ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.08.2017 Справа № 907/390/17

За позовом Публічне акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ від імені якого діє регіональна філія Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, м. Львів

ДО публічного акціонерного товариства Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій, м. Мукачево

ПРО стягнення 8 551,06 грн., у тому числі 2818,80грн. плати за користування вагонами, 3116,04грн. збору за зберігання вантажу, 1616,52грн. збору за маневрову роботу та 999,70грн. пені

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю від 25.10.2016;

від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю №02 від 03.01.2017р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ від імені якого діє регіональна філія Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, м. Львів звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до публічного акціонерного товариства Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій, м. Мукачево про стягнення 8 551,06 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.04.2017 було порушено провадження у справі №907/390/17 та призначено її розгляду в засіданні суду на 15.05.2017.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 15.05.2017 розгляд справи було відкладено на 31.05.2017.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2017 розгляд справи було відкладено на 12.06.2017.

Ухвалою суду від 12.06.2017 за клопотанням сторін строк вирішення справи було продовжено судом в порядку вимог ст. 69 ГПК України та відкладено розгляд справи на 30.06.2017р.

У засіданні суду 30.06.2017 судом за згодою сторін у відповідності до вимог статті 77 ГПК України було оголошено перерву до 03.07.2017 для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

З огляду на вищенаведене, ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.07.2017 року судом за клопотанням сторін про продовження строку розгляду справи, враховуючи складність її розгляду та необхідність подання сторонами додаткових доказів з посиланням на ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, розгляд справи було відкладено на 01.08.2017 року.

В засіданні суду 01.08.2017 року судом за згодою сторін, у відповідності до вимог статті 77 ГПК України було оголошено перерву до 07.08.2017 року для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених ним у позовній заяві та доданих до неї доказів, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Заперечує з приводу обґрунтованості поданого відповідачем клопотання про проведення судової технічної експертизи з підстав, наведених у судовому засіданні та вказує на те, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено неможливість вирішення спору без отримання результатів експертизи, і такі мають суттєве значення для всебічного та обєктивного вирішення спору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що у звязку з прибуттям 14 жовтня 2016 року на адресу відповідача вагонів №97260400, 97264410 по відправці №38892196 з вантажем «цемент», вагон №97260400 того ж дня о 12.50год було подано на підвищену спеціалізовану колію №49 для вивантаження (памятка про подавання вагонів №534), вивантажено 16.10.2016 в 16.40год, забрано 16.10.2016р в 18.00год. (памятка про забирання вагонів №532). Представник відповідача відмовився від підпису памяток, про що складено акти загальної форми №2690 від 14.10.2016 та №2706 від 16.10.2016.

В свою чергу, вагон №97264410 було затримано 14.10.2016р з 12.17год на коліях станції Мукачево по причині занятості вантажного фронту на колії №49 вагоном №59474551 ТОВ Шаян, який прибув 14.10.2016р в 09.45год та був поданий на колію №49 14.10.2016р в 10.20год.

Даний вагон було подано на колію №49 для вивантаження по звільненню вантажного фронту 15.10.2016р о 23.05год (памятка про подавання вагонів №536), забрано 17.10.2016 в 16.40 год. (памятка про забирання вагонів №534). Представник відповідача також відмовився від підпису памяток, про що складено акти загальної форми №2697 від 15.10.2016 та №2721 від 17.10.2016.

При цьому, Залізниця вказує на те, що простій вагонів зумовлений відсутністю автотранспорту відповідача для вивезення, що підтверджується листом ВСП «Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 31.10.2016 №543.

Відтак, Залізницею проведено наступні нарахування:

- плата за користування вагонами 2818,80 грн. (з ПДВ) відомість плати за користування вагонами №31100062

- збір за зберігання вантажу у вагонах 3116,04 грн. (з ПДВ) накопичувальна картка №22020244

- збір за маневрову роботу 1616,52 грн. (з ПДВ) відомість плати за подавання, забирання вагонів і маневрову роботу №31100063

- пеня станом на 06.04.2017 - 999,70 грн.

Загальна сума нарахованих платежів, зборів та пені становить 8 551,06грн., які просить стягнути з відповідача у примусовому порядку.

Представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень у поданому суду письмовому поясненні вказує на те, що затримка вагонів № 97260400 та 97264410, які прибули на адресу ПрАТ «Мукачівський ЗЗБВіК» на станцію Мукачево відбулася не з вини товариства, а по причині подання їх на колію, яка не оснащена належним чином для вивантаження цементу. У звязку з цим, бригадою вантажників МЧ - Львів не було проведено вивантаження згідно п.1.1. Договору 15/702/МЧ від 03.06.2015р., а відправлені відповідачем для вивезення вантажу цементовози вимушені були повернутися на підприємство. Відтак, в результаті наведеного затримка вивезення цементу призвела також до простою в роботі бетонної дільниці товариства, а підприємство понесло збитки в сумі 51 700 гривень. На звернення представника підприємства ОСОБА_3 про переподачу вагонів на іншу колію Залізницею було відмовлено без пояснень.

Під час розгляду справи у судовому засіданні 07.08.2017р. судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення по справі технічної експертизи, при цьому, у даному випадку судом враховано, що відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 4 від 23.03.2012 судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог, суд дійшов висновку щодо відсутності дійсної потреби для проведення технічної експертизи з метою встановлення обставин, які входять до предмету доказування по справі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 07.08.2017р. на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2015 між Регіональною філією «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (залізниця) та публічним акціонерним товариством Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій, м. Мукачево (замовник) укладено Договір № Л/ДН-5/15-134 про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом України послуги, який регламентує взаємовідносини між залізницею та замовником по наданню послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведенням розрахунків за ці послуги на умовах попередньої оплати.

Відповідно до п. 2.2 Договору, залізниця зобов'язується здійснювати перевезення та надавати додаткові послуги замовнику при умові попередньої оплати ним тарифу, зборів запланованих перевезень та послуг. Надання залізницею послуг здійснюються на підставі належно оформлених планів та заявок. Здійснювати своєчасне, якісне перевезення вантажів та їх збереження відповідно до ст. 22 Закону України «Про залізничний транспорт».

Також умовами договору передбачено, що залізниця зобов'язана надавати платні послуги по підготовці та подачі вагонів, перевезення вантажів та інших державних зборів. Розрахунок провізних платежів, послуг та додаткових зборів проводиться згідно ставок Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги з урахуванням коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею.

Відповідно до умов Договору, замовник виступає платником за перевезення вантажів, для яких він є відправником, одержувачем або експедитором.

Також між сторонами, а саме Державним територіально-галузевим обєднанням «Львівська залізниця» та відповідачем 03.06.2015 року було укладено договір за №Л/МЧ Львів/15/702/МП про надання послуг (навантажувально-розвантажувальних робіт).

Як вбачається з матеріалів справи, 14 жовтня 2016 року на адресу ПАТ «Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій» на станцію Мукачево Львівської залізниці прибули вагони №97260400, 97264410 зі станції Здолбунів Львівської залізниці по відправці №38892196 з вантажем «цемент».

Вагон №97260400 14.10.2016р в 12.50год було подано на підвищену спеціалізовану колію №49 для вивантаження (памятка про подавання вагонів

№534), вивантажено 16.10.2016 в 16.40год, забрано 16.10.2016р в 18.00год.

(памятка про забирання вагонів №532).

Вивантаження вагонів проводилося працівниками виробничого структурного підрозділу «Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» згідно договору , укладеного з відповідачем за № Л/МЧ Львів/15/702/МП від 03.06.2015р.

Згідно листа ВСП «Львівська механізована дистанція навантажувально-розвантажувальних робіт» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 31.10.2016 №543 вивантаження вантажу з вагонів затрималося через відсутність автотранспорту відповідача для вивезення, що і призвело до простою вагонів.

Представник товариства відмовився від підпису памяток про подавання та забирання вагонів, про що складено акти загальної форми №2690 від 14.10.2016 та №2706 від 16.10.2016.

Матеріалами справи підтверджено, що вагон №97264410 затримано 14.10.2016р з 12.17год на коліях станції Мукачево по причині зайнятості вантажного фронту на колії №49 вагоном №59474551 ТОВ Шаян, який прибув 14.10.2016р в 09.45год та був поданий на колію №49 14.10.2016р в 10.20год.

Згідно п.1.5 ТРА та п.14.5 Технологічного процесу ст.Мукачево вивантаження цементу на коліях загального користування проводиться тільки на спеціалізованій колії №49, обладнаній засобами для вивантаження цементу із вагонів цементовозів, корисна довжина колії становить 34 м, місткість 2 умовні вагони.

Вагон №97264410 подано на колію №49 для вивантаження по звільненню вантажного фронту 15.10.2016р о 23.05год (памятка про подавання вагонів №536), забрано 17.10.2016 в 16.40 год (памятка про забирання вагонів №534). Представник Відповідача відмовився від підпису памяток, про що складено акти загальної форми №2697 від 15.10.2016 та №2721 від 17.10.2016.

З огляду на дані порушення Залізницею проведено наступні нарахування:

- плата за користування вагонами 2818,80 грн. (з ПДВ) відомість плати за користування вагонами №31100062;

- збір за зберігання вантажу у вагонах 3116,04 грн. (з ПДВ) накопичувальна картка №22020244;

- збір за маневрову роботу 1616,52 грн. (з ПДВ) відомість плати за подавання, забирання вагонів і маневрову роботу №31100063;

- пеня станом на 06.04.2017 - 999,70 грн.

Загальна сума нарахованих платежів, зборів та пені становить 8 551,06грн.

У звязку з невиконанням вимог позивача про оплату суми проведених нарахувань позивач просить стягнути з відповідача суму 8551,06грн. у примусовому порядку.

В силу частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини 2 статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно статей 46, 71, 119 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів). Одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом. За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Позивачем долучено до позовної заяви відповідні докази у підтвердження прибуття (подавання) та забирання вагонів, у тому числі, про номер вагону, дату і час його прибуття на станцію Мукачево, дату і час повідомлення відповідача про прибуття вагонів.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до п. 3 Правил складення актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

В матеріалах справи наявні акти загальної форми, які складені працівниками станцій призначення.

З огляду на викладене, суд приймає подані позивачем акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника у якості належних та допустимих доказів, що підтверджують факт затримки спірних вагонів на станції призначення (із зазначенням вагонів, часу та дати їх затримки, а також часу та дати закінчення затримки).

В свою чергу, доводи відповідача про те, що затримка вагонів № 97260400 та 97264410, які прибули на адресу ПрАТ « Мукачівський ЗЗБВіК» на станцію Мукачево відбулася не вини товариства, а по причині подання їх на колію, яка не оснащена належним чином для вивантаження цементу, не підтверджуються належними та допустимими доказами.

За таких обставин, відповідач повинен здійснити оплату за користування вагонами за період їх знаходження на станції призначення (з часу затримки до часу закінчення затримки) відповідно до Правил користування вагонами.

Відповідно п. 121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Згідно з п. 16 Правил вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїздний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Оскільки затримка вагонів на станції призначення відбулася з вини відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актами загальної форми, відомостями плати за користування вагонами і в силу того, що даний факт не було спростовано відповідачем, то суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача суми 8551,06грн., у тому числі 2818,80грн. плати за користування вагонами, 3116,04грн. збору за зберігання вантажу, 1616,52грн. збору за маневрову роботу та 999,70грн. пені.

Відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами наявності обставин, що, відповідно до ст. 121 Статуту та п. 16 Правил користування вагонами, є підставами для звільнення відповідача від плати за користування вагонами.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 1600 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Мукачівський завод залізобетонних виробів і конструкцій (89600, м. Мукачево, вул. Духновича, 105, ) на користь Публічне акціонерне товариство Українська залізниця м. Київ від імені якого діє регіональна філія Львівська залізниця ПАТ Укрзалізниця, м. Львів (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) суму 8 551,06 грн. (Вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят одна грн.06 коп.), у тому числі 2818,80грн. плати за користування вагонами, 3116,04грн. збору за зберігання вантажу, 1616,52грн. збору за маневрову роботу та 999,70грн. пені, а також суму 1600грн. (Одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 10.08.2017р.

Суддя О.Ф. Ремецькі