ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р. Справа № 921/411/17-г/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

б/н від 18.07.2017 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2017 року

у справі № 921/411/17-г/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "М-Трейд", с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область;

до відповідача 2: Товариства з обмеженою діяльністю "Торговий дім "Агрі-Трейд", с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область;

до відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Карпат", с. Росохач, Городенківський район, Івано-Франківська область;

до відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрі Сідс", с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область;

до відповідача 5: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Підгайці", с. Вербів, Підгаєцький район, Тернопільська область;

до відповідача 6: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гектар М", м. Дунаївці, Дунаєвецький район, Хмельницька область;

до відповідача 7: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрні Ресурси", смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область;

до відповідача 8: Товариства з обмеженою відповідальністю "Букагропром", м. Чернівці;

до відповідача 9: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кагро", смт. Козова, Козівський район, Тернопільська область;

до відповідача 10: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бука", с. Панка, Сторожинецький район, Чернівецька область;

до відповідача 11: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Глибоччини", с. Панка, Сторожинецький район, Чернівецька область;

до відповідача 12: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Буковина", м. Тернопіль;

до відповідача 13: Товариства з обмеженою відповідальністю "Врожайне Прикарпаття", с. Вовчинець, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область;

до відповідача 14: Товариства з обмеженою відповідальністю "Миколаївські Лани", с. Колодруби, Миколаївський район, Львівська область;

до відповідача 15: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостиські Лани", с. Зав'язанці, Мостиський район, Львівська область;

до відповідача 16: Товариства з обмеженою відповідальністю "Елагрі-Деренівка", с. Деренівка, Теребовлянський район, Тернопільська область;

до відповідача 17: Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Брайоні Холдінгс", м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область

про стягнення з :

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "М-Трейд" (ідентифікаційний код 35855812, місцезнаходження: вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область);

- Товариства з обмеженою діяльністю "Торговий дім "Агрі-Трейд"(ідентифікаційний код 36145734, місцезнаходження: вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область);

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Карпат" (ідентифікаційний код 35238875, місцезнаходження: вул. Українська, 103, с. Росохач, Городенківський район, Івано-Франківська область;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрі Сідс" (ідентифікаційний код 36543210, місцезнаходження: вул. Незалежності, 68А, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-Підгайці" (ідентифікаційний код 34041152, місцезнаходження: с. Вербів, Підгаєцький район, Тернопільська область);

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Гектар М" (ідентифікаційний код 38178358, місцезнаходження: вул. ІІІ Інтернаціоналу, м. Дунаївці, Дунаєвецький район, Хмельницька область солідарно заборгованість за Кредитним договором № 106.1-20/172 від 18.10.2013 р. в сумі 12 366 042,89 доларів США та 237 041 394 грн. 21 коп.;

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2 представник;

від відповідачів не зявилися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 921/411/17-г/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т. введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Бойко С.М.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.17, апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 10.08.17.

Ухвалою Господарського сууд Тернопільської області від 06.07.17 у справі №921/411/17-г/16 (суддя Хома С.О.) позовну заяву без номера від 30.06.2017 року Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" та додані до неї документи (у т.ч. платіжне доручення № НОМЕР_1 від 30 червня 2017 р. на суму 240000 грн.), всього на 93 (дев'яносто трьох) аркушах, повернуто Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк", м. Київ, вул. Ковпака, 29 без розгляду, на підставі п.3 ч.1 ст.83 ГПК України.

При цьому, місцевий господасрький суд виходив з того, позивачем до позовної заяви не додано обґрунтований розрахунок процентів за користування кредитом, не додано доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, оскільки до позовної заяви додано копії документів, які належним чином не засвідчені та не конкретизовано предмет спору: зокрема, в прохальній частині позовної заяви йдеться про стягнення з відповідачів 12 366 042,89 доларів США та 237 041 394 грн. 21 коп, однак не вказано, що є складовою суми 12 366 042,89 доларів США (сума заборгованості по кредиту, сума заборгованості по відсотках) також що є складовою суми 237 041 394 грн. 21 коп.

Вказані осбтавни, як зазначено місцевим господарським судом, стали підставою для повернення судом позовної заяви на підставі п. 3 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.07.17 у справі №921/411/17-г/16 та передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

При цьому, апелянт покликається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

Зокрема, апелянт не погоджується з висновоком місцевого господарського суду стосовно того, що позивачем не додано обгрунтований розрахунок сум боргу по процентам за користування кредитом, оскільки, як зазначає скаржник, в самій позовній заяві банк зазначив порядок нарахування процентів, який передбачений п.5.1 кредитного договору, а в доданому до позовної заяви розрахунку наведено формулу їх нарахування та сам розрахунок заборгованості несплачених процентів по кожній з часток кредиту.

Також, апелянт не погоджується з твердженням суду першої інстанції стосовно неподання позивачем документів, які підтверджують викладені в позовній заяві обставини, оскільки, як зазначає скаржник такі висновки суду не грунтуються на приписах норм ГПК України та не відповідають дійсним обставинам справи.

Зокрема, апелянт вказує на те, що ним додано належним чином завірені копії документів, а тому протилежне твердження місцевого господарського суду щодо цього, на його думку є необгрунтованим.

Крім того, апелянт зазначає про те, що предмет позову у даній справі це матеріально правова вимога банку до відповідачів, яка є визначеною і полягає у стягненні коштів, а тому висновок суду про те, що позивачем не конкретизовано предмет спору є помилковою.

Також, скаржник зазначає, що він необмежений строком подання доказів у справі моментом подання позову, а може подавати їх до закінчення розгляду справи.

Відзивів на апеляційну скаргу не подано.

Відповідачі участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Щодо цього судова колегія зазначає, що стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 31.07.17 участь представників сторін у судовому засіданні обов'язковою не визнавалась, беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду ухвали в апеляційному порядку та зважаючи на скорочений термін розгляду апеляційних скарг на ухвали місцевого суду, встановлений ст.102 ГПК України, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість закінчення розгляду апеляційної скарги.

У судовом узасіданні присутній представник позивача надав свої пояснення, викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права зазначає, що у даному випадку апеляційна скарга підлягає задовленню, а ухвала Господарського суду Тернопільської області від 06.07.17 у даній справі скасуванню, зважаючи на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором №106.1-20/172.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що основні вимоги, що предявляються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст.ст. 54, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Зокрема, відповідно до п. 5 ч.2 ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як зазначено вище, подану позовну заяву повернуто місцевим господарським судом на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України у звязку з неподанням позивачем обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення суми процентів за користуванян кредитом, а також не додано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, оскільки долучені до позовної заяви документи не завірені належним чином. Крім цього зазначено про те, що позивачем не конкретизовано предмет спору, оскільки із заявленої до стягненян суми не вбачається її складових.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Пунктом 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 (зі змінами та доповненнями) визначено, що господарський суд не вправі повернути позовну заяву на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Також, п.3.5 вищезазначеної постанови Пленуму ВГСУ передбачено, що якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на ст.63 ГПК України, у цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Таке право судді на витребування доказів закріплене ст.65 ГПК України, відповідно до якої, зокрема, суддя при підготовці справи до розгляду може викликати представників сторін (якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з`ясувати, які матеріали може бути подано додатково; зобов`язати сторін, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребувати від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Як вбачається із змісту зазначених норм, вже саме зазначення у додатках до позовної заяви вказаних документів, виключає можливість повернення поданої позовної заяви без розгляду з посиланням на п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, оскільки зазначені недоліки можуть бути усунуті шляхом витребування судом відповідних документів та матеріалів, належним чином засвідчених їх копій в порядку підготовки справи до розгляду, а також в процесі розгляду справи.

Оцінивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що в переліку додатків до позовної заяви вказано про подання, зокрема, наступних документів: розрахунок заборгованості за кредитним договором №106.1-20/172 від 18.10.13 станом на 25.06.17; кредитний договоір №106.1-20/172 від 18.10.13 (засвідчена копія); договір поруки №06.1-20/191 від 20.12.13, меморіальні валютні ордери та заяви на отримання частки/кредиту.

У вказаному розрахунку містяться розрахунки заборгованості за частками/кредитом, заборгованості за процентами за користування частками/ кредитом та розрахунок неустойки за частками/кредитом. Крім того, у вказаному розрахунку міститься зведена таблиця заборгованості за кредитним договором №106.1-20/172 від 18.10.13 станом на 25.06.17 включно, в якій міститься посилання на суми заборгованості за процентами.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд зазначив, що поданий позивачем розрахунок за процентами не відповідає умовам договору, проте вказана обставина підлягає встановленню в процесі розгляду справи, а факт обгрунтованості чи необгрунотованості поданого розрахунку не є підставою для поверненя позовної заяви, а повинен бути зясований судом під час прийняття рішення у справі.

Покликання місцевого господарського суду на неналежне засвідчення позивачем документів доданих до позовної заяви також не є тією беззаперечною підставою, з якою закон повязує повернення позовної заяви, оскільки суд не обмежений правом витребувати у сторни необхідні для розгляду справи документи в оригіналах чи належним чином завірених копіях в процесі розгляду справи. При цьому, відповідно до вимог процесуального закону, якщо позивачем не буде подано документів необхідних для розгляду справи та витребуваних судом, суд залишає позов без розгляду на підставі п.1 ст.81 ГПК України.

Щодо зазначення місцевим господарським судом, як підстави поверненя позовної заяви, тієї обставини, що позивачем не конкретизовано предмет спору, колегі ясуддів апеляціцйної інстанції зазначає таке:

Як зазначено вище, відповідно до ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; до винесення ухвали про порушення провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору.

Ззазначеною статтею не передбачено такої підстави поверненя позовної заяви як неконкретизація позивачем предмету спору.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Ціна позову повинна бути визначена відповідно до вимог ст. 55 ГПК. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК).

В ціну позову включаються також вказані в позовній заяві суми неустойки (штрафу, пені), а якщо вони не вказані, - суми їх, визначені суддею.

Ціну позову вказує позивач. У випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (ч.2,3 ст.55 ГПК України).

При цьому, судова колегія зазначає, що з тексту позовної заяви вбачається характер, складові та походження сум, що входять до ціни позову.

Таким чином, питання щодо конкретизації сум, які входять до ціни позову не є підставою для поверненя позовної заяви, оскільки до позовної заяви подано розрахунок з якого вбачається, про стягнення яких саме складових ціни позову заявляє позивач. Крім того, місцевий господарський суд не позбавлений можливості витребувати у позивача додаткові пояснення щодо ціни позову чи уточнити обставини щодо складових ціни позову у судовому засіданні під час розгляду справи.

А відтак, враховуючи викладені обставини, місцевим господарським судом зроблено передчасний та помилковий висновок щодо повернення позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" без розгляду чим допущено порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", слід задоволити, ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.07.17 у справі № 921/411/17-г/16 скасувати, матеріали справи направити на розгляд до Господарського суду Тернопільської області.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.4.8 постанови Пленуму ВГС України якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

А відтак, питання розподілу судового збору сплаченого скаржником за подання апеляційної скарги повинен бути здійснений місцевим господарським судом за результатими розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 06.07.17 у справі №921/411/17-г/16 скасувати. Справу направити до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.08.17

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Гриців В.М.