Парк Реал Естейт» у звязку з відступленим ПАТ «Банк «ОСОБА_6» права вимоги за кредитними та іпотечними договорами ТОВ "Фінансова компанія "Еліт ОСОБА_8", яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" (копії зазначених заяв містяться у матеріалах справи).

Як стверджує кредитор, заяви про заміну кредитора у зазначених справах не розглянуті господарським судом м.Києва, однак матеріали справи містять докази отримання вказаних заяв господарським судом м.Києва.

Разом з зазначеними заявами ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» звернулось до суду з клопотаннями щодо попередження порушень прав та інтересів кредитора, в яких просить до моменту розгляду заяви ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» про заміну сторони в рамках справи №910/2537/16 про банкрутство ТОВ «Парк Реал Естейт» та справи №910/2543/16 про банкрутство ТОВ «Інвестор-3» не проводити будь-яких дій щодо майна боржників, щоб не дозволити порушення прав та інтересів кредитора ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал".

Отже, ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" такими діями підтверджує наявність його прав як кредитора та порушених інтересів у справах про банкрутство ТОВ «Інвестор-3» та ТОВ «Парк Реал Естейт».

Щодо визначення суми заявлених вимог суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" отримало право вимоги до позичальників - ТОВ "Парк Реал Естейт" та ТОВ "Інвестор-3" за кредитними договорами №141 від 21.07.2011, №44 від 06.03.2013, №82 від 25.04.2013 у загальній сумі 40424036,58 грн, дана сума заборгованості не спростована, доказів погашення заборгованості суду не надано.

Однак колегія суддів не погоджується з такими доводами суду першої інстанції, оскільки у справі про банкрутство господарський суд має встановити наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника перед кредитором шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. Відтак, грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Згідно з частиною другою статті 43, статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" не подано до господарського суду Харківської області доказів в обґрунтування заявлених кредиторських вимог до боржника, а надано первинні документи на підтвердження заявлених кредиторських вимог до суду апеляційної інстанції, тому суд першої інстанції безпідставно визнав доведеною суму заявлених кредиторських вимог, не зясувавши усі обставини, що мають значення для справи.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» у сумі 40424036,58 грн є забезпеченими іпотекою та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом при винесенні ухвали невірно застосовані норми матеріального права, не в повному обсязі зясовані обставини, що мають значення до справи, у звязку з чим апеляційні скарги підлягають задоволенню, ухвала господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17 - скасуванню з прийняттям у цій частині нового рішення про відмову у задоволенні заяви з кредиторськими вимогами.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2 ст. 103, пунктами 1), 4) ст.104, ст.105, ст.106 Господарського процесуального кодексу України, - колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія НКМ5 задовольнити.

Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія НКМ5 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.06.2017 у справі №922/758/17 скасувати повністю.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінекс-Капітал» (вх.№14217 від 27.04.2017) з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна компанія «НКМ5» відмовити.

Повний текст постанови складено 07.08.2017.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя О.О.Крестьянінов

Суддя О.В.Шевель