ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.08.2017 Справа № 904/7628/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "ЗАПОРІЖКОКС"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 4512,44грн.

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1 - довіреність № 19/101 від 15.11.2016;

від відповідача: представник ОСОБА_2 - довіреність № б/н від 17.05.2017.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Запоріжкокс" (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 4512,44грн. шкоди, завданої недостачею. Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

21.03.2014 між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" укладено договір №УПр14/31.

Відповідно до Специфікації від 26.04.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" зобов'язалося поставити позивачу концентрат вугілля кам'яного марок Г(Г2) 0-100, ГЖО 0-100 (ПАТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" ТУ У 05.1-8:2016, з змінами №1).

09.05.2017 в межах договору та Специфікації від 26.04.2017, на адресу позивача направлено партію концентрату вугільного марки Г(Г2) 0-100 (далі по тексту - кам'яного вугілля) в вагонах за залізничною накладною №49896152.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" надано позивачу рахунок на оплату №0905-6 від 09.05.2017 на суму 2650514,76грн. (сума з ПДВ) щодо оплати вартості вугілля кам'яного Г(Г2) 0-100 загальною кількістю 1068,550т.

Рахунок на оплату №0905-6 від 09.05.2017 на суму 2650514,76грн. оплачено у повному обсязі, що підтверджується банківськими документами №113351 від 31.05.2017 на суму 30120,09грн. та №113349 від 31.05.2017 на суму 2620394,67грн.

Відповідно до залізничної накладної №49896152:

- маса вантажу в вагоні №65941510 є 68000кг., тара - 25000кг. Маса брутто вагону №65941510 складає 93000кг.;

- маса вантажу в вагоні №68621986 є 67900кг., тара - 21980кг. Маса брутто вагону №68621986 складає 89880кг.

12.05.2017 на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці складено комерційні акти №460005/686, №460005/685 про наявність виїмок.

У зв'язку з тим, що перевізником (відповідачем) не було виконано належним чином своїх обов'язків із забезпечення схоронності переданого йому до перевезення вантажу позивачу, як вантажоодержувачу спричинено фактичну шкоду, що і стало підставою звернення до господарського суду з даною позовною заявою.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2017 справу №904/7628/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 27.07.2017 за вих.№19/127 ухвалою суду від 02.08.2017 порушено провадження по справі та прийнято позовну заяву до розгляду, призначено слухання на 16.08.2017.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Господарським судом враховано положення пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 03.08.2017 та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 09.08.2017 з відміткою представника відповідача про отримання ухвали суду 07.08.2017 та явкою представника в судове засідання.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.08.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлення про час та місце його проведення, розпочато розгляд справи по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити; представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 16.08.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2014 між Публічним акціонерним товариством "Запоріжкокс" (далі по тексту - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Трейдінг" (далі по тексту - відповідач) укладено договір №УПр14/31.

За залізничною накладною №49896152 зі станції відправлення Добропілля Донецької залізниці на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці 12.05.2017 прибув вагон №53607339 з вантажем " концентрат вугільний".

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Під час видачі вантажу з перевіркою, була встановлена вагова недостача продукції.

Загальна недостача партії вугілля у вагонах №65941510 та №68621986 складає 1821кг. на загальну суму 4512,44грн.

Недостача продукції документально підтверджена комерційними актами.

Комерційним актом №460005/685, який складено 12.05.2017 встановлено наступне: "На підставі акту загальної форми №34026 від 12.05.2017 станції Запоріжжя-Ліве проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, зі зважуванням вагона на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, госповірка 05.05.2017 приймальником поїздів ОСОБА_3, прийомоздавальником заводу ОСОБА_4, слідчим Заводського ВП Радченко С.В., в присутності ДСЗМ ОСОБА_5 Згідно перевізного документу значиться вага: тара 21980кг, нетто 67900кг. Фактично виявилася вага: брутто 88950кг, тара з документа 21980кг, нетто 66970кг, що менше ваги, вказаної у перевізному документі на 930кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні вище рівня бортів 10см., шапкою. Вантаж марковано однією поздовжньою бороздою катка ущільнювача, що відповідає перевізному документу. Маркування порушене, виявлено виїмку над люком розміром 120х280х40см. Втехнічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає.

Комерційним актом №460005/686, який складено 12.05.2017 встановлено наступне: "На підставі акту загальної форми №4118 від 11.05.2017 станції Нижньодніпровськ-Вузол проведена комісійна видача вантажу вантажоодержувачу, зі зважуванням вагона на справних електронних вагонних вагах вантажоодержувача №085, госповірка 05.05.2017 приймальником поїздів ОСОБА_3, прийомоздавальником заводу ОСОБА_4, слідчим Заводського ВП Радченко С.В., в присутності ДСЗМ ОСОБА_5 Згідно перевізного документу значиться вага: тара 25000кг, нетто 68000кг. Фактично виявилася вага: брутто 90750кг, тара з документа 25000кг, нетто 65750кг, що менше ваги, вказаної у перевізному документі на 2250кг. В комерційному відношенні навантаження у вагоні вище рівня бортів. Вантаж марковано однією поздовжньою бороздою катка ущільнювача, що відповідає перевізному документу. Маркування порушене, виявлено виїмку над люком розміром 120х100х20см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає.

Таким чином, вказаними комерційними актами встановлено, що при перевантаженні вагону у статистичному режимі на справних електронних вагонних вагах, виявилося, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних, а саме:

- у вагоні №65941510 на суму 3890,46грн.

2250кг (виявлена недостача) - 680кг (норма недостачі) = 1570кг.

- у вагоні №68621986 на суму 621,98грн.

930кг (виявлена недостача) - 679 кг (норма недостачі) = 251кг.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за незбережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони були прийняті залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень ст. 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1% маси, зазначеної в перевізних документах.

Отже, з урахуванням норми природної втрати (1%) відповідальна недостача вугілля кам'яного з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення складає 4512,44грн.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов'язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку (пункт 3.9 роз'яснень Вищого господарського суду України від 29.09.2008 №04-5/225 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються в повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного відповідальність за вагову недостачу вугілля кам'яного слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача. З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями Статуту залізниць України, Правил видачі вантажів, ст.924 Цивільного кодексу України, ст.1, 2, 3, 314 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, б.5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь публічного акціонерного товариства "Запоріжкокс" (69600, м.Запоріжжя, вул.Діагональна, 4; ідентифікаційний код 00191224) 4512,44грн. (чотири тисячі п'ятсот дванадцять грн. 44 коп.) збитків; 1600,00грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

17.08.2017

Суддя ОСОБА_6