ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2017 р. Справа № 921/677/16-г/6

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючий-суддя: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Борщ І.О.,

за участі представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2 (посвідчення №044891 від 16.11.2016);

від позивача ОСОБА_3 (довіреність №1240/01 від 16.03.2011);

від відповідача-1 ОСОБА_3 (довіреність №1240/01 від 16.03.2011);

від відповідача-2 ОСОБА_4 (згідно Статуту);

від відповідача-3 ОСОБА_5 (довіреність б/н від 10.04.2017); ОСОБА_6 (свідоцтво №522 від 24.10.2008);

розглянувши апеляційні скарги Тернопільської міської ради №1309/01 від 22.05.2017 та товариства з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців,

на рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017,

у справі № 921/677/16-г/6, головуючого-судді Шумського І.П., суддів Стопника С.Г., Бурди Н.М.,

за позовом заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської міської ради

до відповідача-1 виконавчого комітету Тернопільської міської ради

відповідача-2 комунального підприємства Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради

відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців

про визнання недійсним інвестиційного договору №33 від 05.07.2016

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 задоволено позов заступника прокурора Тернопільської області та визнано недійсним інвестиційний договір №33 від 05.07.2016 з врахуванням додаткової угоди від 15.12.2016 року, укладений між виконавчим комітетом Тернопільської міської ради, товариством з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців" та комунальним підприємством "Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради " щодо будівництва та облаштування торгово-офісних приміщень за адресою: м. Тернопіль, вул. Живова, здійснено розподіл судових витрат.

Суд обґрунтовує своє рішення тим, що спірний договір не відповідає вимогам діючого законодавства та інтересам держави, оскільки як вбачається зі змісту прав і обовязків сторін інвестиційного договору товариство з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців на підставі оспорюваного договору фактично отримала право користування земельною ділянкою площею 0,1260 га, кадастровий номер :12:017:0098 у м. Тернополі по вул. Живова без проведення конкурсу, чим порушено вимоги ст.134 Земельного кодексу України, окрім того порушені вимоги ч.ч.2,3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за якими обовязок пайової участі у розвитку інфраструктури міста належить комунальному підприємству "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради, а не ТОВ "Спілка підприємців". Спірним договором (п.3.4, п.3.3.) також порушено вимоги ч.4, ч.5 ст.26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», щодо права забудови земельної ділянки, що реалізується власником або користувачем земельної ділянки, а відповідно і оформлення за стороною-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) права власності на завершений обєкт інвестування є незаконним.

В апеляційних скаргах Тернопільська міська рада (позивач) та товариство з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців (відповідач-3) просять скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг зазначають, що висновок суду першої інстанції про те, що комунальне підприємство Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради є формальним замовником будівництва не ґрунтується на вимогах містобудівного законодавства, оскільки усі вихідні дані та дозвільні документи на будівництво отримувало саме комунальне підприємство, а тому відсутні підстави для висновку суду щодо порушення вимог п. 6 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Пункт 20.7. додаткової угоди до інвестиційного договору, згідно якої сторони стверджують, що повна або часткова його реалізація не є підставою для переходу права власності/користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 1.2. додаткової угоди, а тому спростовує висновки суду про подальший перехід права на земельну ділянку до інвестора.

Вказує на безпідставність висновків місцевого господарського суду про відсутність в спірному інвестиційному договорі умови про те, які площі перейдуть у комунальну власність, оскільки реалізація можлива виключно за умови будівництва обєкту інвестування та відповідно виготовлення на нього інвентарної справи.

Твердження позивача про те, що обєктом інвестування в даному випадку є земельна ділянка є припущенням, а спірний договір не передбачає правовідносин між Тернопільською міською радою як власником землі та стороною договору, яка є інвестором.

В оспорюваному правочині відсутні умови щодо фактичної передачі ТОВ «Спілка підприємців» земельної ділянки, що знаходиться у місті Тернопіль по вул. Живова.

Положення інвестиційного договору не є підставою для автоматичного, тобто поза визначеною законом процедурою набуття інвестором права власності на земельну ділянку.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Тернопільської області просить рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що виконавчим комітетом Тернопільської міської ради не дотримано процедури вирішення питання щодо земельної ділянки за результатами інвестиційного конкурсу, яка визначена Положенням.

Посилається на ч. 3 ст. 413 ЦК України, за положенням якої, право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для забудови не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам (крім випадків переходу права власності на будівлі та споруди, що розміщені на такій земельній ділянці), внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Метою укладення інвестиційного договору та додаткової угоди до нього є уникнення ТОВ «Спілка підприємців» процедури земельних торгів, за результатами яких на інвестиційно привабливу земельну ділянку було б визначено орендну плату, високий розмір якої був би неприйнятним для ТОВ «Спілка підприємців».

Представники апелянтів (позивача, відповідача-3), відповідача-1 та відповідача-2 в судових засіданнях підтримали доводи апеляційних скарг та просили скасувати рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційних скаргах та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційних скарг та скасування рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що виконавчий комітет Тернопільської міської ради рішенням №1586 від 03.10.2012 затвердив Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо обєктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста (надалі - Положення) (а.с.96-101,т.1).

За змістом п. 1.2. Положення, інвестиційний конкурс проводиться з метою створення сприятливих умов для провадження інвестиційної діяльності та забезпечення збалансованого економічного та соціального розвитку міста та поповнення бюджету міста.

Згідно з п. 1.3. Положення, завданням інвестиційного конкурсу є визначення на конкурсних засадах юридичної чи фізичної особи, яка забезпечить найкращі умови здійснення інвестиційної діяльності по будівництву, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, у тому числі соціальної інфраструктури міста, об'єктів незавершеного будівництва, підземних переходів, автошляхів, площ та інших об'єктів, на умовах проведення інвестиційного конкурсу.

Пунктом 3.1. цього Положення передбачено, що з метою залучення інвестицій до економіки міста набуття права на землю може вирішуватись: шляхом надання інвестиційно привабливої земельної ділянки у користування переможцеві інвестиційного конкурсу у випадках, передбачених ст. 134 Земельного кодексу України; шляхом викупу земельної ділянки на загальних підставах шляхом проведення аукціонів. Земельні ділянки, щодо яких міською радою не було прийнято попереднього рішення відносно їх передачі у власність або користування за результатами інвестиційного конкурсу, надаються переможцеві інвестиційного конкурсу на загальних засадах, встановлених Конституцією України, Земельним кодексом України (п.п.3.3.1. Положення).

З системного аналізу приписів вище зазначеного Положення, зокрема, розділу 3 (яким визначено порядок вирішення питань щодо землекористування) вбачається, що як за результатами інвестиційного конкурсу, так і на загальних підставах земельні ділянки надаються: а) переможцеві інвестиційного конкурсу; б) в установленому законом порядку (на загальних засадах).

За п.3.2.3. передбачено, що процедура організації та проведення конкурсу в цьому випадку відповідає процедурі організації та проведення інвестиційного конкурсу зазначеній у цьому Положенні в частині, що стосується земельних відносин.

Таким чином, спростовуються висновки місцевого господарського суду про те, що товариством з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців", як переможцем інвестиційного конкурсу щодо будівництва та облаштування торгово-офісних приміщень по вул. Живова в місті Тернополі отримано визначену для будівництва земельну ділянку.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 562 від 29 червня 2016 року "Про затвердження результатів конкурсу з вибору інвестора для будівництва, реконструкції, реставрації тощо, обєктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста" затверджено результати конкурсу з вибору інвестора для будівництва, реконструкції, реставрації тощо, обєктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста згідно протоколу засідання комісії з вибору інвестора №26 від 15.06.2016.

За результатами конкурсу, комісія з вибору інвестора вирішила проголосити товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців" переможцем конкурсу на будівництво та облаштування торгово-офісних приміщень на земельній ділянці, площею 0,1260 га, кадастровий №:12:017:0098, по вул. Живова в м. Тернополі.

На виконання вищезазначеного рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 562 від 29 червня 2016 року між виконавчим комітетом Тернопільської міської ради (стороною-1), товариством з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців" (стороною-2) та комунальним підприємством "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради (стороною-3), укладено інвестиційний договір №33 від 05.07.2016 (а.с.27-34,т.1) на будівництво та облаштування торгово-офісних приміщень за адресою вул. Живова в м. Тернополі (надалі - договір).

В подальшому між виконавчим комітетом Тернопільської міської ради (стороною-1), товариством з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців" (стороною-2) та комунальним підприємством "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради (стороною-3), укладено додаткову угоду від 15.12.2016 (а.с.127-129,т.1) (надалі додаткова угода) до інвестиційного договору №33 від 05.07.2016, згідно якої внесено зміни в зазначений інвестиційний договір шляхом викладення договору в новій редакції.

Вказаним інвестиційним договором узгоджено умови реалізації інвестиційного конкурсу, а також основні права та обов'язки сторін, в тому числі і право інвестора відповідача-3 на забудову обєкту інвестування.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» (в редакції на момент укладення спірного договору) інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний ефект.

В свою чергу, інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій (ст. 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність").

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Отже, зміст інвестиційного договору складають взаємні права та обов'язки учасників інвестиційної діяльності, спрямовані на реалізацію інвестицій з метою отримання прибутку або досягнення соціального ефекту.

За змістом пункту 1.1. додаткової угоди до інвестиційного договору визначено, що інвестиції - це сукупність дій сторін, спрямованих на будівництво обєкта інвестування.

У відповідності до п. 1.3 додаткової угоди, обєктом інвестування є торгові приміщення, що будуть будуватися та облаштовуватися на земельній ділянці, яка зазначена у п. 1.2 цієї додаткової угоди та які після завершення будівельних робіт і введення обєкту в експлуатацію, будуть частково передані у власність стороні-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3), за винятком частини площ обєкту інвестування, які після завершення будівництва та введення в експлуатацію становлять комунальну власність територіальної громади міста Тернополя та підлягають у визначеному законом порядку державній реєстрації за Тернопільською міською радою Управлінням державної реєстрації, тобто з отриманням у власність відповідних часток у комплексі на умовах договору.

Відповідно до п.1.2 додаткової угоди, "Земельна ділянка" ділянка згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №297576 (а.с.83,т1), що знаходиться у місті Тернополі по вулиці Живова та перебуває у постійному користуванні сторони-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2). Технічні характеристики земельної ділянки для будівництва: площа: 0,1260 га. Умови інвестиційного договору не вміщують про продаж або передачу її Товариству, а також вказаний договір не породжує, не змінює і не припиняє у його сторін прав на земельну ділянку. Питання щодо користування земельною ділянкою інвестиційним договором не визначалося, що на думку прокурора свідчить про те, що даний договір не відповідає вимогам земельного законодавства, а отже підлягає визнанню недійсним. Проте, як встановлено апеляційним судом за змістом розділу 3 вище зазначеного Положення, яким визначено порядок вирішення питань щодо землекористування вбачається, що як за результатами інвестиційного конкурсу, так і на загальних підставах земельні ділянки надаються: а) переможцеві інвестиційного конкурсу; б) в установленому законом порядку (на загальних засадах), що свідчить про те, що не вирішення питання щодо користування землі під час проведення інвестиційного конкурсу не позбавляє сторони врегулювати дане питання в установленому законом порядку.

Предметом додаткової угоди є проведення стороною-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) будівництва та облаштування торгових приміщень, за адресою: м. Тернопіль, вулиця Живова (надалі - обєкт інвестування) на умовах і у порядку, передбаченими цією додатковою угодою. Сторона-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2), на підставі рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 562 від 29 червня 2016 року "Про затвердження результатів конкурсу та/або про будівництво, реконструкцію, реставрацію обєкта тощо, обєктів незавершеного будівництва та інженерно-транспортної інфраструктури", за сприянням сторони-1 (виконавчий комітет Тернопільської міської ради/відповідач-1) та фінансування сторони-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3), зобовязується власними та/або залученими силами та засобами виконати будівництво та облаштування торгових приміщень на земельній ділянці, що визначена у п.1.2. додаткової угоди (п.2.1, п.2.2 додаткової угоди).

Апеляційним господарським судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №359 від 03.04.2013 (а.с.93-95,т.1) «Про затвердження переліку інвестиційно привабливих обєктів» до переліку інвестиційно привабливих обєктів під п. 25 включено інвестиційний проект «Будівництво торгово-побутових приміщень» на земельній ділянці площею 0,1260 га, кадастровий номер :12:017:0098, за адресою вул. Живова в м. Тернопіль.

В свою чергу, п. 1.4. Положення визначено, що:

інвестиційно привабливі земельні ділянки - земельні ділянки, що є перспективними з точки зору будівництва на них об'єктів інвестування.

Отже, з системного аналізу Положення та умов спірного інвестиційного договору, вбачається, що земельна ділянка площею 0,1260 га, кадастровий номер :12:017:0098, за адресою вул. Живова в м. Тернопіль є інвестиційно привабливою в розумінні п. 1.4. Положення, тобто такою, що є перспективною з точки зору будівництва на ній об'єкту інвестування, та не може розцінюватись як обєкт інвестицій за укладеним договором. Питання щодо користування земельною ділянкою інвестиційним договором не визначалося, що на думку прокурора свідчить про те, що даний договір не відповідає вимогам земельного законодавства, а отже підлягає визнанню недійсним. Проте, як встановлено апеляційним судом за змістом розділу 3 вище зазначеного Положення, яким визначено порядок вирішення питань щодо землекористування вбачається, що як за результатами інвестиційного конкурсу, так і на загальних підставах земельні ділянки надаються: а) переможцеві інвестиційного конкурсу; б) в установленому законом порядку (на загальних засадах), що свідчить про те, що не вирішення питання щодо користування землі під час проведення інвестиційного конкурсу не позбавляє сторони врегулювати дане питання в установленому законом порядку.

З цих підстав, судом попередньої інстанції неправильно застосовано норми Положення, а тому спростовуються висновки суду першої інстанції, що обєктом інвестування в даному випадку є земельна ділянка площею 0,1260 га, кадастровий номер :12:017:0098, за адресою вул. Живова в м. Тернопіль.

За приписами частини четвертої статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

За змістом ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектування та будівництво обєктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів; 6) реєстрація права власності на обєкт містобудування.

Одночасно, апеляційний господарський суд відхилив доводи позивача про невідповідність інвестиційного договору нормам ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (Закон N 3038-VI), з огляду на те що вказаними нормами не передбачено заборони передання функцій забудовника іншим особам. Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Отже, з аналізу вищезазначених норм закону, вбачається, що поняття «власник або користувач земельної ділянки» не ототожнюється з «замовником, який має намір щодо забудови земельної ділянки», а тому вказані субєкти в силу норм закону можуть бути різні особи.

Згідно з частиною другою статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Умовами п.3.4 додаткової угоди сторонами обумовлено, що сторона-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) зобов'язується компенсувати стороні-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) суму коштів, у розмірі 6 (шість) відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, згідно укладеного договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Тернополя.

Тобто умовами спірного договору обумовлено обовязок комунального підприємства "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради як забудовника про сплату в розмірі 6 (шість) відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, згідно укладеного договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Тернополя.

Також, спірним інвестиційним договором визначено й обовязок товариства з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців" компенсувати комунальному підприємству "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради вищезазначені кошти.

Однак місцевий господарський суд, зазначивши, що спірним інвестиційним договором порушені вимоги ч.ч.2,3 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за якими обовязок пайової участі у розвитку інфраструктури міста належить комунальному підприємству "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради, дійшов помилкового висновку, що обовязок пайової участі у розвитку інфраструктури міста належить ТОВ "Спілка підприємців", оскільки на останньому лежить обовязок по компенсації витрат комунального підприємства "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради щодо пайової участі у розвитку інфраструктури міста, а не сама пайова участь.

З цих підстав спростовуються висновки суду першої інстанції в цій частині.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,1260 га кадастровий номер :12:017:0098 у м. Тернополі по вул. Живова (на якій згідно інвестиційного договору передбачено проведення будівництва та обслуговування торгово-офісних приміщень) є комунальною власністю територіальної громади міста Тернополя.

Державним актом від 30.03.2012, серії ЯЯ №297576, зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за №00050, та інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.11.2016 підтверджено, що вказана земельна ділянка знаходиться у постійному користуванні комунального підприємства «Підприємство матеріально-технічного забезпечення» Тернопільської міської ради.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що право на забудову земельної ділянки площею 0,1260 га, кадастровий номер :12:017:0098 у м. Тернополі по вул. Живова в силу закону належить її правокористувачу Комунальному підприємству "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради, яке вправі виступати замовником будівництва торгово-офісних приміщень по вул. Живова у м. Тернополі і, як замовник будівництва, повинне виконати усі передбачені законом дії, у тому числі прийняти в експлуатацію закінчений будівництвом обєкт і зареєструвати право власності на цей обєкт є безпідставним, оскільки не відповідає змісту вищезазначених норм закону, а також не узгоджується з частиною третьої статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» згідно якої, фінансування робіт з розроблення необхідної проектної документації, планування та забудови окремих земельних ділянок, на яких їх власники або користувачі мають намір здійснити нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт обєктів будівництва (далі - будівництво), та внесення відповідної інформації до містобудівного кадастру здійснюється за рахунок коштів таких осіб або інших джерел, не заборонених законом.

В п. 2.3 додаткової угоди, сторонами обумовлено, що додатково, за рахунок сторони-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3), в порядку та у строки визначені стороною 1 (виконавчий комітет Тернопільської міської ради/відповідач-1), без залучення бюджетних коштів, підлягає облаштуванню: відрізок дороги; пішохідні переходи; паркінг; облаштовано приринкову територію камерами відео спостереження, а зупинку громадського транспорту по вул. Живова монітором з відліком прибуття та відбуття громадського транспорту, відео та звуковідтворенням. Сторона-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) зобовязується компенсувати стороні-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) суму витрат, повязаних з виконанням даної додаткової угоди.

Отже, п. 2.3 додаткової угоди відповідає вимогам частини третьої статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Вищезазначене, також, спростовує висновок суду першої інстанції про те, що комунальне підприємство «Підприємство матеріально-технічного забезпечення» Тернопільської міської ради є формальним замовником будівництва, так як не ґрунтується на вимогах містобудівного законодавства, оскільки усі вихідні дані та дозвільні документи на будівництво отримувало саме дане підприємство.

Власником результату виконаних робіт з будівництва обєкту до та після введення його в експлуатацію є сторони за додатковою угодою, Тернопільська міська рада та особи, що були залучені до фінансування будівництва обєкту в порядку, що встановлений цією додатковою угодою, додатками до неї та додатковими угодами (у разі їх укладення).

Сторона-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2), після завершення будівництва та введення обєкту інвестування в експлуатацію, зобовязується вчинити дії спрямовані на набуття права власності на обєкт за Тернопільською міською радою та стороною-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) в порядку, що встановлений цією додатковою угодою та нормами чинного законодавства. Обєкти, що зазначено у п. 2.3 після завершення робіт з будівництва та облаштування, являються комунальною власністю міста (п.2.4, п. 2.5, п. 2.6 додаткової угоди).

Відповідно до п.3.1 додаткової угоди, сторона 1 (виконавчий комітет Тернопільської міської ради/відповідач-1) наділена правом вимагати від сторони 2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) та сторони 3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) забезпечення та організацію виконання робіт у визначений додатковою угодою термін та належним чином.

Після завершення будівництва та прийняття обєкту в експлуатацію, сторона-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) має право: отримати у власність обєкт інвестування, який визначено п.1.3 цієї додаткової угоди, у порядку, визначеному чинним законодавством та цим правочином, за винятком частини площ обєкту інвестування, які після завершення будівництва та введення в експлуатацію становлять комунальну власність територіальної громади міста Тернополя та підлягають у визначеному законом порядку державній реєстрації за Тернопільською міською радою Управлінням державної реєстрації; визначення дислокації площ обєкту інвестування, зазначених в п.1.3 даної додаткової угоди, що будуть становити комунальну власність територіальної громади міста Тернополя (п. 3.3 додаткової угоди).

А тому доводи апеляційної скарги про те, що визначення частини площ об'єкту інвестування, які перейдуть в комунальну власність можлива виключно за умови будівництва обєкту інвестування та відповідно виготовлення на нього інвентарної справи є обґрунтованими, та в іншому випадку не позбавляє сторони уточнити частки інвестування (окрім того сторонами передбачено перелік обєктів, що перейдуть у власність органу місцевого самоврядування) і під час будівництва та не тягне визнання інвестиційної угоди недійсною з цих підстав.

Умовами п.3.4 додаткової угоди сторонами обумовлено, що сторона-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) зобов'язується: здійснювати оплату, повязану з реалізацією даної додаткової угоди згідно виставлених рахунків сторони-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2); фінансувати організацію та проведення будівельних робіт та робіт з облаштування обєкту, визначених цією додатковою угодою; за власний рахунок, в порядку та у строки визначені стороною-1 (виконавчий комітет Тернопільської міської ради/відповідач-1), без залучення бюджетних коштів, здійснити облаштування обєктів, параметри яких визначено стороною-1 (виконавчий комітет Тернопільської міської ради/відповідач-1), а саме: відрізок дороги; пішохідні переходи; паркінг; облаштування приринкової території камерами відео спостереження, та зупинки громадського транспорту по вул. Живова монітором з відліком прибуття та відбуття громадського транспорту, відео та звуковідтворенням; компенсувати стороні-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) суму коштів, у розмірі 6 (шість) відсотків від загальної кошторисної вартості будівництва обєкта, згідно укладеного договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Тернополя; компенсувати, з моменту укладення цієї додаткової угоди, стороні-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) витрати по сплаті земельного податку, які повязані із постійним користуванням земельною ділянкою характеристики якої зазначено в п. 1.2. додаткової угоди; компенсувати стороні-3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) суму коштів по сплаті пайової участі у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста.

Згідно п.3.5 додаткової угоди, сторона 3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) має право вимагати від сторони-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) забезпечення фінансування та сприяння в організації виконання робіт у визначений додатковою угодою термін та належним чином та сторона 3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) має право виступати замовником будівництва обєкту.

За змістом п.3.6 додаткової угоди сторона 3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) взяла на себе обовязок: виступити замовником будівництва об'єкту (при цьому, власниками результату виконаних робіт є територіальна громада міста Тернополя та сторона-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) ) та отримати у встановленому порядку документи, що дають право на виконання будівельних робіт; отримати у встановленому Законом порядку, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, документи, що дають право на виконання будівельних робіт; забезпечити здійснення технічного нагляду з моменту реєстрації декларації на початок проведення будівельних робіт; здійснити відповідне коригування суми коштів пайової участі, у випадку збільшення кошторисної вартості будівництва; вжити заходів, спрямованих на забезпечення, у встановленому Законом порядку та в обумовлені терміни, прийняття (введення) об'єкту в експлуатацію; за сприяння та фінансування сторони-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) забезпечити проведення комплексу будівельних робіт, що визначений в проектній документації із будівництва обєкту; після завершення, передбачених додатковою угодою, робіт та введення обєкту в експлуатацію, сприяти у межах повноважень та у порядку, що визначений нормами чинного законодавства, в оформленні права власності на обєкт інвестування за Тернопільською міською радою та стороною-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3); вжити всіх необхідних дій щодо державної реєстрації права власності за Тернопільською міською радою та строною-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) на обєкт, що визначений п.1.3 цієї додаткової угоди, у встановленому Законом порядку; передати у власність Тернопільській міській раді та стороні-2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) обєкт інвестування, визначений п.1.3 цієї додаткової угоди не пізніше 1 місяця після завершення будівництва та прийняття обєкту в експлуатацію.

Строки виконання робіт за цією додатковою угодою встановлюються з 15.12.2016 по 15.12.2018 (п.5.1 додаткової угоди).

Проектно-кошторисна документація виготовляється за кошти сторони 2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3) (п. 6.1 додаткової угоди).

Згідно п.9.2 додаткової угоди приймання та оплату робіт, виконаних іншими підрядними та субпідрядними організаціями, здійснює сторона 3 (комунальне підприємство "Підприємство матеріально-технічного забезпечення" Тернопільської міської ради/відповідач-2) та сторона 2 (товариство з обмеженою відповідальністю "Спілка підприємців"/відповідач-3).

У п. 20.7 додаткової угоди сторони стверджують, що повна або часткова його реалізація не є підставою для переходу права власності/користування земельною ділянкою, зазначеною в п.1.2 додаткової угоди.

Прокурор, вважаючи, що відповідно до умов конкурсу та інвестиційного договору інвестор - ТОВ "Спілка підприємців" здійснює передбачену ст. 95 Земельного кодексу України правомочність землекористувача (право споруджувати будинки), хоча статус землекористувача у передбаченому нормами чинного законодавства порядку не отримало, а тому договір суперечить законодавству, яке регулює порядок отримання землі у користування, звернувся до господарського суду з даним позовом.

Крім цього, прокурор зазначав, що під час проведення інвестиційного конкурсу та укладення договору інвестором - ТОВ "Спілка підприємців", який фактично отримує право користування земельною ділянкою (а у подальшому і право власності), до бюджету міста Тернопіль не сплачено жодних коштів за земельну ділянку як це передбачено ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", єдиним платежем у бюджет міста Тернопіль зі сторони інвестора - ТОВ "Спілка підприємців" є плата на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Тернопіль.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на нерухоме майно визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності.

Відповідно до п. 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Положенням про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо обєктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста, яке затверджено виконавчим комітетом Тернопільської міської ради рішенням №1586 від 03.10.2012, визначено порядок підготовки, проведення інвестиційного конкурсу, укладення інвестиційних договорів на залучення інвесторів до фінансування будівництва, реконструкції, реставрації тощо об'єктів житлового та нежитлового призначення, у тому числі соціальної інфраструктури міста, об'єктів незавершеного будівництва, площ та інших об'єктів, на умовах проведення інвестиційного конкурсу (п. 1.1. Положення).

Апеляційним господарським судом встановлено, що рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 562 від 29 червня 2016 року "Про затвердження результатів конкурсу з вибору інвестора для будівництва, реконструкції, реставрації тощо, обєктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста" прийнято відповідачем-1 на підставі та у відповідності до Положення про порядок проведення інвестиційних конкурсів для будівництва, реконструкції, реставрації тощо обєктів житлового та нежитлового призначення, незавершеного будівництва, інженерно-транспортної інфраструктури міста, яке затверджено виконавчим комітетом Тернопільської міської ради рішенням №1586 від 03.10.2012, відповідно до Закону України "Про інвестиційну діяльність" та не впливає на правовідносини щодо набуття права користування земельною ділянкою.

Відтак, спірним інвестиційним договором №33 від 05.07.2016 та додатковою угодою від 15.12.2016 до нього, які прийняті на підставі вищезазначеного рішення виконавчого комітету, не відбулось фактичне отримання права користування земельною ділянкою площею 0,1260 га, кадастровий №:12:017:0098, по вул. Живова в м. Тернополі (а у подальшому і право власності), що підтверджує доводи апеляційних скарг в цій частині.

Місцевий господарський суд не врахував, що у відповідності до декларації про початок виконання будівельних робіт від 30.09.2016 (а.с.162-163,т.1) розпочалось часткове виконання спірного інвестиційного договору, проте не відбулось зміни власника чи землекористувача земельної ділянки площею 0,1260 га, кадастровий №:12:017:0098, по вул. Живова в м. Тернопіль, що підтверджується інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 23.11.2016 (а.с.74-75, т.1), а тому неправильними є висновки суду першої інстанції про те, що укладення чи виконання (реалізація) спірного інвестиційного договору ставиться в залежність або спричиняє перехід права користування на вказану земельну ділянку до ТОВ «Спілка підприємців», а в наступному і перехід права власності поза конкурсом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про фактичне отримання ТОВ «Спілка підприємців» права користування земельною ділянкою площею 0,1260 га, кадастровий №:12:017:0098, по вул. Живова в м. Тернопіль.

Відповідно до ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 за № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідно до п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 за № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших

Відповідно до п. 2.5.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 29.05.2013 за № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" слід мати на увазі, що визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін. Тому для такого визнання, як правило, не має значення, чи усвідомлювали (або повинні були усвідомлювати) сторони протиправність своєї поведінки під час вчинення правочину; винятки з цього правила можливі, якщо вони випливають із закону.

Для визнання оспорюваного договору недійсним позивач має довести за допомогою належних засобів доказування, що договір суперечить вимогам чинного законодавства щодо його форми, змісту, правоздатності і волевиявленню сторін, на момент укладення договору свідомо існує об'єктивна неможливість настання правового результату, а також, що внаслідок його укладення порушені права позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Апеляційним господарським судом встановлено, що умовами інвестиційного договору №33 від 05.07.2016 та додатковою угодою від 15.12.2016 до нього, не передбачено, що земельна ділянка площею 0,1260 га, кадастровий №:12:017:0098, по вул. Живова в м. Тернопіль передається чи може бути передана у користування або власність інвестору - ТОВ "Спілка підприємців" до моменту завершення реалізації інвестиційного договору, а тому, виходячи з положень спірного інвестиційного договору вбачається, що даний договір не є правовстановлюючим документом на вказану земельну ділянку. Також, положення спірного інвестиційного договору не є підставою для автоматичного, тобто, поза передбаченою законодавством процедурою набуття інвестором права власності на земельну ділянку.

Зі змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції, вбачається, що останній, оцінив заявлений прокурором позов як превентивний (попереджувальний) спосіб захисту порушеного права власності позивача, який на відміну від інших способів передбачає захист права власності у випадку, коли порушення права ще не відбулося, але є підстави вважати, що воно має статися.

Зміст такого захисту полягає в тому, що у передбачених законом випадках з метою попередження порушення права власності застосовуються примусові заходи без покладення на нього юридичної відповідальності.

Таким чином, позов про превентивний захист права власності може бути предявлений власником, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою.

Однак, суд попередньої інстанції помилково не встановив, що відсутня реальна загроза порушення права власності позивача на земельну ділянку площею 0,1260 га, кадастровий №:12:017:0098, по вул. Живова в м. Тернопіль у майбутньому, оскільки не врахував, що подальший перехід права власності або користування на земельну ділянку до ТОВ «Спілка підприємців» внаслідок набуття права власності на збудований обєкт (обєкт інвестиційного договору) відбуватиметься у визначеному законом порядку, а саме ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України та не може свідчити про порушення або можливе порушення в майбутньому права власності позивача на зазначену земельну ділянку.

З цих підстав, місцевий господарський суд помилково прийшов до висновку, що результат такого правочину (спірного інвестиційного договору) надасть можливість ТОВ "Спілка підприємців", після набуття ним права власності на збудований обєкт, отримати безкоштовно у власність чи користування земельну ділянку (на якій даний обєкт знаходитиметься), яка є комунальною власністю територіальної громади міста Тернополя, в обхід конкурсних торгів (аукціону) та порушення вимог ст.377 ЦК України та ст.ст. 116, 118, 120, 123 ЗК України.

З огляду на викладене, суд попередньої інстанції дійшов неправильного висновку, що інвестиційний договір №33 від 05.07.2016 та додаткова угода від 15.12.2016 до нього, суперечить нормам чинного законодавства України, а тому безпідставно задоволив позов прокурора щодо визнання його недійсним.

Твердження апелянтів на те, що законність рішення №562 від 29.06.2016 підтверджена постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.09.2016 у справі №607/9365/16-а, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2016 року у справі №876/8402/16 є преюдиційними, а вказані обставини в силу ч. 3 ст. 35 ГПК України не доказуються при розгляді даної справи спростовуються судом апеляційної інстанції, оскільки висновки судів, які викладені у вищезазначених рішеннях є правовою оцінкою наданою судами, а не обставинами встановленими при розгляді справи, що можуть ввважтись преюдицінимии.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, апеляційні скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 скасуванню.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ГПК України, якщо суд апеляційної інстанції ухвалює нове рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з платіжним дорученням №542 від 19.05.2017 Тернопільської міською радою сплачено 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

З квитанції №23747741 від 08.06.2017 вбачається, що ТОВ «Спілка підприємців» сплачено 1516,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про стягнення з позивача на користь апелянтів сплачених сум судового збору за подання апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги Тернопільської міської ради та товариства з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців задоволити.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 11.05.2017 у справі № 921/677/16-г/6 про задоволення позову скасувати.

Відмовити в задоволенні позову Заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави, в особі Тернопільської міської ради до виконавчого комітету Тернопільської міської ради, комунального підприємства Підприємство матеріально-технічного забезпечення Тернопільської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців про визнання недійсним інвестиційного договору №33 від 05.07.2016.

Стягнути з прокуратури Тернопільської області (р/р 4091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету - 2800) на користь Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001, ) 1515,80 грн. судового збору.

Стягнути з прокуратури Тернопільської області (р/р 4091 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820172, ідентифікаційний код одержувача 02910098, код економічної класифікації видатків бюджету - 2800) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Спілка підприємців (вул. Руська, 10/56, м. Тернопіль, 46008, ) 1516,00 грн. судового збору.

Місцевому господарському суду видати накази в порядку ст. 116 ГПК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 07.08.2017.