ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. Справа № 922/1250/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Пушай В.І., суддя Пелипенко Н.М.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 15.04.17 р.);

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №007Др.-45-1216 від 29.12.2016 р.),

розглянувши апеляційну скаргу позивача (вх.1990Х/3-38) на рішення господарського суду Харківської області від 07.06.2017 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання", м.Харків

до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м.Харків

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

12 квітня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", в якому просить суд "визнати незаконними та скасувати рішення постійно діючої комісії ПАТ "Харківміськгаз" з питань, пов'язаних з розгляду актів про виявлені порушення, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) об'єму природного газу або зміна режиму його нарахування, від 29 вересня 2016 року (протокол №79) про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" вимог п. 2 глави 7 розділу Х Кодексу газорозподільних систем України та нарахування 53.040,00 м3 газу".

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.06.2017 року у справі № 922/1250/17 в позові відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що обраний ним спосіб захисту права, а саме: визнання незаконним та скасування рішення постійно діючої комісії ПАТ «Харківміськгаз» відповідає приписам статтей 16,20 ГК України, оскільки вказаний протокол є актом, на підставі якого у позивача виник обовязок зі сплати перерахованого обєму природного газу. Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції, в порушення ст.43, 84 ГПК України, не досліджено розміру потужності встановлених в малярному цеху позивача газових пальників, не прийнято до уваги, що розрахунок необлікованих обємів природного газу здійснено відповідачем не за номінальною, а за максимальною потужністю пальників. У звязку з наведеним, на думку позивача, господарський суд Харківської області дійшов невірного висновку, що розрахунок відповідача відповідає вимогам Кодексу газорозподільних систем.

В судовому засіданні 17.07.2017 року Харківським апеляційним господарським судом оголошено перерву до 31.07.2017 року о 12:00 год.

Відповідач надав суду відзив на апеляційну скаргу та доповнення до відзиву №03/07/219 від 26.07.2017 року, в яких зазначив, що позивач, в порушення п.2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем, не забезпечив належний контроль та організацію проведення періодичної повірки вузла обліку природного газу, у звязку з чим, відповідачем правомірно, на підставі п.4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, здійснено перерахунок за спожитий природний газ за номінальною потужністю працюючого газоспоживаючого обладнання.

В судовому засіданні 31.07.2017 року відповідач підтримав викладені вище у відзиві доводи, просив суд залишити рішення господарського суду Харківської області від 07.06.2017 року у даній справі без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Позивач в судовому засіданні 31.07.2017 року просив задовольнити його апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

27.09.2016 року представниками ПАТ «Харківмісьгаз» проведено перевірку комерційного вузла обліку газу на обєкті ТОВ "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання", в ході якої встановлено, що вимірювальний комплекс КВР-1.01.-G100-80 №00774 з 04.09.2016 року експлуатується споживачем з порушенням строку повірки, про що складено акт №5985/14 контрольного зняття показників засобів вимірювальної техніки (а.с.11) та акт про порушення №15/01/27/09 (а.с.12).

29.09. 2016 року постійно діюча комісія Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз з питань, повязаних з розглядом актів щодо виявлення порушень, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу, розглянула питання порушення строку періодичної повірки комерційного вузла обліку газу - вимірювального комплексу КВР-1.01.-G100, встановленого на обєкті ТОВ "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" за адресою: м.Харків, вул.Чапаєва, буд.2 на підставі договору №09420Z1YPFAP016.

За результатами розгляду вказаних вище актів №5985/14 та №15/02/27/09 від 27.09.2016 року, комісією прийняте наступне рішення, оформлене протоколом №79 (а.с.15):

ТОВ "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" (позивачем) порушені вимоги Кодексу газорозподільних систем п. 2 глави 7 розділу X, а саме: споживач не звернувся з листом про проведення робіт з повірки комерційного вузла обліку газу;

згідно п. 4 розділу 4 глави XI Кодексу газорозподільних систем необхідно провести перерахунок за спожитий газ за максимальної потужності працюючого газоспоживаючого обладнання, а саме пальник VG три штуки (потужністю 15 м3/години одна штука), пальник VG (потужністю 40 м3/год.);

розрахунок проводити за період з 05.09.2016 р. 07-00 код. до моменту демонтажу засобу вимірювальної техніки для проведення чергової повірки (якщо вжито заходів щодо обмеження газоспоживання), або до моменту установки повіреного засобу вимірювальної техніки (якщо обліковується через демонтований засіб вимірювальної техніки).

Позивач із вказаним рішення відповідача не погодився та звернувся до суду із позовом про визнання його незаконним та скасування, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ТОВ "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" не пропущено строки повірки вимірювального комплексу КВР-1.01.-G100-80.

Як зазначає позивач, в розділі 6 паспорту ГРИС.407368.001 ПС на комплекс роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 виробником (ВТК СП «Радміртех») 04 вересня 2014 року зроблено відмітку про те, що вимірювальний комплекс відповідає вимогам ТУ У 33.2-3:2009 та є придатним до експлуатації (а.с.23 зворот)

В розділі 4 паспорту виробником зазначено, що гарантійний строк експлуатації комплексу складає 24 місяці з дня вводу його в експлуатацію (а.с.21 зворот).

10.10.2014 року газовий лічильник був введений в експлуатацію, про що свідчить акт ПАТ Харківміськгаз (а.с.14).

Позивач вважає, що строк повірки комплексу вимірювального роторного КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 спливає через 24 місяці після вводу його в експлуатацію, тобто, 10 жовтня 2016 року.

Як зазначає позивач, оскільки 04.09.2016 року строк повірки вимірювального комплексу не сплив, у відповідача відсутні підстави для перерахування обсягу спожитого природного газу, а отже, рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз, оформлене протоколом №79 від 29 вересня 2016 року суперечить вимогам п. 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем.

Відповідач проти позову заперечував та у відзиві зазначив, що згідно розділу 11 паспорту ГРИС.407368.001 ПС на комплекс роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5, державна повірка датована 04.09.2014 року, міжповірочний інтервал складає 2 роки, а тому 04.09.2016 року сплинув строк повірки. Як вказує відповідач, оскільки позивач пропустив строк періодичної повірки лічильника газу, на підставі п.4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, ПАТ «Харківміськгаз» правомірно розраховано обєм спожитого позивачем газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання.

Судова колегія враховує наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», засіб вимірювальної техніки - це технічний засіб, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики, а повірка засобів вимірювальної техніки - це встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Статтею 17 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Субєкти господарювання зобовязані своєчасно, з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів, подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

В п.3.1. ДСТУ 2708:2006 Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення (далі-Стандарт) визначено, що міжповірочний інтервал установлений максимальний проміжок часу або наробіток між первинною та першою періодичною повіркою, а також між двома послідовними періодичними повірками, протягом якого значення метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки перебувають у нормованих границях.

Згідно п.5.3.1 Стандарту, первинній повірці підлягає кожен зразок вимірювальної техніки відповідно до п.4.2.2 .

Як зазначено в п.4.2.2 Стандарту, первинній повірці підлягають засоби вимірювальної техніки під час випуску з виробництва і ремонту.

Відповідно до п.4.2.3 Стандарту, періодичній повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації.

Пунктом 5.1.1. Стандарту визначено, що підприємства, установи, організації, які експлуатують засоби вимірювальної техніки, що підлягають повірці, зобовязані вчасно подавати зазначені засоби вимірювальної техніки на повірку.

У відповідності до пункту 1 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем, власники засобів вимірювальної техніки, що є елементами комерційних вузлів обліку газу, зобовязані забезпечити належний контроль за строками спливу міжповірочних інтервалів засобів вимірювальної техніки та організацію проведення їх періодичної повірки. Здійснення періодичної повірки засобів вимірювальної техніки забезпечується власником засобів вимірювальної техніки за власний рахунок.

Згідно пункту 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем що для належної організації періодичної повірки власних засобів вимірювальної техніки, що входять до складу комерційного вузла обліку газу, споживач повинен, зокрема, завчасно (до дати прострочення періодичної повірки) направити Оператору газорозподільної системи (далі-ГРМ) письмове повідомлення про дату та час демонтажу засобу вимірювальної техніки на повірку (або його повірку на місці установки) та необхідність забезпечення представником Оператора ГРМ розпломбування засобу вимірювальної техніки. Звернення має бути направлене не пізніше десяти робочих днів до запланованої дати.

У разі пропущення терміну періодичної повірки засобу вимірювальної техніки з вини споживача (незабезпечення належної організації повірки власних засобів вимірювальної техніки або недопуск до засобів вимірювальної техніки представників Оператора ГРМ) обсяг спожитого природного газу через комерційний вузол обліку газу, елементом якого є засіб вимірювальної техніки з пропущеним терміном повірки, розраховується відповідно до вимог розділу ХІ цього Кодексу (п. 8 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем).

Відповідно до п.2 глави 2 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень, внаслідок яких Оператор ГРМ змінює встановлений режим нарахування обємів (обсягів) розподіленого природного газу споживачу, належать, зокрема, пропущення строку періодичної повірки засобу вимірювальної техніки з вини споживача, що не є побутовим.

Згідно п.4 глави 4 Розділу XІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, …перерахунок об'єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого:

при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача обєм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу засобу вимірювальної техніки (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного засобу вимірювальної техніки.

У разі виявлення у споживача порушення, в тому числі, пропущення строку періодичної повірки засобу вимірювальної техніки з вини споживача, на місці його виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною у додатку 16 до цього Кодексу (п.1 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем).

Акт про порушення після предявлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи обєкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобовязаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень (п.2, п.3 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем).

В п.8 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) обєму та обсягу природного газу і його вартості (п.11 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем)

Як свідчать матеріали справи, 10.10.2014 року на обєкті ТОВ "ВО завод Торговельного Холодильного Обладнання" введено в експлуатацію газовий лічильник, що підтверджується актом ПАТ Харківміськгаз (а.с.14).

До матеріалів справи надано паспорт ГРИС.407368.001 ПС на комплекс вимірювальний роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 (а.с.17).

Відповідно до розділу 6 вказаного Паспорту, державна повірка датована 04 вересня 2014 року (а.с.23 зворот).

Таким чином, 04.09.2014 року проведено первинну повірку під час випуску засобу обліку з виробництва і саме з цієї дати розпочинається відлік до першої періодичної повірки (п.3.1 ДСТУ 2708:2006 Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення, далі-ДСТУ 2708:2006).

Відповідно до п.5.4.2 ДСТУ 2708:2006, засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації підлягають періодичній повірці через встановлені міжповірочні інтервали.

Згідно розділу 11 вказаного Паспорту, вимірювальний комплекс підлягає повірці в експлуатації та після ремонту, міжповірочний інтервал складає 2 роки (а.с.20 зворот).

Отже, враховуючи, що первинна повірка проведена 04.09.2014 року, міжповірочний інтервал закінчується 04.09.2016 року.

Позивач вважає, що строк повірки вимірювального комплексу спливає через 24 місяці після його введення в експлуатацію.

Однак, такі доводи позивача є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.3.1 ДСТУ 2708:2006, міжповірочний інтервал це проміжок часу між первинною та першою періодичною повіркою.

Таким чином, саме з дати первинної повірки розпочинається міжповірочний інтервал.

При цьому, первинна повірка проводиться на час випуску засобу обліку з виробництва та не повязується із датою введення вимірювального пристрою в експлуатацію.

Згідно п.4.2.2 ДСТУ 2708:2006, у разі потреби, первинну повірку проводять також під час введення засобів вимірювальної техніки в експлуатацію. Необхідність проведення такої повірки має бути зазначено в експлуатаційних документах, свідоцтві про державну метрологічну атестацію і (або) сертифікаті затвердження типу засобів вимірювальної техніки.

Позивачем не надано суду доказів, що під час введення в експлуатацію вимірювального засобу обліку було додатково проведено первинну повірку.

Необхідність проведення такої повірки під час введення в експлуатацію паспортом ГРИС.407368.001 ПС на комплекс вимірювальний роторний КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 не передбачено.

Крім того, в п.7 глави 4 Розділу X Кодексу газорозподільних систем зазначено, що при проведенні перевірки вузла обліку перед введенням його в експлуатацію та пробним пуском газу суміжний субєкт ринку природного газу (Оператор ГРМ, споживач) за власний рахунок може проводити перевірку працездатності вузла обліку чи його складових за допомогою контрольних ЗВТ чи пересувних вимірювальних комплексів та за необхідності ініціювати проведення перевірки справності та/або метрологічних характеристик окремих засобів вимірювальної техніки (у тому числі позачергової або експертної повірки).

Матеріали справи не містять доказів проведення позачергової повірки за ініціативою позивача перед введенням обладнання в експлуатацію.

Враховуючи наведене, строк повірки комплексу вимірювального роторного КВР-1.01-G100-80-1,6-0,5 сплинув 04.09.2016 року, а доводи позивача ґрунтуються на невірному тлумаченні нормативних приписів.

Позивачем, в порушення вимог пункту 2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем, завчасно (не пізніше ніж за 10 днів до закінчення строку повірки) не направлено оператору газорозподільної системи письмове повідомлення про дату та час демонтажу засобу вимірювальної техніки на повірку.

Оскільки строк повірки позивачем було пропущено, відповідач правомірно, відповідно до п.п.1-3 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем, 27.09.2016 року склав акт про порушення №15/01/27/09.

Позивач підписав акт про порушення без зауважень

Вказаний акт, з урахуванням вимог п.8 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем, було розглянуто на засіданні комісії з питань, повязаних з розглядом актів про виявлені порушення, за результатами засідання прийнято рішення, оформлене протоколом №79, про порушення позивачем вимог п.2 глави 7 розділу X Кодексу газорозподільних систем.

Засідання комісії відбулось за участю представника споживача (позивача), про що свідчить підпис його представника в протоколі №79.

На підставі п.11 глави 5 розділу XІ Кодексу газорозподільних систем, відповідачем складено акт-розрахунок не облікованих обємів природного газу від 30.09.2016 року, відповідно до якого кількість спожитого газу за період з 05.09.2016 року 07:00 год. до 01.10.2016 року 07:00 год. складає 53040 м3 (а.с.16).

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що, з даних технічних паспортів на два газових пальники вбачається, що їх максимальна потужність складає 430 кВт та 160 кВт, що в перерахунку на кубічні метри становить відповідно 40 куб.м/год та 15 куб.м/год, що, свідчить про те, що розрахунок здійснено відповідачем не за номінальною, а за максимальною потужністю газових пальників

Судова колегія приймає до уваги, що заявою №09420Z1YPFAP016 позивач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498 (а.с.59)

Позивачем підписано додаток №4 до вказаного Типового договору «Розрахунок втрат і витрат природного газу. Перелік точок комерційного обліку споживача» (а.с.60).

У вказаному додатку (таблиця№2) визначено перелік газоспоживаючого обладнання в точках комерційного обліку субєкту, серед якого є, зокрема, Пальник VG з номінальною потужністю 15 м3/год. та Пальник VG з номінальною потужністю 40 кВт/год.

Таким чином, підписавши вказаний додаток до договору, позивач підтвердив встановлення пальників із зазначенням їх номінальної потужності.

В розрахунку необлікованого обєму природного газу від 30.09.2016 року відповідачем використано дані, що відповідають Додатку №4 до Типового договору, а саме: виконано розрахунок за номінальною потужністю пальників 15 м3/год. та 40 м3/год.

Крім того, в рішенні постійної комісії ПАТ «Харківміськгаз» від 29.09.2016 року зазначено про проведення розрахунку за потужністю пальників 15м3/год. та 40м3/год., що відповідає умовам договору (додатку №4).

Враховуючи наведене, розрахунок відповідача за спожитий природний газ здійснено за номінальною потужністю газоспоживаючого обладнання та відповідає вимогам п.4 розділу 4 глави XI Кодексу газорозподільних систем, а доводи позивача є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

З огляну на викладене та враховуючи встановлений факт порушення позивачем положень Кодексу газорозподільних систем, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення постійно діючої комісії Публічного акціонерного товариства Харківміськгаз з питань, повязаних з розглядом актів щодо виявлення порушень, на підставі яких здійснюється перерахунок (донарахування) обємів природного газу, оформлене протоколом №79 від 29 вересня 2016 року, відповідає нормам чинного законодавства.

Разом із тим, судова колегія також враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

Відповідно до частини 2 ст. 20 ГК України кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів, які захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживачів.

Тобто, за змістом вказаної норми, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Оскаржуване рішення комісії відповідача та протокол, яким воно оформлено, за своїми ознаками до таких актів не відносяться, оскільки не носить характеру обов'язкового до виконання ненормативного акту, не є підставою для набуття, зміни чи припинення цивільних прав та обовязків, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні контрольного зняття показів засобів вимірювальної техніки.

Тобто, оскаржуване рішення відповідача не є оперативно-господарською санкцією, а лише способом обрахування обсягів газу при порушенні споживачем положень Кодексу газорозподільних систем.

Враховуючи наведене, доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що ним вірно обрано спосіб захисту своїх прав є необгрунтованими.

Суд першої інстанції вірно зазначив в рішенні, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає, ані вимогам статті 16 ЦК України, ані вимогам статті 20 ГК України, а також характеру порушення прав чи інтересів позивача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду Харківської області.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається, у звязку з чим апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 07.06.2017 року у справі №922/1250/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 07.08.2017 року

Головуючий суддя Медуниця О.Є.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Пелипенко Н.М.