КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа № 910/2766/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

участю представників сторін:

- позивача (апелянта): не з'явився;

- відповідача-1: Бондаренко О.Ю. - за довіреністю № 16 від 19.04.2017;

- відповідача-2: Мельник О.І. - за довіреністю № 0304/17 від 03.04.2017,

розглянувши апеляційну у відкритому судовому засіданні скаргу дочірнього підприємства "Торжок" на рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/2766/17 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом дочірнього підприємства "Торжок", м. Миколаїв

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Первомайськ-кондитер", м. Миколаїв

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінмарк", м. Київ

про визнання недійсним договорів

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Торжок» (надалі-позивач/ДП «Торжок») звернулось до господарського суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-кондитер» (надалі- відповідач-1/ТОВ «Первомайськ-кондитер») та товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» (надалі-відповідач-2/ТОВ «ФК «Фінмарк») про визнання недійсними договорів.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ДП «Торжок» зазначає, що договори про відступлення права вимоги за договором банківського кредиту №19/К-К від 19.05.2006, договором застави майнових прав №19/К-КЛ-З від 27.01.2011 та договором поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014 мають бути визнані судом недійсним з огляду на те, що у керівника ТОВ "Первомайськ-кондитер" був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності на момент укладення договору (ст. 92 Цивільного кодексу України); відповідач-1 не надав позивачу доказів прав нового кредитора у зобов'язанні. За таких підстав, посилаючись на ст. 215 Цивільного кодексу України договори про відступлення прав мають бути визнані судом недійсними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2017 порушено провадження у справі № 910/2766/17 та призначено її до розгляду.

27.02.2017 позивачем було подано заяву про заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить дочірньому підприємства "Торжок"; заборонити органам та суб'єктам державної реєстрації прав вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на майно, що належить ДП "Торжок", заборонити ТОВ "Первомайськ-кондитер" та третім особам вчиняти дії щодо зміни власника нерухомого майна позивача.

Рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/2766/17 (суддя Шкурдова Л.М.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на приписи ст. 92, 203, 204, 215, 512, 514, 516, 517, 519, 627 та ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» мотивоване недоведеністю позовних вимог.

Також, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви ДП «Торжок» про забезпечення позову .

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, ДП "Торжок" (надалі-апелянт) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушення місцевим господарським судом норм процесуально права, що виражено у неповному дослідженні доказів наданих позивачем; неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; не вжиттям всіх необхідних заходів для повного та всебічного розгляду справи, а також порушення норм матеріально права, зокрема, ст. ст. 92, 203, 215, 626 Цивільного кодексу України та ст. 41, 62 Закону України «Про господарські товариства»

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 у справі № 910/2766/17 прийнято до провадження апеляційну скаргу ДП "Торжок" на рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/2766/17 та призначено її розгляд на 08.06.2017.

06.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Первомайськ-кондитер" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

08.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ДП "Торжок" надійшли клопотання про витребування доказів та клопотання про зупинення провадження у справі № 910/2766/17.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 розгляд апеляційної скарги дочірнього підприємства "Торжок" на рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/2766/17 відкладено на 22.06.2017.

19.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Первомайськ-кондитер" (відповідач-1) надійшли копії документів на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 у справі № 910/2766/17.

19.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «ФК «Фінмарк» (відповідач-2) надійшли документи на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 у справі № 910/2766/17.

22.06.2017 представником ДП «Торжок» у судовому засіданні було заявлено клопотання про відкладення та продовження строку розгляду скарги у відповідності до ст. ст. 69, 102 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 клопотання ДП «Торжок» задоволено та продовжено строк розгляду справи, та, відповідно розгляд апеляційної скарги скаргу ДП "Торжок" на рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/2766/17 на 08.08.2017.

08.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ДП «Торжок» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Вказана клопотання мотивоване тим, що представники ДП «Торжок» не мають об'єктивної можливості бути присутнім у судовому засіданні у зв'язку із зайнятістю у інших судових процесах.

Представник відповідача-1 у судому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечував, з викладених у відзиві на апеляційну скаргу підстав. Крім того, представник відповідача-1 заперечував щодо відкладення розгляду справи.

Також представником ТОВ "Первомайськ-кондитер" було надало для огляду колегії суддів Київського апеляційного господарського суду наступні документи:

- копію договору № 7262 про відступлення права вимоги від 28.11.2016;

- акт прийому - передачі за договором відступлення прав вимоги № 071/11-16К від 13.12.2016;

- договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір іпотеки № 4516 від 08.09.2008;

- договір про внесення змін та доповнень від 23.09.2013 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про внесення змін та доповнень від 28.12.2012 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про внесення змін та доповнень від 23.08.2012 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про внесення змін та доповнень від 25.11.2011 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про внесення змін та доповнень від 29.12.2010 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про внесення змін та доповнень від 05.11.2009 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою НП. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про внесення змін та доповнень від 01.12.2008 до договору іпотеки, посвідченим 08.09.2008 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 4516;

- договір про відступлення прав вимоги № 071/11-16К від 13.12.2016;

- кредитний договір № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 1 від 22.05.2006 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 2 від 26.05.2006 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 3 від 07.06.2006 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 4 від 10.08.2006 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 5 від 05.02.2007 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 6 від 15.02.2017 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 7 від 15.06.2007 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 8 від 25.01.2008 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 12 від 19.06.2009 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 13 від 09.11.2009 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 15 від 23.03.2010 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 17 від 08.06.2011 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 18 від 25.11.2011 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 21 від 16.10.2012 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 23 від 20.12.2013 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 22 від 16.09.2013 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 14 від 25.02.2010 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір про внесення змін № 16 від 29.12.2010 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 9 від 27.11.2008 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 10 від 25.03.2009 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- додаткова угода № 11 від 19.06.2009 до кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006;

- договір іпотеки № 2563 від 19.05.2006;

- договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 23.09.2013 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 28.12.2012 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 23.08.2012 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 25.11.2011 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 19.06.2009 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 02.02.2007 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір про внесення змін та доповнень від 29.12.2010 до договору іпотеки, посвідченим 19.05.2006 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Яковлєвою Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 2563;

- договір застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір про внесення змін № 1 від 20.07.2011 до договору застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір про внесення змін № 2 від 25.11.2011 до договору застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір про внесення змін № 3 від 23.08.2012 до договору застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір про внесення змін № 4 від 10.10.2012 до договору застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір про внесення змін № 4 від 28.12.2012 до договору застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір про внесення змін № 5 від 16.09.2013 до договору застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011;

- договір поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014;

- договір про внесення змін № 1 від 28.03.2014 до договору поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014;

- договір про внесення змін № 2 від 07.07.2014 до договору поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014.

У судовому засіданні представник відповідача -2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 залишити без змін. Також останній заперечував щодо відкладення розгляду справи.

Встановлено, що представник апелянта (позивача) у судове засідання не з'явився.

Київський апеляційний господарський суд зазначає, що згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Пунктом 1 ст. 77 ГПК України у якості такої обставини визначено нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу. Між тим, з положень ст. 77 ГПК України вбачається, що неявка будь-якого учасника у судове засідання в апеляційній інстанції у господарській справі не є безумовною підставою для відкладення такого розгляду справи та розгляд справи відкладається лише у разі неможливості вирішення справи.

Між тим, в порушення ч. 1 ст. 33, ч. 2 ст. 34 ГПК України до означеного клопотання не додано жодного належного доказу на підтвердження викладених в клопотанні обставин.

Таким чином враховуючи вищевикладене, клопотання відкладення розгляду справи підлягають залишенню без задоволення з огляду на те що, по-перше, як апелянт був обізнаний про розгляд в Київському апеляційному господарському суді апеляційної скарги та не був позбавлені можливості залучити іншого представника для участі у судовому засіданні, по-друге відповідно до ч. 2 ст. 28 ГПК України керівник підприємства позивача наділений повноваженнями брати участь у судовому засіданні, а відтак апелянт мав можливість забезпечити явку належного представника у судове засідання.

Крім того, розглянувши клопотання ДП «Торжок» про зупинення розгляду даної справи до розгляду справи №910/2341/17 предмет розгляду якої є визнання недійсними результатів аукціону та визнання недійсним протоколу №14/11-01 від 28.11.2016 року колегія суддів відмовляє у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Позивачем пов'язаність та неможливість розгляду не доведена, колегія суддів вважає, що розгляд справи № 910/2341/17 не перешкоджає розгляду даної справи про визнання недійсними договорів саме з підстав відсутності обсягу цивільної дієздатності директора відповідача -1 на укладення спірних договорів та ненадання позивачу відповідачем- 1 доказів переходу прав до нового кредитора.

Також позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме доказів наявності у директора відповідача 1 необхідних повноважень для укладення договорів про відступлення права вимоги (рішення загальних збрів, статут товариства) та виписки з банківських рахунків щодо перахування відповідачем -1 коштів відповідачу -2

Колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, в зв'язку з долученням до відзиву на апеляційну скаргу статуту відповідача -1 та протоколу загальних зборів № 2 учасників ТОВ «Первомайськ-Кондитер». Щодо витребування доказів виписки з банківських рахунків щодо перахування відповідачем -1 коштів відповідачу -2, то колегія суддів зазначає, що вказані документи жодним чином не можуть вплинути на результат розгляду даної справи

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача-1 та відповідача-2, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, що 19.05.2006 між ДП "Торжок" ТОВ "Кит-Кєпитал", правонаступником якого є ДП «Торжок», як позивальником та публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк", як кредитором було укладено договір банківського кредиту №1 9/К-К 9 (надалі-кредитний договір) відповідно до якого позивальник зобов'язується повернути кредитору кредит в сумі 4 000 000,00 доларів США, згідно графіка погашення кредиту, вказаного у п. 2.3. кредитного договору, в строк не пізніше 18.05.2011, а також щомісяця починаючи з травня 2006 року сплачувати кредиторові проценти за користування кредитом у розмірі 12 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України ( надалі- ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

11.03.2014 року між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк", як кредитором, товариством з обмеженою відповідальністю "Кит-Єкатеринбург", як поручителем та дочірнім підприємством "Торжок" (боржник) укладено договір поруки № 19/К-КЛ-З від 27.01.2011 за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань що випливають з кредитного договору №19/К-К від 19.05.2006

Також, 27.01.2011 року між публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський акціонерний банк», як заставодержателем та дочірнім підприємством "Торжок" ТОВ "Кит-Кєпитал", як заставодавцем укладено договір застави майнових прав №19/К-К-3 від 27.01.2011 року.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.11.2016 між публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», як банком та товариствам з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», як новим кредитором був укладений договір відступлення права вимоги № 7262 від 28.11.2016.

Пунктом 1 договору відступлення права вимоги № 7262 від 28.11.2016 визначено, що за цим договором в порядку та на умовах визначених цим договором банк відступає новому кредиторові належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальника за кредитним договором № 19/К-К від 19.05.2006, з усіма додатковими угодами до нього та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або інших осіб, до яких перейшли обов'язки боржника за кредитним договором.

Загальна сума права вимоги за основним договором станом на 27.11.2016 (заборгованість за основним договором, процентами, пенями, штрафами) станом на дату укладення договору у гривневому еквіваленті 52 669 355.42 грн ( п. 1.1. договору права вимоги № 7262 від 28.11.2016).

Відповідно до п. 1.2 договору відступлення права вимоги № 7262 від 28.11.2016 внаслідок укладення цього договору новий кредитор набуває всіх прав кредитодавця за договорами, зокрема, договором застави майнових прав № 19/К-К-3 від 27.01.2011 та договором поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014.

На виконання умов договору відступлення права вимоги № 7262 від 28.11.2016, за актом прийому-передачі документів від 13.12.2016, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» передало, а ТОВ «ФК «Фінмарк» отримало оригінали кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006 з усіма додатковими угодами до цього договору, договір застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011 з усіма його додатковими угодами, оригінал договору поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014 з усіма додатковими угодами до договору.

13.12.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк», як первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ- Кондитер», як новим кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги № 071/11-16К

За цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові належні первісному кредиторові (на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги № 7262 від 28.11.2016 з ПАТ «ВіЕйБі Банк»), а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до позичальника за кредитним договором № 19/К-К від 19.05.2006 з усіма додатковими угодами та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами включаючи право вимоги до правонаступників боржника, спадкоємців боржника або до інших осіб до яких перешли обов'язки за кредитним договором ( п. 1. договору про відступлення права вимоги № 071/11-16К).

Пунктом 1.1. договору про відступлення права вимоги № 071/11-16К визначено, що загальна сума права вимоги за основним договором (заборгованість за основним договором, процентами, пенями, штрафами) станом на дату укладення договору складає в гривневому еквівалентно 52 669 355, 42 грн.

Внаслідок укладення цього договору новий кредитор набуває всіх прав кредитодавця, зокрема, за договором застави майнових прав № 19/К-К-3 від 27.01.2011 та договором поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014 ( п. 1.2 договору про відступлення права вимоги № 071/11-16К).

Також, 13.12.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінмарк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Первомайськ-Кондитер» були укладені наступні договори, а саме, договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 19/К-К-3 та договір про відступлення прав вимоги за договором поруки № 19/К-КЛ-П (т. 2, а.с. 73-74).

Судовою колегією апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони оспорюваних договорів відступлення права вимоги свої зобов'язання виконали належним чином, зокрема, ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" передало, а ТОВ "Первомайськ-Кондитер" отримало оригінали кредитного договору № 19/К-К від 19.05.2006 з усіма додатковими угодами до цього договору, договір застави майнових прав № 19/К-К-З від 27.01.2011 з усіма його додатковими угодами, оригінал договору поруки № 19/К-КЛ-П від 11.03.2014 з усіма додатковими угодами до договору, що підтверджується актам прийому-передачі документів від 13.12.2016 (т. 2, а.с. 106-110).

За таких обставин, внаслідок укладення договорів відступлення права вимоги, право вимоги за договорами банківського кредиту №19/К-К від 19.05.2006 , договору застави майнових прав №19/К-К-3 від 27.01.2011 року, договору поруки №19/К-КЛ-З від 27.01.2011 перейшло до відповідача-1.

Приписами ст. 203, 215 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи оспорювані договори з боку ТОВ «Первомайськ-Кондитер» (відповідач-1) підписано директоромтаОСОБА_6, який діяв на підставі статуту, а з боку ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" підписано директором ОСОБА_5, який також діяв на підставі статуту.

Відповідно до п. 18.4 статуту ТОВ «Первомайськ-Кондитер» директор діє від імені Товариства без доручення у межах, встановлених чинним законодавством, установчими документами Товариства та рішенням зборів учасників. Директор має право заключати від імені Товариства будь-які угоди без обмеження суми, представляти Товариство у відносинах з державними органами та установами, фізичними особами та юридичними особами усіх форм власності як на території України, так і за її межами.

З викладеного положення статуту відповідача-1 вбачається, що директор ТОВ «Первомайськ-Кондитер» мав право заключати від імені Товариства будь-які угоди без обмеження суми, тобто, мав повноваження на укладення оспорюваних договорів.

Крім того, протоколом № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Первомайськ-Кондитер» від 12.12.2016 року, директора відповідача-1 ОСОБА_6 було уповноважено на укладення оспорюваних договорів.

Згідно з п.п. 9.10.2-9.10.4 статуту ТОВ "Фінансова компанія "Фінмарк" директор Товариства без довіреності представляє Товариство у відносинах з будь-якими українськими та іноземними органами, юридичними та фізичними особами; без довіреності вчиняє юридичні дії від імені Товариства; укладає правочини від імені Товариства з урахуванням п. 9.3.16 статуту (компетенція загальних зборів з: визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв; визначення основних напрямків діяльності Товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; внесення змін до статуту Товариства, розміру статутного капіталу товариства; виключення учасника Товариства).

З викладеного положення статуту відповідача-2 вбачається відсутність будь-яких обмежень у директора товариства на укладення угод, зокрема, обмежень щодо укладення оспорюваних правочинів.

Встановивши вищезазначені обставини, колегія суддів дійшла висновку про те, що ні у директора відповідача-1, ні у директора відповідача-2, станом на 13.12.2016 не існувало жодних обмежень на укладення оспорюваних правочинів, тобто, представники відповідачів мали необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як встановлено судом, на підставі укладених ПАТ "ВіЕйБі банк" з ТОВ "ФК "Фінмарк", та останнім - з ТОВ "Первомайськ-кондитер" договорів відступлення права вимоги відбулася заміна особи у зобов'язанні, яке виникло з кредитного договору та договорів поруки та застави майнових прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої та колегією суддів апеляційної інстанції, що 16.12.2016 року відповідачем-1 направлено позивачу повідомлення про відступлення права вимоги за договором банківського кредиту №19/К-К від 19.05.2006 згідно договору про відступлення прав вимоги №071/11-16К від 13.12.2016 року; про відступлення права вимоги за договором поруки №19/К-КЛ-З від 27.01.2011 згідно договору про відступлення права вимоги від 13.12.2016 року; про відступлення права вимоги за договором застави майнових прав №19/К-К-3 від 27.01.2011 року на користь відповідача 1.

Вказане повідомлення було отримано позивачем 16.12.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, по місцевим господарським судом правомірно було відхилено посилання позивача на відсутність доказів повідомлення боржника щодо відступлення права вимоги за договорами, оскільки спростовується наявним в матеріалах справи повідомленням про відступлення права вимоги, отриманим позивачем 16.12.2016 року.

Крім того, наявність згоди боржника щодо відступлення права вимоги згідно ст. 516 ЦК України не вимагається, як і не вимагається передача боржнику доказів передання первісним кредитором у зобов'язанні новому кредиторові документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявності фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання договорів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, позивачем також не обґрунтовано порушення своїх прав укладеними договорами відступлення права вимоги по відношенню до нього як боржника за кредитним договором, враховуючи положення ст. 516 ЦК України, якою передбачено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, та, відповідно правомірністю відмови у позові.

Доводи заявника апеляційної скарги, щодо відсутності повноважень як у директора ТОВ «Первомайськ-Кондитер» (відповідач-1) та і у директора ТОВ «ФК «Фінмарк» (відповідач-2) є необґрунтованими та спростовуються обставинами, встановленими у даній постанові.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд не приймає до уваги інші твердження позивача, що зазначені в апеляційній скарзі стосовно порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пояснень представників сторін, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, що судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства "Торжок" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі № 910/2766/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв