ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.08.2017 Справа № 904/6964/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Дніпро

до Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, м. Кам'янське Дніпропетровської області

про стягнення 83 443 грн. 12 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1627 від 13.03.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради заборгованість з компенсації пільг за надані послуги в розмірі 83 443 грн. 12 коп. за 2015 рік, відповідно до договору про надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та проведення розрахунків за надані пільги № 232 від 30.12.2014р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 25.07.2017р. подав до суду заперечення від 25.07.2017р. № 3007, в яких зазначив, що згідно п. 18 Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2005р. №20, на підставі актів управління та спільних протокольних доручень в травні 2015 року було перераховано 107 688,67 грн. за 2014 рік, 63 947,73 грн. - за січень - лютий 2015 року, 20 000,00 - за квітень 2015 (частково); в червні 2015 року перераховано 31 243,02 грн. за квітень 2015 року, 9 947,06 грн. - за квітень 2015 року, 20 000,00 грн. - за червень 2015 року; в липні 2015 року перераховано 28 878,65 грн. за червень 2015 року; в серпні 2015 року 20 000,00 за липень 2015 року, 8 231,11грн. - за липень 2015 року; в грудні 2015 року перераховано 17 276,74 грн. за вересень 2015 року, 9 134,50грн. - за жовтень 2015 року (частково), 7 234,96 грн. - за липень 2015 року. Тобто, розрахунки було проведено по всім актам звіряння поданим позивачем управлінню у 2015 році. Листа щодо розрахунків грошовими коштами від позивача на адресу управління не надходило. Крім того, зазначив, що відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України становить один календарний рік, який починається з 01 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Тому, сума коштів, яка підлягала відшкодуванню у 2015 році ПАТ «Укртелеком» за надані телекомунікаційні послуги становить 65 582,23 грн. До того ж, в Законі України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-VIII видатки у вигляді субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг з послуг зв'язку не передбачені. Згідно із рішенням Кам'янської міської ради від 25.12.2015р. №12-03-/VII «Про міський бюджет на 2016 рік» видатки по КТКВК 090214 «Пільги окремим категоріям громадян з послуг зв'язку» не передбачено. Разом з тим, звертає увагу суду, що Управління є бюджетною установою та несе відповідальність за порушення бюджетного законодавства, відповідно до якого бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями (пп. 8 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України). Будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення (п. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України). Відповідно до п. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються (п. 4 ст. 48 Бюджетного кодексу України). Крім того, зауважив, що управління звільнене від сплати судового збору відповідно до п. 19 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у зв1язку із чим вимога позивача про покладення його витрат зі сплати судового збору на управління є безпідставною Просив в позові відмовити.

08.08.2017р. на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача від 08.08.2017р., в яких останній на спростування заперечень відповідача зазначив, що наявність заборгованості за 2014 рік відповідач підтвердив у листі від 31.03.2017р. № 1319, зазначивши, що з урахуванням здійснених у 2015 році оплат, сума заборгованості за вересень-грудень 2015 року становить 65 582 грн. 23 коп. Проте, за даними позивача заборгованість станом на 01.01.2015р. складає 140 043,85грн. Відповідач за період 2014 року станом па 01.01.2015р. не узгодив суму пільг за грудень 2014р., адже згідно із Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою КМУ №1 17 від 29.01.2003р, за грудень 2014р. форма 2-пільги подається до 10.01.2015р., тому відповідач не включив ці нарахування у заборгованість станом на 01.01.2015р. Розмір заборгованості за грудень 2014р. підтверджується розрахунками видатків за грудень 2014р., що додані до позовної заяви. Таким чином, заборгованість відповідача за 2015р. становить 83 443,12грн., що розрахована наступним чином: заборгованість за 2014р. (без грудня 2014р) 107 688,67 грн. + грудень 2014р. 32 355,18 грн. + нарахування за 2015р. 286 981,71 грн. оплати у 2015р. 343 582,44 грн. = 83 443,12 грн. Крім того, зауважив, що законодавством не передбачена залежність відшкодування від фактичного фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, чи випадки повного або часткового звільнення від обов'язку здійснення розрахунків зпостачальниками послуг на пільгових умовах, оскільки надання пільг певним категоріям населення відбувається у відповідності до вимог Законів України. В обґрунтування заперечень посилався, зокрема, на рішення Конституційного Суду України та практику Європейського Суду за прав людини.

У судове засідання 15.08.2017р. відповідач явку повноважного представника не забезпечив, надав заяву від 03.08.2017р. № 3162 про перенесення розгляду справи у звязку із відпусткою представника управління.

Враховуючи закінчення встановленого законом строку розгляду справи; повідомлення судом належним чином відповідача про час та місце судового засідання у справі, що підтверджується наявними у справі доказами; достатність матеріалів справи для винесення рішення у справі; можливість уповноваження відповідачем іншого представника для представлення інтересів в суді, господарський суд вважає за необхідне клопотання відповідача відхилити та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 25.07.2017р. по 15.08.2017р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" в особі директора Дніпропетровської філії ПАТ "Укртелеком" (постачальник) та Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради (платник) було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення та проведення розрахунків за надані пільги № 232 (далі - договір).

Предметом цього договору є відносини сторін щодо фінансування пільг, пов'язаних з наданням телекомунікаційних послуг пільговим категоріям населення (п. 1.1. договору).

Постачальник здійснює надання телекомунікаційних послуг громадянам, які мають відповідні пільги, а платник здійснює фінансування пільг, відповідно до статті 102 Бюджетного кодексу України, Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" та проводить розрахунки за надані пільги в межах своїх кошторисних призначень (п. 1.2. договору).

Сума цього договору відповідає кошторисним призначенням на 2015р. і обумовлюється у додатковій угоді № 1 до цього договору, яка є його невід'ємною його частиною (п. 1.3. договору).

Обсяги коштів, передбачених в бюджеті на фінансування пільг за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, можуть змінюватись протягом року при уточненні бюджету на 2015 рік в частині кошторисних призначень, а також від розміру наданих пільг, що обов'язково відображається у додаткових угодах до даного договору (п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник зобов'язується:

Надавати населенню обумовлені законодавством України пільги на оплату телекомунікаційних послуг відповідно до затверджених тарифів і в обсязі передбаченим платником у кошторисі доходів і видатків на фінансування цих пільг (п. 2.1.1. договору).

Щомісяця надавати у відділ персоніфікованого обліку пільговиків платника:

- до 10 числа місяця, що настає за звітним, надавати на електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих громадянам пільгових категорій у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга» встановленою п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (зі змінами) (надалі-Єдиний реєстр).

- 20 числа місяця, що настає за звітним, надавати відомості про фактично надані послуги на паперових носіях. ,

- до 06 числа місяця, другого за звітним, складати акти звіряння сум заборгованості по наданим послугам зв'язку за станом на 1 число місяця, що передує звітному (п. 2.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору платник зобов'язується:

Передбачити в своєму кошторисі в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на компенсацію витрат за телекомунікаційні послуги, надані постачальником пільговій категорії населення (п. 2.2.1. договору).

Здійснювати перерахування коштів, передбачених на проведення розрахунків за надані пільги згідно кошторису доходів та видатків в межах запланованих призначень на реквізити постачальника (п. 2.2.3. договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань даного договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п. 3.1. договору).

Постачальник несе відповідальність за правильність розрахунків сум, які підлягають відшкодуванню з бюджету, їх відповідність чинному законодавству та діючим тарифам (п. 3.2. договору).

Цей договір набуває чинності з 01.01.2015 р. та діє до 31.12.2015р., а в частині розрахунків за надані пільги - до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 6.1. договору).

Сторонами підписано додаткову угоду № 1 від 30.12.2014р. до договору (а.с. 13), відповідно до якої запланована сума на фінансування пільг населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на 2015 р. складає 444 800 (чотириста сорок чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп., в тому числі по місяцям: січень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата, 200 грн. 00 коп. встановлення телефону; лютий - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; березень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; квітень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; травень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата, 200 грн. 00 коп. встановлення телефону; червень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; липень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата, 200 грн. 00 коп. встановлення телефону; серпень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; вересень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата, 200 грн. 00 коп. встановлення телефону; жовтень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; листопад - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата; грудень - 37 000 грн. 00 коп. абонентська плата (п. 1 додаткової угоди № 1). Запланована сума на фінансування пільг може збільшуватись або зменшуватись в залежності від розміру наданих пільг і сплачується постачальнику платником по факту їх надання згідно з розділом 2 договору (п. 2 додаткової угоди № 1).

Постановою Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів" Перейменовано такі населені пункти: місто Дніпродзержинськ на місто Камянське (пп. 3 п. 1 Постанови)

Рішенням Камянської міської ради від 29.07.2016р. № 296-09/ VII "Про внесення змін до відомостей управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради" міська рада вирішила змінити назву управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради на управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Камянської міської ради та затвердити положення про управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Камянської міської ради в новій редакції.

Позивач стверджує, що на виконання умов вищезазначеного договору, в період з січня 2015 року по грудень 2015 року, надав телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення, що підтверджується розрахунком видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг за період січень 2015 року - грудень 2015 року (а.с. 22-58);

Витрати, понесені позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг, в період січня 2015 року по грудень 2015 року, відповідач відшкодував не повністю, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з серпня 2015 року по грудень 2015 року у розмірі 83 443 грн. 12 коп.

Позивач звертає увагу суду, що станом на 01.01.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 107 688,67 грн. (без урахування наданих послуг за грудень 2014 рік), що підтверджується актом звіряння розрахунків, який підписаний обома сторонами договору без будь-яких претензій та зауважень (а.с. 16). У період з січня по липень 2015р. на поточний рахунок позивача надходили грошові кошти на погашення кредиторської заборгованості за 2014 -2015рр., які були зараховані позивачем в рахунок погашення існуючої на час надходження грошових коштів заборгованості відповідача.

Отже, заборгованості відповідача перед позивачем складає 83 443 грн. 12 коп. та є заборгованістю відповідача по оплаті за надані позивачем телекомунікаційні послуги за період з серпня по грудень 2015 року.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії надає телекомунікаційні послуги на пільгових умовах мешканцям Заводського району м. Камянське, які підпадають під дію п.19 ч.1 ст.12, п.10 ч.1 ст.13, п.18 ч.1 ст. 14, п.20 ч.1 ст.15 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";п. 18 ст.6-1, п. 10 ст. 6-2, п. 17 ст. 6-3, п. 19 ст. 6-4 Закону України «Про жертви нацистських переслідувань»; п. 11ст. 20 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; п. 6 ч.1 ст.6 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист"; ч.5 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та п. 4 ч.3 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства".

До видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення (пп. 9) ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 63 Закону України „Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012р. за № 295, установлені законами пільги з оплати послуг надаються споживачеві відповідно до законодавства за місцем його проживання з дня предявлення ним документа, що підтверджує право на пільги.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обовязок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги звязку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обовязок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

В силу ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно - правового акта, що регулює господарську діяльність.

Зі змісту підпункту б п. 4 частини 1 ст. 86 та ст. 102 Бюджетного кодексу України вбачається, що до видатків місцевих бюджетів належать, в тому числі видатки на відшкодування вартості послуг звязку наданих пільговим категоріям громадян, що проводяться за рахунок субвенцій з Державного бюджету України на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002р. за № 256 затверджено «Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (надалі Порядок № 256) та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Таким чином, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян при цьому, зобовязання сторін по даній справі виникають не тільки із договору укладеного між сторонами а й безпосередньо із законів України.

Наведеної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постанові від 12.04.2017р. по справі № 927/1039/16.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.03.2016р. № 159-06/VII затверджено Положення про управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради.

Рішенням Камянської міської ради від 29.07.2016р. № 296-09/ VII "Про внесення змін до відомостей управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради" змінено назву управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Дніпродзержинської міської ради на управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Камянської міської ради та затверджено положення про управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Камянської міської ради в новій редакції.

Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Камянської міської ради згідно Положення про управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Камянської міської ради, затвердженого рішенням Камянської міської ради від 29.07.2016р. № 296-09/ VII (далі Положення), є виконавчим органом Камянської міської ради, що утворюється Камянською міською радою та забезпечує виконання покладених на нього повноважень та завдань в межах Заводського району міста Камянське. (п. 1.1. Положення).

Відповідно до розділу 2 Положення, основними завданнями Управління є:

Забезпечення реалізації державної політики в сфері соціального захисту населення Заводського району міста Камянське, відповідно до якої в межах делегованих повноважень виконує завдання:

- соціальної підтримки населення Заводського району, у тому числі сімей з дітьми, малозабезпечених сімей, ветеранів, інвалідів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасників антитерористичної операції та інших категорій осіб, які згідно з законодавством України мають право на пільги, державні допомоги та компенсації;

- соціальної підтримки осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, які згідно з законодавством України мають право на державні допомоги та компенсації (п. 2.1. Положення).

Виконання функцій головного розпорядника коштів місцевого бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету (п. 2.3. Положення).

За приписами ст. 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються, зокрема, пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання.

Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до пункту 2 Порядку головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Пунктом 3 Порядку № 256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення, тобто, в даному випадку є Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарювання відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено в ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Механізм реалізації визначених законодавством України соціальних гарантій, зокрема отримання пільг з оплати послуг звязку, визначається Положенням про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 р. № 117 (далі - Положення).

Розрахунковим періодом для оплати загальнодоступних послуг є поточний календарний місяць (п. 116 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг).

Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга" (п. 10. Положення).

Відповідно до п. 11. Положення, Уповноважений орган щомісяця:

1) звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації;

2) після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складає: реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають послуги, згідно з формою "5-пільга" та реєстр розрахунків згідно з формою "7-пільга"; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою "3-пільга"

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 193 ГКУ кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною першою ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Враховуючи вищезазначене, саме відповідачем має бути компенсована вартість телекомунікаційних послуг, наданих позивачем на пільгових умовах визначеній категорії населення на території Заводської районної у місті Камянське ради.

Відповідач витрати понесені позивачем внаслідок надання послуг на пільгових умовах визначеним категоріям громадян на загальну суму 83 443 грн. 12 коп. не відшкодував.

Господарський суд вважає за доцільне зазначити, що частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012р. у справі № 11/446 зазначено, що на підставі ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року, - відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

За таких обставин, відповідач відповідає за своїми зобовязаннями, що виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від наявності чи відсутності бюджетних асигнувань.

При цьому, згідно ч. 6 ст. 48 Бюджетного кодексу України, зобовязання щодо виплати субсидій, допомог, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із Законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державної казначейської служби України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч. 1-4 ст. 48 Бюджетного кодексу України.

Таким чином, враховуючи що позивачем фактично надані послуги звязку на пільгових умовах визначеним категоріям громадян у спірному періоді, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з компенсації пільг за надані послуги в розмірі 83 443 грн. 12 коп. є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача спростовується матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляються господарським судом.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 5 названої статті унормовано, що господарський суд відшкодовує судовий збір стороні, на користь якої відбулося рішення за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради (51925, Дніпропетровська область, м. Камянське, пр. Свободи, буд, 2/1, ідентифікаційний код 03192543) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, б-р Тараса Шевченко, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (49600, м. Дніпро, вул. Херсонська, буд. 26, ідентифікаційний код 25543196) 83 443 грн. 12 коп. (вісімдесят три тисячі чотириста сорок чотири грн.. 12 коп.) заборгованості з компенсації пільг за надані послуги, 1 600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_2

Повне рішення складено 18.08.2017