ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. Справа № 925/718/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В.., за участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_1, представників сторін: позивача ОСОБА_2 за довіреністю, відповідача не зявились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "ВАІС" про стягнення 124 099 грн. 92 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради (далі - позивач) звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВАІС" (далі - відповідач), в якому просив стягнути упущену вигоду у сумі 73869 грн., індексацію у сумі 50230 грн. 92 коп., а всього 124099 грн. 92 коп. та відшкодувати понесені судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1 861 грн. 49 коп.

Позов мотивовано тим, що спірні збитки спричинені не укладанням договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Черкаси у звязку з будівництвом магазину промислових товарів та кафе по вул. Дахнівській, 52 у м. Черкаси.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28, шляхом направлення ухвали суду за адресою, зазначеній в позовній заяві.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлені за адресою державної реєстрації відповідача, повернуті поштою з довідкою «за закінченням терміну зберігання». Згідно зі ст. 64 ГПК України, у разі відсутності сторін за адресою державної реєстрації, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В засіданні суду прокурор та представник позивача позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві підтримали і просили суд задовольнити повністю.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

22 травня 2013 року управлінням Державної архітектурно будівельної інспекції України в Черкаській області зареєстровано декларацію № ЧК1 про початок будівельних робіт з будівництва магазину промислових товарів та кафе по вул. Дахнівській, 52 у м. Черкаси.

10 червня 2014 року управлінням Державної архітектурно будівельної інспекції України в Черкаській області зареєстровано декларацію № ЧК38 про готовність обєкта до експлуатації, в якій зазначено, що відповідач здійснив будівництво магазину промислових товарів та кафе по вул. Дахнівській, 52 у м. Черкаси. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 738, 868 тис. грн.

Відповідно до частини 2 статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

У частині 5 статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності встановлено, що величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до частини 9 статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невідємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Згідно частини 1 статті 40 зазначеного Закону порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

На виконання наведених вимог закону Рішенням Черкаської міської ради від 23.06.2011 року №2-621 затверджено Порядок залучення замовників до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Черкаси, розроблений відповідно до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до положень частин 2, 3, 9 статті 40 Закону № 3038-VІ, обовязок ініціювати укладення договору про пайову участь покладено саме на замовника будівництва, оскільки цей обовязок повязаний зі зверненням замовника до органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порушення статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку залучення замовників до пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси, заява про укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Черкаси до Черкаської міської ради не направлялася, як наслідок, такий договір не був укладений до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію згідно декларації № ЧК38 від 10 червня 2014 року, що призвело до втрати вигоди, яку б Черкаська міська рада могла отримати при укладанні відповідного договору.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.

Так, неправомірна бездіяльність замовника щодо його обовязку взяти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури населеного пункту є протиправною формою поведінки, внаслідок якої міська рада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів (упущена вигода), що перебуває у безпосередньому причинному звязку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача, сукупність наведених елементів є підставою для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Аналогічна позиція міститься у наданій до матеріалів справи позивачем Постанові Верховного суду України у справі №908/312/16 від 22 березня 2017 року.

Розмір збитків обраховується відповідно до розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва обєкта - для нежитлових будівель та споруд.

Згідно із п. 2.6 Порядку розмір пайової участі замовників у розвитку інженерно транспортної та соціальної інфраструктури м. Черкаси визначається від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) обєкта визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами без урахування витрат на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх та поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, за формулою П= 10% *(З-В-Б) для нежитлових будівель, де П розмір пайової участі у грошовому виразі, З загальна кошторисна вартість будівництва обєкта згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва обєкта містобудування, В витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж влаштування внутрішніх та поза майданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій, Б- кількість коштів державного або місцевого бюджету використана на будівництво обєкта. Розрахунковий розмір пайової участі підлягає округленню до цілої гривні.

Так, відповідно до декларації № ЧК38 від 10 червня 2014 про готовність обєкта до експлуатації, кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 738,868 тис.грн. Про здійснення витрат на придбання земельної ділянки в декларації не зазначено, кошти місцевого чи державного бюджету на будівництво названого вище обєкта не виділялися.

Таким чином, розмір пайової участі у розвитку інженерно транспортної інфраструктури м. Черкаси, який мав би сплатити Відповідач у разі укладення договору пайової участі складає 73 869 грн. (10% від кошторисної вартості будівництва).

Пунктом 1 розяснення Пленуму Вищого арбітражного суду України № 02-5/233 від 12.05.1999 «Про деякі питання питання повязані з застосуванням індексу інфляції» встановлено, що збитки (прямі та упущена вигода) підлягають відшкодуванню з урахуванням офіційного індексу інфляції.

Відтак, з відповідача слід стягнути упущену вигоду з урахуванням індексу інфляції яка становить 50 230, 92 грн., нарахованого за період з червня 2014 року по травень 2017 року включно.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд позов визнає обґрунтованим і доказаним, тому із зазначених в позові підстав його задовольняє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 1861 грн. 49 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ВАІС», ідентифікаційний код юридичної особи 30599231, місцезнаходження: 18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Чайковського, 49/1 на користь Черкаської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 25212542, місцезнаходження: 18001, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького,36 73 869 грн. 00 коп. основного боргу, 50230 грн. 92коп. інфляційних втрат, 1861 грн. 49 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 10.08.2017 року.

Суддя В.М. Грачов