У х в а л а

8 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Берднік І.С., Ємця А.А.,-
розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Альфа Страхування») про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 1 лютого 2017 року та постанови Вищого господарського суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 910/17206/16 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») до ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про стягнення 54 238,80 грн,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 1 лютого 2017 року та постановою Вищого господарського суду України від 26 квітня 2017 року, позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення 54 238,80 грн задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування в розмірі 54 238,80 грн та 1 378,00 грн судового збору.

У липні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ПрАТ «СК «Альфа Страхування» про перегляд Верховним Судом України рішення Господарського суду м. Києва від 18 жовтня 2016 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 1 лютого 2017 року та постанови Вищого господарського суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 910/17206/16 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 10 грудня 2014 року у справі № 910/7163/14, в якій, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копію постанови Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року справі № 3-50гс15 (№ 910/7163/14).

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, ст.ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 910/17206/16 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: І.С. Берднік

А.А. Ємець