РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"15" серпня 2017 р. Справа № 903/324/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Демидюк О.О.

при секретарі судового засідання Саган І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на рішення господарського суду Волинської області від 12.06.2017 року у справі № 903/324/17 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська електротехнічна компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго"

про стягнення 87656,36 грн.

за участю представників :

позивача - ОСОБА_1 - керівник,

відповідача - не з'явився,

В судовому засіданні від 15.08.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Волинська електротехнічна компанія" звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до ПАТ "Волиньобленерго" про стягнення 93506,52 грн., з них: 87656,36 грн. заборгованості по оплаті за виконані роботи згідно договору підряду № 19/16-647ПР від 22.12.2016 року та 5850,16 грн. пені відповідно до п. 8.6. цього договору.

У судовому засіданні суду першої інстанції 12.06.2017 року позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача лише суму основної заборгованості в розмірі 87656,36 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням суду першої інстанції від 12.06.2017 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 87656,36 грн. заборгованості, 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із таким рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Скаржник вважає оскаржуване рішення винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним дослідженням наявних в матеріалах справи доказів.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив, з підстав, викладених у письмовому відзиві, просив останню залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час засідання був належним чином повідомлений.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення представників сторін про час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та враховуючи обмежені строки, встановлені ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2016 року між відповідачем (замовником) та позивачем (підрядником) укладено договір підряду №19/16-647ПР.

Згідно рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "Волиньобленерго", оформленого протоколом № 22 від 14.04.2017 року, змінено тип та найменування товариства з публічного акціонерного товариства "Волиньобленерго" на Приватне акціонерне товариство "Волиньобленерго". Зазначений факт підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. укладеного між сторонами договору, за дорученням замовника підрядник зобов'язується виконати будівництво ПЛЗ-10кВ (5 черга) та ЩТП-160/10/0,4кВ (5 черга) для об'єкту: "Нове будівництво зовнішніх електричних мереж для електропостачання електроустановок житлового кварталу (203 земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд) в с.Боратин Луцького району (Згідно договору на нестандартне приєднання 528-6037/15 від 27.10.2015 року Замовник: ОК "Боратин-Комфорт") у відповідності до проектно-кошторисної документації на проведення робіт, а замовник у свою чергу зобов'язується прийняти та оплатити роботу на умовах, передбачених договором. Згідно п. 3.1. договору його ціна визначається згідно з затвердженим сторонами кошторисом і складає 263111, 34 грн., в тому числі ПДВ 20%- 43851, 89 грн. Пунктом 4.4. договору встановлено, що підрядник зобов'язувався виконати роботи до 31.03.2017 року. Згідно п. 3.7. договору у строк не менш 3 (трьох) днів до початку робіт замовник здійснює передоплату у розмірі не менше 30% від загальної вартості об'єкту згідно даного договору. Остаточні розрахунки здійснюються на підставі загальної вартості фактично виконаних робіт по об'єкту та сплачуються замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання замовником актів приймання виконаних робіт.

Відповідно до пунктів 6.2., 6.3., 6.7. договору замовник зобов'язаний повернути підписаний акт приймання виконаних будівельних робіт, або повідомити про виявленні зауваження у акті приймання виконаних будівельних робіт протягом 10-ти днів з моменту його підписання і надання підрядником. У разі відмови Замовника від підписання акта про це вказується у акті і він підписується підрядником. У випадку, якщо Замовником не надано вмотивованої відмови підписання акту приймання виконаних будівельних робіт протягом 10-ти днів з моменту надання його Виконавцем, робота вважається прийнятою. Підписання акту приймання виконаних будівельних робіт і довідки є підставою для здійснення остаточних розрахунків між Сторонами. Пунктом 8.1. договору сторони передбачили, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобов'язання.

Судами встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору, позивачем було виконано, а відповідачем прийнято без зауважень щодо якості та строків комплекс робіт, передбачених договором підряду № 19/16-647ПР від 22.12.2016 року. Вказаний факт підтверджується наявними в матеріалах справи довідкою від 30.12.2016 року про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2016 року на суму 263111, 34 грн. та актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року. Довідка форми КБ-3 та акти форми КБ-2в за грудень 2016 року підписані сторонами та скріплені печатками.

В свою чергу 27.12.2016 року відповідачем було перераховано позивачу передоплату у розмірі 175454,98 грн. Вказаний факт підтверджується відповідною банківською випискою, однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було здійснено остаточних розрахунків на підставі загальної вартості фактично виконаних робіт, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 87656,36 грн.

Зважаючи на викладене, ТзОВ "Волинська електротехнічна компанія" звернулось до господарського суду Волинської області з позовом про стягнення ПАТ "Волиньобленерго" (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) 87656,36 грн. заборгованості.

Рішенням від 12.06.2017 року господарський суду Волинської області вказаний позов визнав обґрунтованим та задовольнив у повному обсязі. Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає доводи скаржника про незаконність оскаржуваного рішення безпідставними з огляду на таке.

Як зазначено вище, між сторонами по справі було укладено договір підряду № 19/16-647ПР.

В силу ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Частиною 6 вказаної статті також передбачено, що замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

На момент розгляду справи в суді першої інстанції заборгованість відповідача за виконані роботи згідно договору підряду № 19/16-647ПР від 22.12.2016 року в розмірі 87656,36 грн. не погашена, не оспорена, не спростована відповідачем та повністю підтверджується матеріалами справи, а судами встановлено, що акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року були підписані сторонами договору без зауважень, а відтак, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по сплаті за виконані роботи згідно договору підряду є підставні та законно задоволені судом першої інстанції.

Твердження скаржника про незастосування позивачем заходів досудового врегулювання спору шляхом надіслання претензії, передбачені ст. 5 ГПК України, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки, вказаною нормою закону встановлено, що сторони застосовують заходи досудового врегулювання господарського спору за домовленістю між собою, а обов'язок сторони надсилати саме претензію прямо не передбачено.

В силу ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Згідно ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Волиньобленерго" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Волинської області від 12.06.2017 року у справі № 903/324/17 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.