ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.08.2017 Справа № 908/1596/17

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Приватного підприємства комерційна фірма «РЕАЛ-М»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗапоріжСпецМаш»

про стягнення 60070,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство комерційна фірма «РЕАЛ-М» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗапоріжСпецМаш» з позовними вимогами про стягнення попередньої оплати в сумі 60070,00 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя встановив:

- позивачем не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, що є порушенням пункту 6 ст. 63 ГПК України.

Нормою ст. 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Порядок надання послуг поштового звязку, права та обовязки операторів поштового звязку і користувачів послуг поштового звязку визначено Правилами надання послуг поштового звязку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (з наступними змінами та доповненнями).

Так, належним доказом направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

За змістом п. 19 вказаного Порядку, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

В якості доказу надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу позивачем надано незасвідчені копії фіскального чеку № 9710 від 03.08.2017 року та опису вкладення від 03.08.2017 року, що є порушенням імперативних приписів норм чинного законодавства України, а також обмеженням процесуальних прав відповідачів, що не відповідає принципам, визначеним ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України (ст. 56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку прокурора та позивача надіслати сторонам відповідні копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі Салов проти України від 06.09.2005 р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі Надточий проти України від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включає в себе обов'язок прокурора чи позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. Таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідатиме статті 6 Конвенції.

Також, слід зазначити, що відповідно до вимог ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Так, пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.11р. встановлено, що при поданні сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності). Копії документів, які подаються до господарського суду, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п. 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документації ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказам Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55, зокрема, відмітка про засвідчення копії документа повинна складатися зі слів: Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Таким чином вищевказані фіскальний чек пошти та опис вкладення не може бути прийнято судом в якості належного доказу в розумінні ст. 36 ГПК України.

Відтак, відсутні підстави вважати, що до позовної заяви додані передбачені п. 2 ст. 57 ГПК України документи.

- позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, далі ГПК України.

Статтею 54 ГПК України передбачено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується поважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином субєктом підприємницької діяльності або його представником.

Положеннями ст. 28 ГПК України встановлено, що справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи. Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордеру обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Таким чином, повноваження представника юридичної особи посвідчуються довіреністю від імені підприємства, організації, а у разі здійснення представництвом адвокатом ордером або договором.

Позовна заява за вих. № 47/18 від 02.08.2017 року (вх. № 1796/08-07/17 від 03.08.2017 року) підписана представником ППКФ «РЕАЛ-М» ОСОБА_1

В абзаці 3 п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що якщо позовну заяву підписано особою на підставі виданої їй довіреності, до заяви має бути додано оригінал або належно завірену копію такої довіреності.

Втім, в якості доказу підтвердження наявності повноважень ОСОБА_1 на підписання від імені Приватного підприємства комерційна фірма «РЕАЛ-М» позовної заяви додана незасвідчена копія довіреності № 2/07 від 12.07.2017 року.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК. Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року № 55, а разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Як вбачається із змісту п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документації ДСТУ 4163-2003», відмітка про засвідчення копії документа повинна складатися зі слів: «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Відтак, у суду відсутня можливість прийняти вказану довіреність в якості доказу в розумінні ст. 36 ГПК України на підтвердження повноважень ОСОБА_1 на підписання поданої до суду позовної заяви, оскільки вона не засвідчена як того вимагає діюче законодавство.

Згідно з пунктом 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню без розгляду. Після усунення обставин, що зумовили повернення позовної заяви без розгляду, позивач може звернутися з нею знову в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву № 47/18 від 02.08.2017 року (вх. № 1796/08-07/17 від 03.08.2017 року) і додані до неї документи повернути позивачеві Приватному підприємству комерційна фірма «РЕАЛ-М» без розгляду на адресу: 69063, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, буд. 40.

Додатки: позовна заява № 47/18 від 02.08.2017 року з додатками всього на 34 арк., в тому числі оригінал платіжного доручення № 344 від 02.08.2017 року на 1 арк., копії: опису вкладення від 03.08.2017 року та фіскального чеку № 9710 від 03.08.2017 року всього на 1 арк., довіреності № 2/07 від 12.07.2017 року на 1 арк..

Суддя О.Г.Смірнов