ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.08.2017 Справа № 904/6267/17

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Градалогістик", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ-Групп", сел. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області

про стягнення 294 218 грн. 24 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №15/06 від 15.06.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № б/н від 20.04.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Градалогістик" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЛ-Гупп" заборгованість за надані послуги в розмірі 294 218 грн. 24 коп., відповідно до умов генерального договору транспортного експедирування від 05.12.2013р. № М01-176.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 10.07.2017р. заявив про пропущення позивачем строку позовної даності при зверненні до господарського суду з вимогами про стягнення заборгованості за спірним договором та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Градалогістик" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТЛ-Гупп" (клієнт) укладено договір транспортного експедирування № М01-176 (далі - договір).

За умовами п. п. 7.1., 7.2. договору договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Термін дії даного договору починається з дати визначеної в п.7.1. цього договору і припиняється 31 грудня 2013 г. Якщо жодна зі сторін, за 30 днів до закінчення терміну дії договору, не повідомить іншу сторону в письмовому вигляді про розірвання договору, термін дії договору автоматично продовжується на наступний календарний рік.

У разі якщо до моменту припинення дії цього договору в однієї зі сторін існують невиконані зобов'язання перед іншою стороною, дія цього договору автоматично продовжується до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 7.3. договору).

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії договору (п. 7.4. договору).

Згідно п. 2.1. договору експедитор зобов'язується за плату і за рахунок клієнта надати клієнту послуги по організації та забезпечення перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу згідно з умовами цього договору, а саме за погодженням сторін наступні послуги:

Забезпечувати оптимальне транспортне обслуговування, а також організовувати перевезення вантажів різними видами транспорту по території України та іноземних держав, відповідно до домовленості сторін при дотриманні внутрішніх і міжнародних правил перевезення товарів (п. 2.1.1. договору).

Фрахтувати національні, іноземні судна та залучати інші транспортні засоби, необхідні для надання послуг з перевезення вантажу, забезпечувати їх подачу в порт, на ж. д. станції, склади, термінали, або інші об'єкти для своєчасного відвантаження вантажів (п. 2.1.2. договору).

Здійснювати роботи, пов'язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, сортуванням, складуванням, зберіганням, навантаженням, перевезенням вантажів (п. 2.1.3. договору).

Вести облік часу прибуття і відправлення вантажів з портів, залізниці станцій, складів, терміналів або інших об'єктів (п. 2.1.4. договору).

Організовувати охорону вантажів під час перевезення, перевалки та зберігання (п. 2.1.5. договору).

Організовувати експертизу вантажів з метою перевірки їх кількості і стану (п. 2.1.6. договору).

Здійснювати оформлення товарно-транспортної документації, її розсилання за призначенням (п. 2.1.7. договору).

Надавати в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиційної діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відправку (п. 2.1.8. договору).

Здійснювати страхування вантажів та своєї відповідальності (п. 2.1.09. договору).

Забезпечувати підготовку та в разі потреби додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів відповідно до вимог нормативно-правових актів щодо відповідного виду транспорту та перевезення відповідного виду товару (п. 2.1.10. договору).

Забезпечувати оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат (п. 2.1.11. договору).

Здійснювати розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів (п. 2.1.12. договору).

За погодженням сторін організовувати митне декларування вантажів та виконання інших митних формальностей (п. 2.1.13. договору).

За погодженням сторін сплачувати митні збори, інші збори та обов'язкові платежі, що підлягають сплаті Клієнтом в зв'язку зі здійсненням перевезення вантажів (п. 2.1.14. договору).

За погодженням сторін організовувати надання фінансових гарантій митним органам від імені Клієнта (п. 2.1.15. договору).

Оформляти документи і організовувати роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог (п. 2.1.16. договору).

Надавати інші додаткові і супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, безпосередньо випливають з даного договору, або узгоджені додатково сторонами шляхом підписання додаткової угоди (п. 2.1.17. договору).

Згідно із п. 3.1. договору вантаж, щодо якого експедитор бере на себе зобов'язання по виконанню послуг, перелічених в пункті 2.1 цього договору, визначається в додатку до цього договору, яке підписується сторонами і є його складовою і невід'ємною частиною.

За умовами п. 3.2. договору у додатку до цього договору має бути вказано найменування вантажу, а також його кількісні та якісні характеристики, достатні для його індивідуалізації.

Відповідно до п. 4.3.1. договору експедитор зобов'язаний надати транспортно-експедиторські послуги в суворій відповідності до положень цього договору та вказівками клієнта, письмового узгодженими з експедитором.

Пунктом 4.5.4. договору встановлений обовязок клієнта оплачувати експедитору вартість експедирування вантажу, за ставками, узгодженим в додатку № 1 до цього договору.

У пункті 5.1. договору сторони узгодили, що клієнт здійснює 100% передоплату, якщо не передбачений додатковою угодою інший порядок оплати, в розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора на підставі виставлених рахунків, протягом 3-х банківських днів. Експедитор здійснює надання послуг тільки після отримання повної передоплати належних йому сум, якщо інше не передбачено в додатку до цього договору банківські витрати несе клієнт. На свій розсуд експедитор має право надати експедиторські послуги навіть в тому випадку, якщо клієнтом був порушений порядок оплати та інші зобов'язання за договором, Ці дії експедитора не звільняють клієнта від зазначених зобов'язань і відповідальності за їх невиконання, передбаченої цим договором і чинним законодавством.

Згідно п. 5.5. договору на підставі прийнятої заявки клієнта експедитор виставляє до оплати попередній рахунок, який оплачується клієнтом протягом 3-х робочих днів з моменту виставлення.

Остаточна вартість транспортно-експедиційного обслуговування підтверджується ОСОБА_2 виконаних робіт, в якому фіксуються обсяги виконаного експедирування. Акт виконаних робіт складається експедитором після закінчення транспортно-експедиційного обслуговування і отримання рахунків від інших осіб, залучених до виконання обов'язків експедитора за цим договором. Акт виконаних робіт надсилається клієнту і підписується ним протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання. В разі не підписання клієнтом ОСОБА_2 виконаних робіт і ненадання обґрунтованих заперечень протягом 3-х робочих днів з моменту його отримання, ОСОБА_2 виконаних робіт вважається прийнятим клієнтом в редакції експедитора (п. 5.6. договору).

За умовами п. 5.8. договору витрати експедитора, здійснені в процесі виконання цього договору, підтверджуються рахунками, актами виконаних робіт, накладними СМГС, коносаментами, накладними ЦІМ, вантажними відомостями та іншими документами, передбаченими чинним законодавством.

Відповідно п. 5.9. договору за надання передбачених цим договором транспортно-експедиційних послуг Клієнт сплачує експедитору плату шляхом перекладу грошової суми на розрахунковий рахунок експедитора. Підтвердженням здійснення платежу є факт зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора.

Відповідно до умов договору експедитором експедитору надані заявки на перевезення:

- № П-000013672ЖД2 від 20.12.2013р. (а.с. 25);

- № П-000013676ЖД2 від 20.12.2013р. (а.с. 27);

- № П-000013678ЖД2 від 20.12.2013р. (а.с. 28);

- № П-000013686ЖД2 від 20.12.2013р. (а.с. 29);

- № П-000013682ЖД2 від 20.12.2013р. (а.с. 30).

На виконання умов п. 5.5 договору позивач виставив відповідачу наступні рахунки:

- №2358/1 від 14.01.2014р. на суму 63 944 грн. 00 коп. (а.с. 66);

- № 2357/1 від 14.01.2014р. на суму 62 345 грн. 50 коп. (а.с. 67);

- № 2357 від 23.12.2013р. на суму 130 358 грн. 75 коп. (а.с. 68);

- № 2367/1 від 14.01.2014р. на суму 29 414 грн. 24 коп. (а.с. 69);

- № 2371 від 23.12.2013р. на суму 156 430 грн. 50 коп. (а.с. 70).

Позивач стверджує, що належним чином виконав умови договору, надав відповідачу послуги за договором на загальну суму 442 492 грн. 99 коп., на підтвердження чого надав акти прийому-передачі виконаних робіт:

- № 2358/1 від 28.02.2014р. на суму 63 944 грн. 00 коп. (а.с. 71);

- № 2357/1 від 28.02.2014р. на суму 62 345 грн. 50 коп. (а.с. 72);

- № 2357 від 28.02.2014р. на суму 130 358 грн. 75 коп. (а.с. 73);

- № 2367/1 від 28.02.2014р. на суму 29 414 грн. 24 коп. (а.с. 74);

- № 2371 від 28.02.2014р. на суму 156 430 грн. 50 коп. (а.с. 75).

Крім того, на підтвердження надання відповідачу вказаних послуг позивач надав копії залізничних накладних (а.с. 31-33, 35-65).

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за надані послуги сплатив частково грошові кошти у розмірі 148 274 грн. 75 коп., а саме: частину грошових коштів за надані послуги у розмірі 118 274 грн. 75 коп. сплачено відповідачем згідно рахунку-фактури № 2357 від 23.12.2013р. та акту прийому-передачі виконаних робіт № 2357 від 28.02.2014р. на суму 130 358 грн. 75 коп., а також 30 000 грн. 00 коп. сплачено відповідачем згідно рахунку-фактури № 2371 від 23.12.2013р. та акту прийому-передачі виконаних робіт № 2371 від 28.02.2014р. на суму 156 430 грн. 50 коп.

Таким чином, з урахуванням часткової оплати вартості наданих послуг, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 294 218 грн. 24 коп. (442 492 грн. 99 коп. - 148 274 грн. 75 коп.).

Господарський суд зазначає, що з наданих до справи позивачем актів прийому-передачі виконаних робіт лише акт № 2357 від 28.02.2014р. на суму 130 358 грн. 75 коп. (а.с. 73) підписаний сторонами та скріплений їх печатками, інші акти прийому-передачі виконаних робіт (№ 2358/1 від 28.02.2014р. на суму 63 944 грн. 00 коп. (а.с. 71); № 2357/1 від 28.02.2014р. на суму 62 345 грн. 50 коп. (а.с. 72); № 2367/1 від 28.02.2014р. на суму 29 414 грн. 24 коп. (а.с. 74); № 2371 від 28.02.2014р. на суму 156 430 грн. 50 коп. (а.с. 75) підписані лише з боку позивача.

Позивач стверджує, що на виконання вимог п. 5.6 договору направляв перелічені акти для підписання відповідачу, проте останній підписані екземпляри актів у визначений п. 5.6 договору строк не повернув, обґрунтовані заперечення не надав, у звязку із чим позивач вважає вказані акти прийнятими клієнтом в редакції експедитора.

Господарський суд зазначає, що доказів направлення на адресу позивача письмових заперечень стосовно підписання вищевказаних актів прийому-передачі виконаних робіт, як і доказів направлення вказаних актів на адресу відповідача, матеріали справи не містять.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем сторонами не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Правовідносини перевезення вантажів та їх експедирування врегульовані главою 32 Господарського кодексу України, главами 51, 65 Цивільного кодексу України, Законом України "Про транспорт", Статутом автомобільного транспорту УРСР, затвердженого Радою Міністрів УРСР від 27.06.1969р. №401, Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність", а також Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997р.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за невиконання або неналежне виконання обов'язків, які передбачені договором транспортного експедитування, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування. Експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до ст. 316 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням.

за приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вказано вище, відповідно до п. 5.1. договору клієнт здійснює 100% передоплату, якщо не передбачений додатковою угодою інший порядок оплати, в розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора на підставі виставлених рахунків, протягом 3-х банківських днів.

Водночас, за умовами п. 5.5 договору рахунки, які виставлені експедитором на підставі прийнятої заявки клієнта, оплачуються останнім протягом 3-х робочих днів з моменту виставлення.

Відповідач у відзиві на позов підтверджує факт отримання для оплати виставлених позивачем рахунків: №2358/1 від 14.01.2014р. на суму 63 944 грн. 00 коп.; № 2357/1 від 14.01.2014р. на суму 62 345 грн. 50 коп.; № 2357 від 23.12.2013р. на суму 130 358 грн. 75 коп.; № 2367/1 від 14.01.2014р. на суму 29 414 грн. 24 коп.; № 2371 від 23.12.2013р. на суму 156 430 грн. 50 коп. та виникнення обовязку оплатити вказані рахунки у визначений п. 5.5 договору строк.

Як встановлено судом, строк оплати за вказаними вище рахунками є таким, що настав:

- за рахунками від 23.12.2013р. 26.12.2013р.;

- за рахунками від 14.01.2014р. 17.01.2014р.

Відповідач, в порушення умов договору за надані послуги сплатив частково в сумі 148 274 грн. 75 коп., у звязку із чим у нього виникла прострочена заборгованість перед позивачем у розмірі 294 218 грн. 24 коп.

При цьому суд враховує, що умовами спірного договору обовязок клієнта оплатити послуги перевезення не повязується з фактом чи моментом підписання сторонами актів прийому-передачі виконаних робіт.

Актами виконаних робіт, згідно змісту п. 5.6 договору, лише фіксується остаточна вартість транспортно-експедиційного обслуговування, обєми виконаного експедирування тощо.

Господарський суд констатує, що вартість наданих послуг, зазначена у наданих позивачем актах прийому-передачі виконаних робіт, збігається з сумами, визначеними позивачем у виставлених рахунках від 23.12.2013р. та 14.01.2014р., а факт належного надання позивачем послуг за наявними в матеріалах справи заявками та актами прийому-передачі виконаних робіт не заперечується відповідачем та підтверджується договором з додатками у вигляді протоколів, залізничними накладними, листуванням сторін тощо.

Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті наданих позивачем послуг у розмірі та у строк, встановлених договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання договірних зобов'язань у розмірі 294 218 грн. 24 коп.

Разом з тим, відповідачем у справі заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до спірних правовідношень.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Як встановлено судом, строк оплати послуг позивача за виставленими рахунками від 23.12.2013р. та 14.01.2014р. є таким, що настав 26.12.2013р. та 17.01.2014р. відповідно, а відтак, враховуючи положення договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що строк позовної давності пропущений, оскільки право вимоги у позивача виникло з 27.12.2013р. та 18.01.2014р. відповідно, а звернувся позивач із позовною заявою до суду 25.05.2017р., що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, в якому позивачем направлено відповідний позов до суду

Частиною 3 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом ч. 5 ст. 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Проте позивач із заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності до суду не звертався, доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску до суду не надав.

Отже, оскільки позивач звернувся до господарського суду після спливу позовної давності, про застосування якої відповідачем заявлено до прийняття рішення господарським судом, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено поважність причин пропуску позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом позовної давності.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 08.08.2017