ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
15.08.2017 Справа № 917/1006/16
За заявою Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1006/16
про стягнення 4 030 628, 45 грн.
Суддя Киричук О.А.
від позивача (боржника): ОСОБА_1, довіреність № 29-14/13 від 03.01.2017.
від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 70 від 15.12.2016.
Розглядається заява Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1006/16.
Представник заявника наполягає на задоволенні заяви.
Стягувач у відзиві на заяву (вх. №9982 від 11.08.2017) проти задоволення заяви заперечив, посилався на те, що вимоги щодо стягнення судового збору за подання касаційної скарги та витрат на послуги адвоката не заявлялись ні в суді касаційної інстанції, ні під час розгляду справи у суді першої інстанції, тому підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення немає.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив.
ПАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 302 107,72 грн. 3% річних за період з 01.02.2016 по 20.09.2016 (включно); 3 930 521,78 грн. пені за період з 01.02.2016 по 20.09.2016 (включно); 941 904,56 грн. інфляційних втрат за період лютий - травень 2016 року.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 17.10.2016), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача 3 930 521,78 грн. пені, 302 107,72 грн. 3% річних; 941 904,56 грн. інфляційних втрат та 77 618,01 грн. витрат з оплати судового збору.

Постановою Вищого господарського суду від 11.04.2014 касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задоволено частково. Рішення господарського суду Полтавської області від 17.10.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі №917/1006/16 скасовано. Справу №917/1006/16 передано на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" на свою користь судового збору в сумі 93141,61 грн і витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката в сумі 2000,00 грн.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем було сплачено судовий збір за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 17.10.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі № 917/1006/16 у розмірі 93141,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 37 від 30.01.2017.

Як зазначалося вище, постановою ВГСУ від 11.04.2017 у справі №917/1006/16 касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" задоволено частково та вищенаведені судові рішення скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

В п. 4.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" розяснено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 4.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.13 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; при задоволенні позову в повному обсязі відшкодування витрат позивача, що пов'язані зі сплатою судового збору, покладається на відповідача; в разі відмови у позові повністю ці витрати покладаються на позивача. Такі правила розподілу судового збору застосовуються у спорах як майнового, так і немайнового характеру. Якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до приписів ст. 88 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь у судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл витрат або про повернення судового збору з бюджету. Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Із рішення Господарського суду Полтавської області від 08.06.2017 у справі №917/1006/16 убачається, що при винесенні зазначеного процесуального документа судом не було вирішено питання в частині розподілу судових витрат за подання касаційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне прийняти додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача частини витрат на сплату судового збору в сумі 46570,81 грн за подання касаційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 17.10.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 у справі № 917/1006/16, оскільки постановою ВГСУ від 11.04.2014 касаційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" було задоволено частково.

Крім того, відповідач просить суд прийняти додаткове рішення щодо стягнення з відповідача 2000,00 грн витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката під час ведення справи №917/1006/16 у Вищому господарському суді України, оскільки зазначене питання також не було вирішене під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Дія Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в п. 1 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, в якій зазначається, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

У п. п 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" розяснено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

На підтвердження зазначених витрат відповідач надав суду копію договору про надання правової допомоги №10-04-17/3 від 10.04.2017, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акту надання послуг від 20.04.2017, платіжне доручення про сплату послуг №71475 від 21.04.2017.

Проте, як досліджено судом станом на час розгляду справи № 917/1006/16 у Вищому господарському суді України, докази оплати послуг адвоката відповідачем були відсутні.

Отже, суд не вбачає підстав для стягнення з позивача витрат на оплату послуг адвоката.

З огляду на вищевикладене заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 88 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2-а, м. Полтава, 36020, п/р 545 в філії - Полтавське управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 331467, на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, р/р 9 в філії Октябрського відділення № 43 ПАТ "Ощадбанк", м. Полтави, МФО 391098, - 46570,81 грн витрат на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - відмовити у задоволенні заяви.

Суддя О.А. Киричук