КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2017 р. Справа№ 910/28360/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Мартюк А.І.

Алданової С.О.

при секретарі судового засідання: Цукарєвій Г.В.

за участю представників:

від позивача: Євсєєв В.В. за довіреністю від 01.06.2015;

від відповідача: Сорокін О.М. директор, Бублик А.В. за довіреністю від 05.01.2017;

від третьої особи: не з'явився;

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_5

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016

у справі № 910/28360/15 (суддя С.М. Морозов)

за позовом Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) (Cyprus)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Форміка"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5

про стягнення 35 634,22 євро, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у задоволенні позовних вимог Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) (Cyprus) відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_5, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ОСОБА_5 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Чорногуз М.Г., Мартюк А.І.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_5 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/28360/15, колегія суддів встановила, що зазначена апеляційна скарга підлягає прийняттю до апеляційного провадження.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) (Cyprus) є юридичною особою, яка знаходиться за адресою: Elefterias Avenue 47a, Aradippou, Larnaca, Cyprus, 7102, тобто є іноземним суб`єктом господарювання.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно приписів статті 42 Господарського процесуального кодексу України (даліГПК України) правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 125 ГПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок вручення іноземним підприємствам та організаціям судових документів у господарських справах регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 (Гаага), яка набула чинності для України 01.12.2001, учасником якої є Кіпр.

Статтею 1 Конвенції передбачено, що ця конвенція застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

У ст. 10 Конвенції зазначено, якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Нотою, датованою 05.01.1984, Уряд Республіки Кіпр зазначив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених у ст. 10 Конвенції.

Таким чином, для забезпечення повідомлення позивача - Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) (Cyprus), про час і місце розгляду даної справи, враховуючи приписи ст. 10 Конвенції, ноту Уряду Республіки Кіпр, відправлення судових документів зазначеній Компанії здійснюватиметься безпосередньо на адресу її місцезнаходження.

Враховуючи вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд зобов'язав ОСОБА_5, як апелянта, надати Київському апеляційному господарському суду в строк до 01.02.2017 нотаріально засвідчені переклади на грецьку мову у двох примірниках апеляційної скарги з доданими до неї документами та ухвали від 13.01.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2017 розгляд апеляційної скарги призначено на 19.04.2017.

19.04.2017 розгляд апеляційної скарги не відбувся, у зв'язку з перебуванням головуючої судді Смірнової Л.Г. з 14.04.2017 по 10.05.2017 у відпустці.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Протоколом автоматизованої зміни складу колегії суддів справи №910/28360/15 у зв'язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г. судді: Мартюк А.І., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_5 прийнято до провадження у визначеному складі суду та її розгляд призначено на 09.08.2017.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.08.2017 у зв'язку з перебуванням судді Дідиченко М.А. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Мартюк А.І., Алданової С.О.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду.

Колегія суддів розглянувши вищезазначену заяву дійшла висновку в відмові в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду.

У судове засідання 09.08.2017 з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники третьої особи не скористалась своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК, та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників третьої особи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити рішення першої інстанції без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 придбав у туроператора Товариства з обмеженою відповідальністю "Джоін Ап!" тур до Кіпру (Лімасол) на період з 28.09.2014 по 05.10.2014, про що свідчать копія Договору на туристичне обслуговування від 19.09.2014, копія чартерного пасажирського авіаквитка, копія заявки на бронювання туристичних послуг від 19.09.2014р. (заявка містить відмітку " 11000,00 грн. оплачено") та копія попередньої візи (про-візи) для відвідання республіки Кіпр.

Окрім того, 26.09.2014 між ОСОБА_5 (страхувальник) та відповідачем (страховик) було укладено Договір добровільного комплексного страхування під час перебування за кордоном №AUC400266 (надалі - Договір).

Відповідно до умов вказаного Договору він укладений на період з 28.09.2014 по 07.10.2014, територія дії - Europe, ліміт відшкодування по медичним витратам - 50 000,00 євро.

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що його предметом є страхування майнових інтересів, що не суперечать законодавству України, пов'язаних зі здоров'ям застрахованої особи відповідно до Правил добровільного страхування медичних витрат, Правил добровільного страхування від нещасних випадків, Закону України "Про страхування" та інших нормативно-правових актів, що діють на території України.

Громадянин ОСОБА_5 станом на період придбаного туру до Республіки Кіпр мав Сертифікат водолаза №UKR F00 P2 14 000039, Сертифікат підводного плавця №UKR F00 UN 14 000038, Сертифікат нічного дайвінгу №UKR F00 ND 14 000039 та паспорт підводного плавця С.М.А.S. з двома зірками №UKR F00 P2 14 000039.

29.09.2014 громадянин України ОСОБА_5 вилетів з аеропорту міста Бориспіль (Україна) до аеропорту міста Ларнака (Республіка Кіпр), про що свідчить відмітка прикордонної служби ДП "МА "Бориспіль" в закордонному паспорті №ЕЕ239995, для подальшого слідування до міста Ларнака (Республіка Кіпр).

Під час перебування на території Республіки Кіпр страхувальником було здійснено 4 підводних занурення (30.09.2014, 01.10.2014, 02.10.2014 та 03.10.2014), про що свідчать відмітки в паспорті підводного плавця С.М.А.S. з двома зірками №UKR F00 P2 14 000039.

03.04.2014 після останнього зайняття дайвінгом на території Республіки Кіпр ОСОБА_5 відчув зміну стану здоров'я на гірше, нудоту та після прибуття до номеру готелю, приблизно через 90 хвилин, з'явились оніміння рук та грудної клітини, запаморочення, головна біль, дезорієнтація. Задля надання медичної допомоги страхувальник звернувся за номером тел. 99518837 і першу медичну допомогу йому надали в госпіталі, після чого він був направлений до клініки позивача. (Відомості, що містяться в заяві-анкеті на виплату страхового відшкодування при нанесенні збитку здоров'ю під час перебування за кордоном (дайвінг), яка складена власноруч страхувальником).

Надалі, 03.10.2014. на телефонний номер сервісної компанії відповідача - "АУ Інтернешнл Сервіс" зателефонували з клініки позивача з повідомленням про те, що страхувальник поступив до їхнього медичного закладу із скаргами на дезорієнтацію, головний біль, запаморочення, нудоту, поколювання в обох верхніх кінцівках, сильну слабкість.

Після медичного огляду лікарі Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) постановили діагноз - декомпресійна хвороба та призначили лікування курсом US Navy Table 6 (барокамерою).

03.10.2014, під час перебування в клініці позивача, ОСОБА_5 підписано наступні документи:

- "Рекомендації щодо страховки", відповідно до яких він уповноважив та доручив своїй страховій компанії (відповідачу) та її сервісній компанії сплатити всі страхові виплати, що передбачені страховим полісом;

- "Інформовану згоду", відповідно до якої, ОСОБА_5 підтвердив, що йому діагностували декомпресійну хворобу і він погоджується на лікування в гіпербаричній камері;

- "Відшкодування страховиком понесених витрат", відповідно до якого ОСОБА_5 погодився надати компанії НТТС Ltd та її персоналу всю необхідну інформацію і крім того, уповноважив страхову компанію виконати запити медичної установи;

- "Форму згоди пацієнта на лікування", відповідно до якої ОСОБА_5 попросив використати камеру гіпербаричної оксигенації (КГО) з метою лікування декомпресійної хвороби. Крім того, у вказаній формі зазначено, що ОСОБА_5 бере на себе всю відповідальність за виплату всіх витрат, що виникнуть у лікуванні в гіпербаричній камері в тому малоймовірному випадку, коли мою страхову претензію відмовиться виконати страхова компанія;

- "Переуступку коштів від страхового поліса", відповідно до якої страхувальник, зазначив, що маючи право отримувати страхові виплати відповідно до страхового полісу №400266, відповідно до якого відповідач був призначений відповідальним за прийняття претензій призначаю та передаю компанії позивача, всі кошти від страхового полісу. Також страхувальник уповноважив відповідача виплатити кошти від страхового полісу безпосередньо позивачу;

- "Правила безпеки у барокамері";

- "Гарантійний лист про оплату", відповідно до якого ОСОБА_5, зазначив, що перебуваючи у здоровому глузді, ясній пам'яті, повністю розуміючи наслідки, взяв зобов'язання оплатити отримані послуги та бажає продовжити отримання послуг в гіпербаричній камері закладу позивача;

- "Рекомендації після проходження лікування".

03.10.2014р. клінікою позивача було направлено відповідачу запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-OR-03/10/2014-27. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що пацієнт (страхувальник) був прийнятий до закладу з діагнозом декомпресійна хвороба, був призначений попередній курс гіпербаричного лікування US Navy Table 6 (5 годин), але можуть бути необхідні додаткові сеанси лікування, вартість попереднього лікування не перевищуватиме 11 700,00 євро.

В первинному медичному звіті і діагнозі лікарями клініки позивача відмічено стан пацієнта, його показники тиску (130/85), пульсу (76/хв..), ЧДР (14/хв.) та інші показники.

04.10.2014р. клінікою позивача було направлено відповідачу другий запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-OR-03/10/2014-27. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що після огляду лікарем страхувальника, встановлено необхідність подальшого лікування. Позивач вказаною заявою також просив відповідача підтвердити страхове покриття ще одного сеансу лікування US Navy Table 6 (5 годин) вартістю,яка не перевищуватиме 11 700,00 євро.

В другому медичному звіті і діагнозі лікарями клініки позивача відмічено стан пацієнта 04.10.2014 після проведення процедури, його показники тиску (125/70), пульсу (13/хв..), ЧДР (68/хв.) та інші показники.

05.10.2014 клінікою позивача було направлено відповідачу третій запит на отримання гарантованої ціни на лікування, призначене медичним закладом №DCI-OR-03/10/2014-27. Вказаним запитом позивач повідомив відповідача про те, що після огляду лікарем страхувальника, встановлено необхідність подальшого лікування. Позивач вказаною заявою також просив відповідача підтвердити страхове покриття ще одного сеансу лікування US Navy Table 6 (3 години) вартістю,яка не перевищуватиме 5 850,00 євро.

В другому медичному звіті і діагнозі лікарями клініки позивача відмічено стан пацієнта 05.10.2014р. після проведення процедури, його показники тиску (130/82), пульсу (14/хв..), ЧДР (67/хв.) та інші показники.

05.10.2014 позивачем складено Медичний висновок та виписку з лікарні. Вказаним висновком встановлено, що декомпресійна хвороба вилікувана без залишків симптомів.

Медичною випискою від 05.10.2014р. ОСОБА_5 підтвердив, що пройшов курс лікування від декомпресійної хвороби з 03.10.2014 по 05.10.2014.

06.10.2014 позивачем виставлено відповідачу для оплати рахунок-фактуру на суму в розмірі 34 596,33 євро, з урахуванням вартості зміни польоту (повторного бронювання), додатковим розміщенням на 3 ночі зі сніданками, допомогою при трансферах пацієнта, перебуванням у шпиталі, медичними оглядами та виклик "швидкої медичної допомоги" у зв'язку з вимушеним перебуванням ОСОБА_5 на території Республіки Кіпр через лікування декомпресійної хвороби в лікарні позивача.

У зв'язку з тим, що відповідачем не виплачено позивачу суму понесених клінікою витрат на лікування страхувальника, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. (ст. 1 Закону України "Про страхування").

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. (ст. 16 закону).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані, зокрема зі здоров'ям. (ст. 4 Закону України "Про страхування").

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. (ст. 9 закону).

У відповідності до ст. 8 закону страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Як вбачається з пояснень наданих відповідачем, випадок, що стався з громадянином ОСОБА_5 не визнаний відповідачем як страховий, оскільки відповідно до п. 2.1.1. Договору, страховим випадком є гостре захворювання, загострення хронічного захворювання, травма, отруєння чи інший нещасний випадок, що стався із застрахованою особою, що сталися внаслідок занять дайвінгом, загрожують її життю та призвели у межах, передбачених цим Договором, до необхідності надання невідкладної платної медичної та іншої допомоги під час дії Договору страхування.

Відповідачем зазначено, що показання спеціалістів, лікарів свідчать про те, що екстрене лікування в барокамері не було обов'язковим в даному випадку, а виникло внаслідок гіпердіагностики, що спричинило лікування в умовах гіпербарії.

Окрім того, відповідач наголосив на тому, що ОСОБА_5 перебуваючи у начебто такому станій, в якому прибув до клініки, самотужки оформив своє потрапляння у шпиталь та підписав низку документів, що не свідчать про наявність дезорієнтації, запаморочення та інших симптомів, на які він скаржився.

У відповідності до п. 3.1.1. Договору відповідач не несе відповідальність (не здійснює страхове відшкодування) у випадку відмови застрахованої особи від виконання призначень Асістанса (самолікування або консультації та лікування у медичних закладах без погодження із страховиком або Асістансом, за винятком випадків невідкладної медичної допомоги.

Окрім того, згідно з п. 3.1.3. Договору якщо мала місце евакуація або транспортування з одного лікувального закладу до іншого Асістансом (або без погодження з Асістансом або страховиком).

Як вбачається з матеріалів справи, мали місце обставини проведення лікування страхувальника без остаточного погодження страхувальником, а також обставина направлення страхувальника з госпіталю до клініки позивача без погодження а ні з відповідачем, а ні з Асістансом.

Так, в матеріалах справи міститься лист відповідача №133 від 03.11.2014р., в якому він зазначає, що наданих клінікою позивача матеріалів недостатньо для страхового покриття даного випадку, тобто випадок не визнаний страховим. Проведений експертами аналіз клінічних симптомів не дозволяє зробити висновок про необхідність екстреної невідкладної медичної допомоги в барокамері.

Проте, не зважаючи на непогодження відповідачем на покриття випадку, який стався з ОСОБА_5, страховою виплатою, клініка продовжувала здійснювати гіпербаричне лікування страхувальника сеансами в барокамері US Navy Table 6.

У відповідності до Інструкції про порядок медичного забезпечення в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України №156 від 01.04.2014 невідкладна медична допомога - це медична допомога, яка полягає у проведенні професійно підготовленими медичними працівниками відповідно до законодавства невідкладних організаційних, діагностичних і лікувальних заходів, спрямованих на врятування та збереження життя людини при її невідкладному стані, а також мінімізацію наслідків впливу такого стану на її здоров'я.

Окрім того, невідкладний стан людини - це раптове погіршення фізичного або психічного здоров'я, яке становить пряму та невідворотну загрозу життю та здоров'ю людини або оточуючих її людей і виникає внаслідок хвороби, травми, отруєння або інших внутрішніх чи зовнішніх причин. (ст. 1 Закону України "Про екстрену медичну допомогу").

Зазначене тлумачення також викладене в Законі України "Основи законодавства України про охорону здоров'я".

У відповідності до наявних в справі доказів, жодним із докторів клініки позивача не встановлено екстреної необхідності надання страхувальнику гіпербаричного лікування в US Navy Table 6.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що страхувальником за відсутності погодження страховика про проведення медичного лікування, трансферу з одного медичного закладу до іншого, виключає, у відповідності до п. 3.1.1. та п. 3.1.3. Договору, здійснення страхового відшкодування відповідачем.

Окрім того, згідно з матеріалами справи ОСОБА_8 підписано, разом з позивачем Переуступку коштів від страхового поліса, відповідно до якої страхувальник маючи право отримувати страхові виплати відповідно до страхового полісу №400266, відповідно до якого відповідач був призначений відповідальним за прийняття претензій призначаю та передано компанії позивача, всі кошти від страхового полісу. Також страхувальник уповноважив відповідача виплатити кошти від страхового полісу безпосередньо позивачу.

Згідно з нормою статті 22 Закону України "Про страхування" у разі смерті страхувальника - фізичної особи, який уклав договір майнового страхування, права і обов'язки страхувальника переходять до осіб, які одержали це майно в спадщину. Страховик або будь-хто із спадкоємців має право ініціювати переукладення договору страхування. В інших випадках права і обов'язки страхувальника можуть перейти до іншої фізичної особи чи юридичної особи лише за згодою страховика, якщо інше не передбачено договором страхування.

Отже, згідно норм чинного законодавства перехід прав та обов'язків страховика може мати місце лише за його згодою.

Матеріали справи не містять відповідного погодження з відповідачем переходу обов'язків страховика, що суперечить вказаній вище нормі.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Враховуючи все вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені в справі №910/28360/15 вимоги про стягнення з відповідача суми шкоди в розмірі 35 634,22 євро є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/28360/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/28360/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/28360/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/28360/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді А.І. Мартюк

С.О. Алданова