ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.08.2017 Справа № 905/1651/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.,

у справі за позовом: Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь Донецької області,

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області,

про: стягнення 89 213,33 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю №09-18/5633 від 13.04.2017

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю №Ц/3-04/286-16 від 11.10.2016

Позивач, Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м.Маріуполь Донецької області звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про: стягнення 89213,33грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, залізниця несе відповідальність за часткову втрату вантажу, при його перевезені яка підтверджена комерційними актами AQ №650176/1250, AQ №650177/1251, AQ №650178/1252, AQ №650179/1253, AQ №650180/1254, AQ №650181/1255, AQ №650182/1256, AQ №650183/1257, AQ №650184/1258, AQ №650185/1259 від 01.12.2016р.

Відповідач в запереченнях на позовну заяву просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність в матеріалах справи документів на підтвердження дійсної вартості втраченого вантажу. Також, просив застосувати позовну давність, посилаючись на пропуск позивачем встановленого ст.136 Статуту залізниць шестимісячного терміну для подачі позову до залізниці.

Представник позивача у судове засідання з'явився, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання зявився, просив суд відмовити у задоволенні позову, клопотав про застосування строків позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, суд встановив.

27.11.2016р. за залізничною накладною №52707833 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» направило на адресу ПрАТ Металургійний комбінат Азовсталь у вагонах:

№59195966 кокс доменний у кількості 59300кг,

№59195511 кокс доменний у кількості 52250кг,

№59177758 кокс доменний у кількості 54100кг,

№59178699 кокс доменний у кількості 59300кг,

№59194696 кокс доменний у кількості 59100кг,

№59195602 кокс доменний у кількості 53600кг,

№59193995 кокс доменний у кількості 54700кг,

№59179770 кокс доменний у кількості 57950кг,

№59190595 кокс доменний у кількості 60050кг,

№59191494 кокс доменний у кількості 59900кг.

По прибуттю вагону на станцію Сартана, була проведена перевірка ваги вантажу, у вагонах №59195966, №59195511, №59177758, №59178699, №59194696, №59195602, №59193995, №59179770, №59190595, №59191494 на 150 тонних вагах, та було виявлено:

- у вагоні №59195966 нетто 56050кг, що менше на 3250кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59195511 нетто 49300кг, що менше на 2950кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59177758 нетто 52850кг, що менше на 1250кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59178699 нетто 54700кг, що менше на 4600кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59194696 нетто 56900кг, що менше на 2200кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59195602 нетто 52050кг, що менше на 1550кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59193995 нетто 53000кг, що менше на 1700кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59179770 нетто 56200кг, що менше на 1750кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59190595 нетто 57400кг, що менше на 2650кг, від маси зазначеної у накладній;

- у вагоні №59191494 нетто 58500кг, що менше на 1400кг, від маси зазначеної у накладній.

За результатами чого було встановлено недостачу та складено комерційні акти AQ №650176/1250, AQ №650177/1251, AQ №650178/1252, AQ №650179/1253, AQ №650180/1254, AQ №650181/1255, AQ №650182/1256, AQ №650183/1257, AQ №650184/1258, AQ №650185/1259 від 01.12.2016р.

В акті AQ №650176/1250 зазначено, що вагон №59195511 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 200-400мм; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 1300см, на всю ширину вагону, глибиною 900мм. В місті поглиблення маркування відсутнє.

В акті AQ №650177/1251 зазначено, що вагон №59177758 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 200-400мм; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 1300см, на всю ширину вагону, глибиною 800мм. В місті поглиблення маркування відсутнє.

В акті AQ №650178/1252 зазначено, що вагон №59195966 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 200-400мм; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 1400см, на всю ширину вагону, глибиною 900мм. В місті поглиблення маркування відсутнє.

В акті AQ №650179/1253 зазначено, що вагон №59178699 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 200-400мм; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 1200см, на всю ширину вагону, глибиною 800мм. В місті поглиблення маркування відсутнє.

В акті AQ №650180/1254 зазначено, що вагон №59194696 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 50-60см; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 250см, шириною 140см, глибиною 50-60см. В місті поглиблення маркування порушене.

В акті AQ №650181/1255 зазначено, що вагон №59195602 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 50-60см; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 200-300см, на ширину вагону, глибиною 130-140см. В місті поглиблення маркування порушене.

В акті AQ №650182/1256 зазначено, що вагон №59193995 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 50-60см; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 250см, шириною 120см, глибиною 60-150см. В місті поглиблення маркування порушене.

В акті AQ №650183/1257 зазначено, що вагон №59179770 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 50-60см; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 180-350см, шириною 140см, глибиною 50-100см. В місті поглиблення маркування порушене.

В акті AQ №650184/1258 зазначено, що вагон №59190595 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 50-60см; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 180-350см, шириною 200см, глибиною 50-100см. В місті поглиблення маркування порушене

В акті AQ №650185/1259 зазначено, що вагон №59191494 у технічно справному стані; течі вантажу немає, люки зачинені; навантаження у вагоні навалом, вище бортів 50-60см; вантаж маркований вапном, одною полосою вздовж вагону. По ходу поїзду є поглиблення довжиною 180-350см, шириною 200см, глибиною 50-100см. В місті поглиблення маркування порушене

Комерційні акти підписано належними особами, а саме: начальником станції, прийомоздавальником, вантажеотримувачем, завідуючим вантажним двором.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу України (ЦК) за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційним актом.

Залізниця не довела, що нестача виникла з незалежних від перевізника причин.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Наданим рахунком №91274822 від 27.11.2016р. суду доведена вартість втраченого вантажу, згідно з яким:

- вартість 1 тони вантажу у вагонах №59179770, №59191494, №59190595, №59194696, №59178699, №59195966 , складає 7566,80 з ПДВ;

- вартість 1 тони вантажу у вагонах №59193995, №59195602 складає 7523,42 з ПДВ;

- вартість 1 тони вантажу у вагонах №59195511, №59177758 складає 7206,60 з ПДВ;

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість нестачі вантажу, з урахуванням природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, складає 89213,33грн., з яких:

- у вагоні №59195511 - 7206,60грн. х 1,905т = 13728,57грн.,

- у вагоні №59177758 - 7206,60грн. х 0,168т = 1210,71грн.,

- у вагоні №59195966 - 7566,80грн. х 2,064т = 15617,87грн.,

- у вагоні №59178699 - 7566,80грн. х 3,414т = 25833,05грн.,

- у вагоні №59194696 - 7566,80грн. х 1,018т = 7703,00грн.,

- у вагоні №59179770 - 7566,80грн. х 0,591т = 4471,97грн.,

- у вагоні №59190595 - 7566,80грн. х 1,449т = 10964,29грн.,

- у вагоні №59191494 - 7566,80грн. х 0,202т = 1528,49грн.,

- у вагоні №59195602 - 7523,42грн. х 0,478т = 3596,19грн.,

- у вагоні №59193995 - 7523,42грн. х 0,606т = 4559,19грн.

Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що розрахунок є арифметично вірним, та заявлена сума підлягає стягненню.

Заперечення відповідача судом відхилено, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Розглядаючи заяву відповідача про застосування позовної давності, суд виходить з наступного.

Частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується із частиною 4 статті 909, частиною першою статті 920 Цивільного кодексу України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статті 134, 135, 136, 137 Статуту залізниць України є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу строку позовної давності у позовах про відшкодування збитків (вартості нестачі вантажу), що виникають із залізничних перевезень.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

Пунктом «а» статті 134 Статуту залізниць України передбачено, що претензії можуть бути заявлені до залізниць протягом шести місяців з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу.

За змістом ст.135 Статуту залізниць України, претензія підлягає розгляду протягом 1 місяця.

При цьому, як роз'яснено у пункті 4.7 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у визначенні перебігу позовної давності за позовами до перевізників, що випливають з договорів перевезення вантажів, слід враховувати таке: якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред'явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (ч.4 статті 315 Господарського кодексу України). Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов'язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред'явлення претензії і строку її розгляду (ч. 2, 3 статті 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред'являлася відповідна претензія до перевізника.

Як встановлено судом, обставини, що спричинили заявлені вимоги позивача виникли 01.12.2016р. (момент складання комерційних актів), позов поданий до Господарського суду Донецької області 18.07.2017р., тобто, без пропуску строку позовної давності. Отже позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 22, 42, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь Донецької області, до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ в особі Регіональної філії Донецька залізниця ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, м.Лиман Донецької області, про: стягнення 89 213,33 грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі регіональної філії "Донецька залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" (84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Лепорського, б.1; ) 89213,33 грн. вартості нестачі вантажу; 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Повний текст рішення підписаний 14.08.2017р.

Рішення набирає законної сили 28.08.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна