ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 908/2289/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І., - головуючого, доповідача
Алєєвої І.В., Дроботової Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 31.01.2017
у справі№ 908/2289/16
Господарського судуЗапорізької області
за позовомКомунального підприємства "Водоканал"
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

простягнення 31466,87 грн
за участю представників:
позивачане з'явились;
відповідачане з'явились;

ВСТАНОВИВ:

30.08.2016 Комунальне підприємство "Водоканал" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 31466,87 грн заборгованості за договором про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 8107 від 01.01.2007, нарахованої за актом рахунком № 8107/2 від 12.09.2013 за період водокористування за вимірювальним приладом, який не пройшов держповірку, що посвідчено актом технічного обстеження водопроводу від 12.09.2013. Позов обґрунтовано приписами частини другої статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", статті 526 Цивільного кодексу України, статей 173, 174 Господарського кодексу України, пунктами 5.14, 3.3, 3.4 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 № 190 та умовами пунктів 3.2.1, 3.2.3 договору № 8107 від 01.01.2007.

Відповідач не виклав письмово свою позицію щодо позовних вимог, у зв'язку з чим спір вирішувався за приписами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.11.2016 (суддя Азізбекян Т.А.) позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 31466,87 грн та 1378 грн судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.01.2017 (судді: Попков Д.О. - головуючий, Зубченко І.В., Марченко О.А.) рішення господарського суду скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з висновками суду апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та залишити в силі рішення місцевого господарського суду. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме суд не врахував вимоги статей 626-628 Цивільного кодексу України щодо визначення умов договору на розсуд сторін та положення погодженого сторонами договору № 8107 від 01.01.2007, зокрема, щодо розрахунку за безоблікове водокористування (пункт 3.2.3); в порушення вимог статей 11, 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", пунктів 5.1, 5.4, 5.14 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 № 190, ДСТУ 2708:2006 Національного стандарту України "Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення" не врахував, що відповідач зобов'язаний своєчасно з дотриманням міжповіркових інтервалів звертатися з відповідним зверненням про проведення повірок та не здійснювати споживання води за не повіреним належним чином водолічильником.

Сторони не скористались процесуальним правом на участь у судовому засіданні касаційної інстанції своїх представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили, що 01.01.2007 Комунальне підприємство "Водоканал" (Водоканал) та фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (Абонент) уклали договір № 8107 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, відповідно до умов пункту 1.1. договору Водоканал забезпечує Абоненту подачу води на господарсько-питні та побутові і технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам: АДРЕСА_1 (офіс-магазин). При цьому сторони керуються Законами України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002, "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004, діючими "Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затвердженими наказом Держжиткомгоспу України від 01.07.1994 (далі - Правила користування..."), "Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", затверджених Наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37 (далі - "Правила приймання... "), "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів", зареєстрованої Міністерством юстиції України 26.04.2002 № 402/6690 (далі - Інструкція), "Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя", затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.2003 (далі - "Правила приймання.. м. Запоріжжя), "Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків" від 20.12.1993 ("Правила експлуатації…"), ДСанПІН 2.2.4-171.-10, ДБН 360-92, СНІП 2.04.02-84, "Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України.

У розділі 2 договору сторони узгодили, що договір укладається до 31.12.2012 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією з сторін. Наразі договір є чинним.

Додатковою угодою № 1/18/07/11 від 18.07.2011 змінено преамбулу договору № 8107/2 із вказівкою, що договір укладений Комунальним підприємством "Водоканал" та ОСОБА_4; за змістом відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 30.08.2016 відповідач є зареєстрованим суб'єктом господарювання, до видів діяльності якого, серед іншого, віднесено здійснення торгівлі. Приналежність вказаного об'єкту нерухомості відповідачу та його статус, як нежитлового приміщення, підтверджується договором дарування від 31.10.2006 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 3.2.1 договору Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати наданні йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку та у відповідності з цим Договором та нормативними документами, вказаними в п.1.1 цього Договору.

Відповідно до пункту 3.2.3 договору при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений Водоканалом термін або розміщенні Абонентом водолічильних вузлів чи їх експлуатації з порушенням "Правил користування..", "Правил експлуатації..." водопостачання Абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єми стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 9.6 та 21.5 "Правил користування.." (на теперішній час пункти 3.3 та 3.14 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627), починаючи з дня виписки останнього акта до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

Відповідно до пункту 5.1 Договору, основним документом на оплату є акт. Якщо Абонент відмовляється підписати акт, він підписується представником Водоканалу, а в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Документи пересилаються Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт є обов'язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

Пунктом 2.1.2 "Правил приймання… м. Запоріжжя" передбачено, що Водоканал має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем будь-якого абонента, приладів та пристроїв на них, контролювати раціональне водоспоживання і т.д та складати акти за результатами цих обстежень. При вияві представником Водоканалу порушень Підприємством вимог Правил та Договору у актів встановлюються терміни їх усунення. Акт оформлюється підписами представників Водоканалу і обстежуваного абонента. Якщо останній відмовляється підписати акт, він підписується представником Водоканалу, і в акті робиться відповідний запис про відмову (з вказівкою ПІБ і посади представника, що відмовився від підпису). Оформлений таким чином акт є підставою для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для вживання відповідних заходів.

28.05.2010 представник позивача здійснив опломбування вільної лінії у водоміра Січ-15-Х № 262949, державна повірка - 2-й квартал 2010 року. Водомір припломбований до труби, пломба В-3, про що зазначено у акті від 28.05.2010.

Актом технічного обстеження водопроводу від 12.09.2013 посвідчено, що постачання води відповідачу на майданчик за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється від мережі житлового будинку по вводу діаметром 20 мм. На водопровідному вводі в підсобному приміщенні встановлено водомірний вузол з засобом обліку типу Січ-15-х, № 262949, держповірка 2-й квартал 2010 року. Показання водоміра - 00261 м2. Періодичність державної повірки - три роки, строк державної повірки закінчився в другому кварталі 2013 року. На момент перевірки пломба Водоканалу з відбитком "В-3" на водомірному вузлі відсутня. Під час перевірки накладено опломбування на відсікаючий вентиль з відбитком Р-11865089. Пломба здана на збереження абоненту.

Актом за № 8107/2 від 12.09.2013 представники позивача здійснили розрахунок за безоблікове водокористування за період з 18.07.2013 (остання перевірка була 17.07.2013) по 11.09.2013 на суму 31466, 87 грн.

10.10.2013 на адресу відповідача направлено акт технічного обстеження від 12.09.2013 та акт-рахунок на суму 31466,87грн з вимогою сплатити означену суму протягом 3 банківських днів.

Заборгованість в сумі 31466,87грн відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення до Господарського суду Запорізької області.

Місцевий господарський суд, вказавши на порушення відповідачем частини другої статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність " та пункту 5.14 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Держжиткомгоспу України від 01.07.1994, виходив з передбаченого вимогами чинного законодавства та умовами договору обов'язку відповідача своєчасно подавати засоби вимірювальної техніки на повірку, відтак, враховуючи відсутність доказів виконання такого обов'язку, дійшов висновку про безоблікове водокористування відповідачем та задовольнив позовні вимоги.

Переглядаючи справу за приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками господарського суду та визнав необґрунтованим визнання водокористування безобліковим, що унеможливлює нарахування на підставі пункту 3.2.3 договору, виходячи з тих підстав, що ні умовами договору ні положеннями діючого законодавства не визначено процедуру надання споживачем на держповірку приладу обліку, не визначено та не встановлено наслідки порушення такої процедури у вигляді застосування до споживача нарахування вартості за безоблікове споживання, а обов'язок щодо контролю періодичної повірки покладено саме на позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

За частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах державного управління і регулювання відносин у сфері питної води та питного водопостачання, додержання єдиних правил, норм і стандартів усіма суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання.

Згідно із статтею 19 цього Закону порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 затверджено Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, які визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до пункту 1.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі, або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.

Згідно з пунктом 3.2 Правил водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними. Відповідно до пункту 3.3. Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу; пунктом 3.4. Правил передбачено, що розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Пунктом 5.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України встановлено, що усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць, об'єм води визначається відповідно до пункту 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", а також інших нормативно-правових актів, які регулюють дану сферу діяльності. Відповідно до частини другої статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади.

Відповідно до пункту 3.2.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 10.08.2012 № 279, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 31.08.2012 за № 1468/21780 (чинних на момент виникнення спірних відносин), суб'єкти господарювання, які провадять (мають намір провадити) господарську діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення, повинні здійснювати своєчасне забезпечення контрольно-вимірювальних інструментів і приладів, а також відповідних приладів обліку, повірки або державної метрологічної атестації засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд.

Пунктом 9.2.11 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 передбачено, що контроль за наявністю і станом обладнання засобів вимірювальної техніки для обліку відпущеної води, а також за дотриманням термінів їх періодичної повірки здійснюється працівниками абонентського відділу виробника.

Відтак, контроль за наявністю і станом обладнання вимірювальної техніки для обліку відпущеної води покладено на суб'єктів господарювання, що проводять відповідну господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Як встановили суди, підставою для нарахування до стягнення суми за період з 18.03.2013 (наступний день за днем останньої повірки) по 11.09.2013 на підставі пункту 3.2.3 договору та пунктів 3.2 та 5.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, позивач визначив безоблікове водокористування відповдіача, разом з тим, враховуючи зміст та вимоги вказаних вище документів підстави вважати водокористування відповідача безобліковим відсутні.

При цьому доводи скаржника щодо обов'язку споживача своєчасно звертатися з відповідним зверненням про проведення таких повірок не звільняє позивача, як суб'єкта господарювання, що провадить господарську діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення від обов'язку здійснювати відповідну повірку, як контролюючого та відповідального органу відповідно до наведених норм.

Зміст договору та наведених положень чинного законодавства, місцевих нормативних актів, підтверджує обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції стосовно відмови у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія відзначає, що за приписами статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані довести обставини справи, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами; за статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили, а визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для другої сторони не є обов'язковим.

Керуючись зазначеними вище положеннями процесуального законодавства, суд апеляційної інстанцій дослідив докази, надані позивачем на підтвердження його вимог та заперечень, та мотивовано відхилив їх, скасувавши рішення господарського суду, посилаючись на матеріали справи та приписи чинного законодавства. Доводи касаційної скарги ґрунтуються на даних, що містяться у доказах, яким надано повну та всебічну оцінку господарським судом апеляційної інстанції, та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи. При цьому скаржник безпідставно вказує на порушення норм матеріального права, позаяк про обов'язковість Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованих в Мін'юсті України 07.10.2008 № 936/15627 та умов договору у спірних правовідносинах чітко вказано у постанові, натомість, відмова у позові ґрунтується на недоведеності передбачених Правилами порушень.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції відповідно до положень статей 43, 101, 105 Господарського процесуального кодексу України розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі істотні обставини справи в їх сукупності, проаналізував належним чином спірні правовідносини, зміст прав та зобов'язань сторін відповідно до умов договору та приписів чинного законодавства, надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду апеляційної скарги, скасувавши рішення місцевого господарського суду; підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції з мотивів, викладених у касаційній скарзі, не вбачається.

Доводи скаржника про порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права суперечать дійсним обставинам справи та приписам чинного законодавства, не спростовують обґрунтованих висновків суду, фактично зводяться до переоцінки обставин, встановлених судом апеляційної інстанції та не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України; підстав для скасування законної та обґрунтованої постанови не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.01.2017 у справі № 908/2289/16 Господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді: І. Алєєва

Т. Дроботова