ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.2017 Справа № 904/7466/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полекс С", м. Кривий Ріг

про стягнення 150 000,00 грн. заборгованості за договором поставки, 91 200,00 грн. пені, 2498,63 грн. 3% річних, 12 496,08 грн. інфляційних втрат

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 07.08.2017 року

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 31.07.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полекс С" суми заборгованості у розмірі 150 000,00 грн., 91 200,00 грн. пені, 2 498,63 грн. 3% річних та 12 496,08 грн. втрат від інфляції.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором поставки №01/04 від 01.04.2016 року щодо своєчасної та повної оплати поставленої продукції.

Відповідачем в матеріали справи надано копії платіжних доручень, згідно яких, на час розгляду справи, ним сплачено суму боргу у розмірі 150 000,00 грн. Згідно відзиву відповідач не погоджується з розміром нарахованої пені, та посилається на ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", згідно якої пеня не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Полекс С" в розмірі 256 194,71 грн. В даній заяві позивач посилається на можливість відчуження відповідачем майна та зняття коштів з рахунку, що унеможливить виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 24.07.2017 порушено провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 08.08.2017 року.

В судовому засіданні 08.08.2017 оголошувалася перерва до 10.08.2017.

Відповідачем, 10.08.2017 подано доповнення до відзиву на позовну заяву, згідно якого, останній просить зменшити розмір штрафних санкцій вдвічі, в частині стягнення суми пені у розмірі 80 640,0 грн. відмовити.

В порядку статті 85 ГПК України, у судовому засіданні 08.08.17 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полекс С" (покупець) було укладено договір поставки №01/04 від 01.04.2016 та додаткову угоду №1 від 23.09.2016.

Згідно умов даного договору Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, кількість, асортимент, ціна та ТУ У 07.1-1:2015 на яку зазначені в специфікаціях, які є невід'ємними частинами даного договору.

Відповідно п.4.1,4.2 Договору ціна товару, обсяги зазначені в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору. Загальна сума договору складає суму всіх специфікацій до даного договору.

Згідно п.3.3 Договору, з урахуванням Додаткової угоди №1 від 23.09.2016 року, право власності на товар від продавця до покупця переходить після підписання сторонами видаткової накладної.

Строк дії даного договору - до 31 грудня 2016 року (п.9.1. Договору).

Згідно ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем було виконано умови договору та поставлено відповідачу продукцію, погоджену сторонами в специфікаціях. Так, згідно підписаних сторонами видаткових накладних №301 від 25.11.2016, №318 від 12.12.2016 та №321 від 15.12.2016 відповідачу було поставлено продукцію на суму 232 129,80 грн.

Згідно п.5.2. Договору, з урахуванням додаткової угоди, умови платежу: 100% оплата протягом 10 календарних днів з дати відвантаження.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач порушив умови договору, не оплатив своєчасно та у повному обсязі вартість отриманої продукції.

Позивачем заявлено до стягнення суму залишку заборгованості у розмірі 150 000,00 грн.

Згідно наданої відповідачем копії платіжного доручення №204 від 24.07.2017, останнім, на час розгляду справи, сплачено суму залишку заборгованості у розмірі 150 000,00 грн.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для припинення провадження у справі в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 150 000,00 грн. за відсутністю предмету спору.

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.7.1. Договору, з урахуванням додаткової угоди, у разі неоплати товару, або прострочення оплати товару в термін, зазначений в договорі , покупець відшкодовує постачальнику всі збитки, пов'язані з невиконанням зобов'язання за даним договором, сплачує пеню в розмірі 0,3% від вартості несплаченого товару за кожен день прострочення платежу, а також сплачує штраф у розмірі 0,1 % від вартості несплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Позивачем, заявлено до стягнення суму пені у розмірі 91 200,00 грн. за період прострочення з 01.01.2017 по 01.06.2017.

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок позивача, враховуючи положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", здійснивши власний розрахунок пені, судом встановлено, що стягненню підлягає сума пені у розмірі 22 745,21 грн. за період прострочення з 01.01.2017 по 01.06.2017.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних за період прострочення з 01.01.17 по 01.06.17 у розмірі 2 498,63 грн.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи та не містить арифметичних помилок, з огляду на що суд вбачає підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 2 498,63 грн. 3% річних за період прострочення з 01.01.17 по 01.06.17.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення інфляційних втрат за період січень-травень 2017 року у розмірі 12 496,08 грн.

Розрахунок інфляційних втрат, наданий позивачем, відповідає вимогам чинного законодавства України та дійсним обставинам справи.

Таким чином, позовна вимога про стягнення 12 496,08 грн. втрат від інфляції за період січень-травень 2017 року є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову судом відхиляється, так як відсутні підстави припустити, що їх невжиття може призвести до неможливості чи утруднення виконання судового рішення.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача.

Керуючись п.1-1 статті 80, ст.193 Господарського Кодексу України, ст. ст. 11, 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полекс С" (50065, АДРЕСА_1; код 38032966) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (50000, АДРЕСА_2; код 37064892) 22 745,21 грн. пені, 2498,63 грн. 3% річних, 12 496,08 грн. втрат від інфляції та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 842,93 грн.

В частині стягнення суми заборгованості у розмірі 150 000,00 грн. провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня підписання повного рішення.

Повне рішення складено 11.08.2017

Суддя ОСОБА_3