ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.08.2017 Справа № 904/7398/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІГАТЕКС", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ВТОРМЕТ", м. Дніпро

про стягнення пені за договорами поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 10.07.17р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 53 від 20.12.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІГАТЕКС" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" про стягнення пені у розмірі 53 417,09грн.

Позовні вимоги обгрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договорів поставки №434 від 25.05.2016р., №435 від 25.05.2016р., №437 від 27.05.2016р., №481КАП від 01.06.2016р., №479ПКР від 01.06.2016р., №533ХСА від 01.06.2016р., №463П від 06.06.2016р., №509ПГ від 06.06.2016р., №465К від 07.06.2016р., №472ЖОЛ від 08.06.2016р., укладених між сторонами, в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Відповідач позов не визнає, вважає, що виконав власні зобовязання з оплати товару у повному обсязі та згідно погоджених сторонами у договорах і листі за №52301 від 23.06.2016р. строків оплати за товар.

01.08.2017р. у судовому засіданні оголошена перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

03.08.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛІГАТЕКС" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" (покупець) укладено такі договори поставки:

- №434 від 25.05.2016р.,

- №435 від 25.05.2016р.,

- №437 від 27.05.2016р.,

- №481КАП від 01.06.2016р.,

- №479ПКР від 01.06.2016р.,

- №533ХСА від 01.06.2016р.,

- №463 П від 06.06.2016р.,

- №509 ПГ від 06.06.2016р.,

- №465К від 07.06.2016р.,

- №472ЖОЛ від 08.06.2016р.

Предметом даних договорів (п.1.1.) є зобовязання постачальника передати у власність покупця та зобовязання останнього прийняти й оплатити брухт і відходи чорних металів - метали чорні вторинні за видами і підвидами, передбачені ДСТУ 4121-2002.

Згідно п.2.1. вищевказаних договорів ціна товару вказується у специфікаціях або додаткових угодах, оформлених у вигляді додатків до договору, без урахування податку на додану вартість, який нараховується в порядку, передбаченому розділами V і ХХ Податкового кодексу України. Ціна товару визначається з урахуванням умов поставки, зазначених у специфікаціях або додаткових угодах до договору, та не включає в себе вартість доставки товару і винагороду експедитора. Специфікації та додаткові угоди є невідємною частиною договору.

Пунктом 2.2. договорів узгоджено загальну суму договору, яка визначається кількістю і вартістю товару, що поставляється за даним договором.

За п.3.9. (п.3.10.) договорів датою переходу права власності від постачальника до покупця є дата поставки товару, відповідно до умов п.3.8. (п.3.9.) договору.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договорів позивач поставив відповідачу товар:

- за договором №434 від 25.05.2016р. на загальну суму 1 878 543,51грн.,

- за договором №435 від 25.05.2016р. на загальну суму 5 195 029,81грн.,

- за договором №437 від 27.05.2016р. на загальну суму 13 325 675,62грн.,

- за договором №481КАП від 01.06.2016р. на загальну суму 1 021 127,00грн.,

- за договором №479ПКР від 01.06.2016р. на загальну суму 1 057 513,70грн.,

- за договором №533ХСА від 01.06.2016р. на загальну суму 127 280,00грн.,

- за договором №463П від 06.06.2016р. на загальну суму 1 000 568,00грн.,

- за договором №509 ПГ від 06.06.2016р. на загальну суму 155 371,94грн.,

- за договором №465К від 07.06.2016р. на загальну суму 714 886,12грн.,

- за договором №472 ЖОЛ від 08.06.2016р. на загальну суму 236 974,00грн., що підтверджується актами приймання металів чорних (вторинних) та товарно-транспортними накладними (т.1, а.с.21-251, т.2, а.с.1-108, 112-251, т.3, а.с.1-250, т.4, а.с.1-251, т.5, а.с.1-250, т.6, а.с.1-170, 174-251, т.7, а.с.1-251, т.8, а.с.1-250, т.9, а.с.1-250, т.10, а.с.1-231, 238-244, т.11, а.с.1-9, 16, 23-24, 31-34, 38-83, 90-91).

Пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. за №88, визначено, що первинні документи (на паперових і машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи від імені яких складений документ, назва документа (форма), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складення первинного документа.

Згідно Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом визнається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Згідно ст.9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складений документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, суд дослідив первинні документи - договори поставки №434 від 25.05.2016р., №435 від 25.05.2016р., №437 від 27.05.2016р., №481КАП від 01.06.2016р., №479ПКР від 01.06.2016р., №533ХСА від 01.06.2016р., №463П від 06.06.2016р., №509ПГ від 06.06.2016р., №465К від 07.06.2016р., №472ЖОЛ від 08.06.2016р. та акти приймання-передачі, товарно-транспортні накладні до цих договорів, складені між позивачем та відповідачем, і встановив реальність здійснених господарських операцій з постачання брухту чорних металів від ТОВ "ЛІГАТЕКС" до ПАТ "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет".

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Приписами п.4.1. договорів передбачено, що покупець здійснює оплату вартості поставленої партії товару, з урахуванням умов поставки, на поточний рахунок постачальника протягом 7 банківських днів з моменту надходження товару до покупця, на підставі акту приймання.

У той же час, листом за №52301 від 23.06.2016р. позивачем погоджено зміну строків оплати за поставлений товар строком до 01.02.2017р.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договорів та листа позивача за №52301 від 23.06.2016р., відповідач повинен був оплатити поставлений товар 31.01.2017р.

Позивач зазначає, а відповідач не заперечує, що останній повністю оплатив позивачу вартість отриманого товару, що підтверджується підписаними актами звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2017р. (т.11, а.с.101-134).

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Враховуючи, що листом за №52301 від 23.06.2016р. сторони змінили строк оплати за поставлений товар (31.01.2017р.), позовні вимоги про стягнення з відповідача пені на підставі п.6.3. договорів за загальний період з 30.06.2016р. по 31.01.2017р. у розмірі 53 417,09грн. не підлягають задоволенню, оскільки цей період не входить у період, протягом якого можливе нарахування пені.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Повне рішення складено 08.08.2017р.

Суддя ОСОБА_3