КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" серпня 2017 р. Справа№ 910/1278/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Корсакової Г.В.

Майданевича А.Г.

за участю представників сторін:

від позивача : Тимошенко П.О. - представник за дов. №11 від 12.08.2016 року;

від відповідача : Богуш М.К. - представник за дов. б/н від 14.02.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017

у справі № 910/1278/17 (суддя: Турчин С.О.)

за позовом Національного агентства з акредитації України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт"

про стягнення 29 826,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Національне агентство з акредитації України (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (далі - відповідач ) про стягнення з відповідача на користь позивача 33 271,58 грн.

28.03.2017 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів суду першої інстанції від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині оплати за виконані позивачем роботи з акредитації.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" на користь Національного агентства з акредитації України заборгованість у розмірі 29826,38 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 28.03.2017 року, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року по справі № 910/1278/17 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та права процесуального, зокрема, суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку, що матеріали справи містять належні докази виконання роботи за спірним договором.

Також, скаржник зазначив, що наданий позивачем акт здавання-приймання робіт не є належним та допустимим доказом на підтвердження здійснення господарських операцій за договором субпідряду на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №С2-1/80093-09-Ам-14 від 03.07.2014 року, укладеного між позивачем та громадянином ОСОБА_4

Крім того, скаржник вказав, що анулювання договору службовою запискою сторони не передбачено ні самим договором, ні чинним законодавством.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2017 року у справі № 910/1278/17 апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" прийнята до провадження.

Розгляд справи здійснювався різними колегіями суддів та неодноразово відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

14.08.2017 року в судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року по справі №910/1278/17 залишити без змін а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" - без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.07.2014 року між Національним агентством з акредитації України (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (замовник) було укладено договір на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 (далі - договір 1) відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з підготовки до оцінки замовника на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011 "Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту" органу з оцінки відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт".

03.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (замовник) та Національним агентством з акредитації України (виконавець) було укладено договір №80093-09-Ам-14 на виконання робіт з акредитації (далі - договір 2), відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з проведення оцінки на місці (далі-роботи) органу з оцінки відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011 "Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту". Вартість робіт за вказаним договором становить 41179,50 грн.

Листом вих. № 40 від 08.07.2014 року відповідач звернувся до позивача з проханням провести роботи, що стосуються, у тому числі договору № 80093-09-Ам-14 та гарантував провести оплату до кінця третього кварталу 2014 року.

Листом вих. 46 від 12.11.2014 року відповідач звернувся з проханням до позивача переглянути вартість робіт з акредитації відповідно до зменшеної сфери акредитації.

Як зазначає позивач, у зв'язку із вищевказаним листом відповідача, договір № 80093-09-Ам- 14 від 03.07.2014 року було анульовано, в підтвердження чого позивачем надано службову записку від 20.02.2015 року про анулювання договору та рахунку.

Згідно п. 8.2 договору 1 він може бути достроково розірваним у разі істотної зміни обставин за взаємною згодою сторін, відповідно до чинного законодавства.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги твердження скаржника, що анулювання договору службовою запискою ані договором, ані чинним законодавством не передбачено.

Так, матеріали справи не містять, а позивачем не було надано належних та допустимих доказів (рішення позивача, тощо) щодо дострокового розірвання договору №80093-09-Ам-14 від 03.07.2014 року.

Також за поясненнями позивача, 23.02.2015 року між сторонами укладений договір №80093-09-Ам-14 на виконання робіт з акредитації (далі - договір 3) та позивачем виставлено новий рахунок №113 від 23.02.2015 року на суму 33271,58 грн. Зазначений договір помилково датований 23.02.2014 року.

Відповідно до п. 1.1., п. 4.1. договору 3, замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з проведення оцінки на місці (далі-роботи) органу з оцінки відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011 "Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту", вартість яких становить 33271,58 грн.

Згідно із п. 2.1. договору 3, виконавець гарантує виконання робіт протягом 210 календарних днів.

Виконавець приступає до роботи безпосередньо після отримання 100% попередньої оплати вартості робіт за цим договором вказаної у п. 4.1 цього договору. Тому сторони домовились, що у випадку відмови замовника від виконання робіт протягом строку дії договору, рішення щодо повернення передоплати приймає виконавець. В залежності від об'єму та складності виконаних та розпочатих робіт, виконавець може повністю або частково відмовити у повернені передоплати (п. 2.2. договору 3).

Згідно із п. 4.2., п. 4.3. договору 3, після підписання цього договору сторонами виконавцем протягом 5 робочих днів надається/направляється (на електронну адресу вказану в п. 6.4. цього договору, та/або листом, та/або факсом) замовникові рахунок-фактура, на підставі якої здійснюється оплата робіт за цим договором. Замовник після одержання рахунку-фактури здійснює передоплату в розмірі 100% вартості, вказаної у п. 4.1., протягом 5 банківських днів із моменту одержання рахунку-фактури.

Пунктом 5.1. договору 3 передбачено, що робота за цим договором вважається такою, що виконана, після надання/надсилання виконавцем замовнику рішення щодо акредитації/реєстрації атестата акредитації.

Згідно із п. 5.2. договору 3, робота за цим договором вважається такою, що прийнята, після отримання замовником рішення щодо акредитації/реєстрації атестата акредитації.

Відповідно до п. 5.3., п. 5.4. договору 3, по закінченню робіт виконавець надає/надсилає замовнику два екземпляри акту приймання-передачі виконаних робіт, що підписані та скріплені печаткою виконавця. Потягом 3 робочих днів з дня одержання від виконавця актів приймання-передачі виконаних робіт замовник зобов'язаний повернути виконавцеві один екземпляр акту приймання-передачі виконаних робіт, підписаний та скріплений печаткою.

Зміст робіт визначається Кошторисом (додаток 1), який є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору 1).

На виконання умов договору 3 між сторонами було підписано Кошторис робіт за договором, відповідно до якого позивач зобов'язувався виконати наступні роботи:

- проведення оцінки заявника на місці;

- аналіз зібраних матеріалів і складання акту оцінки;

- аналізування всієї отриманої інформації для прийняття рішення та інформування про це заявника;

- підготовка рішення;

- при позитивному рішенні оформлення та видання атестату про акредитацію разом із сферою акредитації.

- реєстрування атестата акредитації в реєстрі акредитованих ООВ;

- разом вартість робіт, що виконуються власними силами;

- вартість робіт, які виконує позаштатний персонал за договорами ЦПХ

Також, між позивачем та ОСОБА_4 укладений договір субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) № С2-1/180093-Ам-14 від 03.07.2014 року, відповідно до якого сума виконаних робіт становить 1190,98 грн, надання яких підтверджено в підписаному між сторонами вказаного договору акті здавання-приймання робіт.

Позивач стверджує, що ним в повному обсязі виконані роботи, визначені пунктом 1.1 договору 3, що підтверджується рішенням за результатами акта аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011, затвердженим 01.08.2014 року. За твердженням позивача він звертався до відповідача щодо підписання актів здачі-приймання робіт, надсилав рахунки та вимагав сплатити заборгованість, однак вся кореспонденція поверталась до позивача, з формулюванням "за закінченням встановленого строку зберігання".

Умови договору 3 свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 ст.193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підтвердження належного виконання договору 3 позивачем додано копії наступних документів: план оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011, рішення за результатами розгляду акта аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011, акт аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011, рішення про акредитацію органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №73 від 11.02.2016 року.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що рішення за результатами розгляду акта аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011 датований 01.08.2014 роком, а акт аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IЕС 17021:2011 датований 01.08.2014 роком. Так, рішення та акт аналізу не можуть передувати договору 2, який було укладено 23.02.2015 року, що в свою чергу підтверджує відсутність відношення вказаних документів до спірного договору.

Щодо, наданого позивачем акту здавання-приймання робіт на підтвердження здійснення господарських операцій за договором субпідряду на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №С2-1/80093-09-Ам-14 від 03.07.2014 року, укладеного між позивачем та громадянином ОСОБА_4, колегія суддів відзначає наступне.

Так, згідно кошторису робіт за договором закладена вартість робіт, які виконує позаштатний персонал за договорами цивільно-правового характеру, у сумі - 1 365,32 грн.

Однак із наданого позивачем договору субпідряду на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №С2-1/80093-09-Ам-14 від 03.07.2014 року, укладеного між позивачем та громадянином ОСОБА_4 та акту здавання-приймання робіт вбачається, що загальна вартість робіт складає 1190,98 грн.

Окрім того, вказаний акт здавання-приймання робіт не містить усіх необхідних реквізитів, передбачених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для первинних документів.

У ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно 4.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції чинній станом на 03.07.2014 року) на первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак, у вищезазначеному акті не міститься дати його підписання сторонами, а також дати початку та завершення проведення робіт.

Таким чином, наданий позивачем акт здавання-приймання робіт не є належним та допустимим доказом на підтвердження здійснення господарських операцій за договором субпідряду на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №С2-1/80093-09-Ам-14 від 03.07.2014 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_4

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження суду першої інстанції, що виконання робіт підтверджується матеріалами справи.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд приймає до уваги висновок експертного дослідження №10/03-17 від 10.03.2017 року (а.с. 94), згідно якого не підтверджується документально виконання робіт за договорами 1, 2, 3 та договором субпідряду від 03.07.2014 року №С2-1/80093-09-Ам-14.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що передумовою виконання роботи за договором 3 слугувало виконання робіт з акредитації (підготовки до оцінки) за договором 1, які виконані не були, що підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду №910/1270/17 від 25.07.2017 року, якою залишено без змін рішення Господарського суду міста Києва за позовом Національного агентства з акредитації України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" про стягнення 36811,81 грн за договором 1, яким в задоволенні позову відмовлено повністю, оскільки позивачем не було доведено належними та допустимими доказами належного виконання договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 від 03.07.2014 року (договір 1).

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами належного виконання договору 3, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги Національного агентства з акредитації України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" 29 826,38 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи підтверджують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому приймаються судом, як належні.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року у справі №910/1278/17 підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування матеріального та процесуального права (ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України) а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" - задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, покладаються: при відмові в позові - на позивача.

Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта, а при задоволенні апеляційної скарги - на іншу сторону.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 року у справі №910/1278/17 скасувати, та прийняти нове рішення, яким -

В задоволенні позову відмовити повністю.

3. Стягнути з Національного агентства з акредитації України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова (Кутузова), 18/7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 16, кв.60 ) 1760,00 грн (дев'ять тисяч сімсот шістдесят гривен 00 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/1278/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді Г.В. Корсакова

А.Г. Майданевич