ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017 р. Справа № 917/985/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Приватного підприємства "Агросільхозпродукт", просп. Свободи, 56, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 880855,91 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники сторін у судове засідання не з"явилися.

В судовому засіданні 02.08.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Агросільхозпродукт" про стягнення 880 855,91 грн. заборгованості за договором поставки № 8/17 від 21.03.2017р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.06.2017р. порушено провадження по справі, розгляд якої призначено на 10.07.2017р.

Ухвалою суду від 20.07.2017р. для витребування додаткових доказів розгляд справи було відкладено на 02.08.2017р.

Позивач та відповідач представництво у судове засідання не забезпечив. Відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд, встановив:

21.03.2017р. між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (покупець за договором) укладено договір поставки № 8/17(далі - договір).

Згідно п. п. 1.1, 1.2 договору постачальник зобов"язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов"язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. Конкретний асортимент, кількість та вартість товару визначається у накладних на товар, які після складання становлять невід"ємну частину даного договору.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна на товар визначаються і узгоджуються сторонами на момент отримання заявки на партію товару і підтверджуються виставленими засобами електронного/факсимільного зв"язку рахунками продавця.

Згідно п. 3.1 договору розрахунок за цим договором провадиться у національній валюті- гривні - безготівково, шляхом перерахування коштів покупцем на розрахунковий рахунок постачальника у строк не більше 7-ми календарних днів з моменту поставки.

Згідно п. 6.4 договору товар вважається поставленим та переданим у власність з моменту підписання повноважним представником покупця відповідних документів, що свідчать про реальне прийняття товару.

Пунктом 8.3 договору сторони погодили, що у разі порушення умов договору щодо строків оплати винна сторона сплачує другій стороні штрафну санкцію у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 860694,35грн., що підтверджується видатковою накладною №УР000001371 від 31.03.2017р. та товарно-транспортною накладною від 31.03.2017р. №РУР0000

Вказані накладні підписані повноважними представниками обох сторін та скріплені їх печатками (копії видаткових накладних - в матеріалах справи).

За даними позивача на момент подання позову до суду відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого ним товару не виконав, заборгованість останнього складала 860694,35грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази оплати товару в повному обсязі.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми основної заборгованості за поставлений товар у розмірі 860694,35грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За порушення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 20161,56 грн. пені за період з 08.04.2017р. - 12.06.2017р., нарахованої на підставі п. 8.3 договору.

Судом перевірено правильність нархування відповідачу пені у розмірі 20161,56грн. за допомогою калькулятора системи "Ліга.Закон Підприємство 9.5.3" та встановлено, що дана сума є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агросільхозпродукт" ( просп. Свободи, 56, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 860 694 грн. 35 коп. основного боргу, 20 161 грн. 56 коп. пені, а також 13 212грн. 84коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.08.2017 року

Суддя Семчук О.С.