ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017р. Справа № 914/1360/17

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства Кредобанк, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства Добетон, м. Львів

про: стягнення заборгованості в розмірі 41 115,84 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник (Довіреність №9476 від 19.06.2017р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства Кредобанк до відповідача ОСОБА_1 підприємства Добетон про стягнення заборгованості в розмірі 41 115,84 грн.

Ухвалою суду від 05.07.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.07.2017р.

18.07.2017р. за вх..№3108/17 від позивача поступила Заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 41 115, 84 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання 18.07.2017р. підтримав збільшені позовні вимоги.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 18.07.2017р. не забезпечив, вимог ухвали суду не виконав, хоча й був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи. Однак, докази отримання ухвали суду відповідачем, станом на час судового засідання на адресу суду не повернулись.

Ухвалою від 18.07.2017р. розгляд справи відкладено на 01.08.2017р.

Представник позивача в судовому засіданні 01.08.2017р. підтримав позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

В судове засідання 01.08.2017р. відповідач явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 07.07.2017р. місцезнаходження відповідача зазначено: 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93/118. На таку ж адресу скеровувались судом ухвали у даній справі.

Конверти з ухвалою про порушення провадження від 05.07.2017р. та ухвалою від 18.07.2017р. поштовим відділенням до суду не повернуті. Докази вручення вказаних ухвал суду станом на 01.08.2017р. в матеріалах справи відсутні.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п. 3.9.1 Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обовязку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

У звязку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

27.12.2016р. між сторонами укладено договір № АО842809 про надання овердрафту, згідно із п. 1. якого, Банк зобов'язується, при недостатності коштів на визначеному цим Договором поточному рахунку Позичальника, надати Позичальнику. В межах встановленого, у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором Ліміту по Овердрафту, кредит у формі Овердрафт, тобто надати у власність грошові кошти у національній валюті, шляхом дебетування Поточного рахунку за рахунок кредитних коштів Банку на суму, що перевищує залишок коштів на поточному рахунку, для оплати визначених цим Договором розрахункових документів, а Позичальник зобов'язується повернути овердрафт та сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно з п. 2.4.строк кредитування по Договору протягом 12-ти місяців, якщо інше не встановлено умовами цього Договору (п. 2.17 Договору), починаючи з дати початку кредитування по Договору (п. 2.1.7.), а саме не раніше наступного банківського дня за днем початкового встановлення Ліміту овердрафту.

Пунктом 2.1.4. визначено дату початкового встановлення ліміту Овердрафту - не пізніше 5-го банківського дня з дати укладення Договору, строк дії ліміту Овердрафту - з 7-го календарного числа поточного календарного місяця по 6-те календарне число наступного календарного місяця (п. 2.1.6. Договору), дата перерахунку Ліміту Овердрафту - щомісячно, кожного 6-го календарного числа, починаючи з 2-го календарного місяця кредитування (п. 2.1.5. Договору), розмір процентної ставки - 29% річних.

Відповідно до п. 2.1.1. ліміт овердрафту встановлюється/перераховується в розмірі (в сумі) яка визначається Банком виходячи зі значення встановлених п. 2.1.3. цього Договору обсягів середньомісячних грошових надходжень на Поточний рахунок Позичальника в Банку, на якому встановлено Ліміт овердрафту за 3 (три) повні календарні місяці, які передують встановленню/перерахунку Ліміту Овердрафту, надалі Грошові надходження, та тривалості періоду протягом якого відповідний розмір грошових надходжень використовується для встановлення/перерахунку ліміту Овердрафту, а саме:

- в розмірі 10 (десять)% від середньомісячних грошових надходжень на поточний рахунок Позичальника в інших банках за 3 (три) повні календарні місяці, але не більше ніж 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) (п. 2.1.3.1. Договору) - з дати початкового встановлення Ліміту Овердрафту до 6-го календарного числа 5-го календарного місяця кредитування (включно), а у випадку коли дата початкового встановлення Ліміту Овердрафту припадає на 1-ше календарне число 1-го календарного місяця кредитування - до 6-го числа календарного числа 4-го календарного місяця кредитування (включно);

- в розмірі 30 (тридцять) % від середньомісячних Грошових надходжень на Поточний рахунок Позичальнику за 3 (три) повні календарні місяці, але не більше ніж 100 000, 00 грн.(сто тисяч гривень 00 коп.) (п. 2.1.3.2. Договору) - з наступного банківського дня по завершенню періоду, передбаченого п. 2.1.3.1. цього Договору до закінчення строку кредитування по Договору.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що Позичальник зобов'язаний повернути Банку овердрафт в повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені цим Договором та/або додатками до нього.

Згідно з п. 3.1. Договору за надання та користування кредитними коштами Позичальник сплачує Банку комісії визначені п. 2.3. цього Договору.

Як передбачено п. 3.2. Договору, проценти за користування Овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по Овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році) за ставкою, вказаною у п. 2.2. цього Договору з урахуванням строку кредитування за Договором, з дня видачі Овердрафту до дня повернення Овердрафту в повному обсязі.

За повідомленням позивача, жодних змін чи доповнень сторони в цей договір не вносили.

Договірні зобовязання позивач виконав належним чином в повному обсязі, підтвердивши випискою про рух коштів по рахунку, долученою до позовної заяви.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання по сплаті кредитних коштів належним чином не виконує.

В порядку досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу 20.04.2017р. вимогу про виконання зобовязання за спірним договором. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в своїх зобовязань по договору не виконав. Відтак, позивач звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості 35944,00грн. неповернутої суми овердрафту, 5257,57 грн. прострочених відсотків, 173,73грн. нарахованих відсотків, 56,91грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту та 146,91 грн. пені по прострочених відсотках.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, сторони уклали договір №АО842809 про надання овердрафту від 27.12.2016р., у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

Овердрафт це форма кредитування позичальника, яка полягає у здійсненні платежів (переказів) з поточного рахунку в межах обумовленої максимальним лімітом та поточним лімітом, в разі відсутності (недостатності) грошових коштів на поточному рахунку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Для виконання кредитного договору необхідне вчинення сторонами передбачених умовами договору дій, які призводять до встановлення між ними кредитного правовідношення. Таке відношення встановлюється між сторонами з часу отримання позичальником від банку кредиту. З настанням цієї події договір як підстава для виникнення кредитного правовідношення у повному обсязі вважається таким, що відбувся.

Правовідношення, що виникло, є зобов'язанням. У подальшому сторони в залежності від суб'єктивного становища виконують обов'язок вчинити дію чи здійснюють вимоги, визначені змістом правовідношення, відповідно до умов договору, тобто виконують зобов'язання.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. ст. 526, 525 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.346 ГК України, кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

На виконання умов даного договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти за умовами договору овердрафту, що підтверджується випискою, долученою до матеріалів справи. Натомість, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.

Відповідач дану обставину не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідач самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями і така відповідальність не може ставитися у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором №АО842809 про надання овердрафту від 27.12.2016р., відтак, з відповідача слід стягнути 35944,00грн. неповернутої суми овердрафту, 5257,57 грн. прострочених відсотків, 173,73грн. нарахованих відсотків.

Щодо стягнення з відповідача 146,91 грн. пені суд зазначає наступне.

У п. 2.6 договору сторони узгодили, що пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від простроченої / несплаченої суми, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності із ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.6 договору та ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 146,91 грн. пені за період з 29.12.2016р. по 21.06.2017р.

Стосовно стягнення з відповідача 56,91грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.1. кредитного договору, відповідач зобов'язаний здійснити повернення позивачу овердрафту у повному обсязі в порядку і терміни передбачені договором (проценти, комісії).

Пунктом 2.3 договору передбачено, що за надання овердрафту відповідач сплачує комісії встановлені тарифами банку: 2.3.1 за управління кредитом -0,15%, яка нараховується від суми платежів; 2.3.2 інші комісії відповідно до діючих тарифів банку.

Так, відповідно до п. 2.3. договору, банком правомірно нараховано комісію за адміністрування кредиту у розмірі 56,91грн.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Добетон (79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93/118, ідентифікаційний код 35621381) на користь Публічного акціонерного товариства Кредобанк (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) 35944,00грн. неповернутої суми овердрафту, 5257,57 грн. прострочених відсотків, 173,73грн. нарахованих відсотків, 56,91грн. простроченої суми комісії за адміністрування кредиту, 146,91 грн. пені по прострочених відсотках та 1600,00 грн. судового збору.

3.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 04.08.2017р.

Суддя Ділай У.І.