донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.08.2017р. справа №908/902/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність №ББУ/ПУ471/ВП/16 від 13.12.2016р.);
від відповідача:ОСОБА_6 (довіреність №07/17-4334 від 19.07.2017р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від27.06.2017р. (повний текст підписано 03.07.2017р.)
по справі№908/902/17 (суддя Топчій О.А.)
за позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», м.Павлоград Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД», м. Запоріжжя
простягнення 250903,08грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля», м. Павлоград Дніпропетровської області (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення 250903,08грн. за невиконання умов договору поставки №2562-ПУ-УМТС від 20.04.2016р., з яких штрафу в розмірі 74086,32грн. та пені в розмірі 176816,76грн.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.06.2017р. (повний текст підписано 03.07.2017р.) у справі №908/908/17 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» були задоволені в повному обсязі з мотивів встановлення судом факту невиконання Відповідачем своїх договірних обовязків зі своєчасної поставки товару за договором №2562-ПУ-УМТС від 20.04.2016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2017р. у справі №908/908/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування останнім факту підписання Специфікації від 03.08.2016р. до договору №2562-ПУ-УМТС лише 12.01.2017р., тобто після закінчення строку дії договору 30.08.2016р., що робить її недійсною та з чого випливає не досягнення сторонами домовленостей, зокрема щодо термінів поставки продукції. Окрім того, апелянт зазначає про безпідставну відмову суду у задоволені клопотання останнього (Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД») про зупинення провадження в розглядуваній справі №908/908/17 до набрання законної сили рішення суду по справі №904/6866/17, яка розглядається Господарським судом Дніпропетровської області між тими ж сторонами про визнання Специфікації від 03.08.2016р. до договору №2562-ПУ-УМТС недійсною.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Чернота Л.Ф. та Зубченко І.В.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судовому засіданні 08.08.2017р. підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги у повному обсягу, вказуючи про необхідність залучення до матеріалів справи додаткових доказів (листування), в чому колегією суддів було відмовлено згідно вимог ст.101 Господарського процесуального кодексу України через не доведення наявності перешкод в наданні означених документів до матеріалів справи під час її розгляду місцевим судом.

Представник Позивача у судовому засіданні 08.08.2017р. проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у наданому відзиві (а.с.а.с.104, 105).

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 20.04.2016р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Павлоградвугілля» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД» (Постачальник) було укладено договір поставки №2562-ПУ-УМТС (Договір - а.с.а.с.8-14), відповідно до п.1.1 якого, в порядку та на умовах, передбачених дійсним Договором, Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК - («Продукція»), в асортименті, кількості, у строки, по цінам та якісним характеристикам, які узгоджені сторонами у цьому Договорі та Специфікаціях, які є невідємними частинами до цього договору.

Згідно з п.4.1 означеного договору передбачено, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами у Специфікаціях до цього договору.

В п.4.7. договору сторони дійшли згоди, що датою поставки вважається дата, вказана представником Покупця на відповідних товарно-супровідних документах, наданих Постачальником.

Відповідно до п.5.4 договору, розрахунки за поставлену Постачальником продукцію за даним договором здійснюються Покупцем в порядку та строки обумовлені сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невідємною частиною даного Договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця. Також розрахунки по даному Договору можуть здійснюватись в інших формах, які не суперечать діючому законодавству.

Згідно з п.5.6 укладеного договору, в разі порушення Постачальником строків поставки, обумовлених в Специфікації до даного договору, Покупець вправі направити Постачальнику розрахунок штрафних санкції та/або збитків та до їх сплати затримати оплату за поставлену продукцію на суму штрафних санкцій та/або збитків. Постачальник зобовязується здійснити оплату штрафних санкцій, збитків протягом 10 (десяти) банківських днів з дати направлення рахунку штрафних санкцій, збитків Постачальником. При цьому, Покупець має право сплатити Постачальнику вартість поставленої Продукції до сплати останнім Покупцю штрафних санкцій та/або відшкодуванню збитків.

В свою чергу, умовами п.8.1. договору було встановлено, що останній діє з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками та до 31.12.2016р. у випадку належного виконання обома сторонами своїх обовязків, а у випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами своїх обовязків по Договору, строк дії Договору продовжується до повного виконання сторонами своїх обовязків.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов означеного договору сторонами було укладено Специфікацію від 03.08.2016р. (а.с.15), якою передбачено постачання продукції на загальну суму 1481726,40грн. в строк до 30.08.2016р. з місцем призначення поставки: DDP (Інкотермс-2010): Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Терновська 5, ЦБ Філіалу «ПУМТС» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», склад 1.

Окрім того, приписами п.5 Специфікації було визначено, що розрахунки за продукцію поставлену Постачальником за цією Специфікацією здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом пяти робочих днів з шістдесятого календарного дня з дати поставки Продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку та на умовах представленого Постачальником належним чином оформленої податкової накладної та документів, передбачених умовами Договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця.

В матеріалах справи наявний лист Позивача №3/1726 від 15.08.2016р. (а.с.39) направлений на адресу Відповідача з вимогою здійснити поставку чобіт литих з твердим підносом в строк визначений в Специфікації від 03.08.2016р. на суму 1481726,40грн.

У відповідь на означений лист Відповідачем у листі №08/16-3644 від 16.08.2016р. (а.с.40) було зазначено, що поставка чобіт згідно Специфікації від 03.08.2016р. буде здійснюватися у вересні 2016р.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач поставку продукції в повному обсязі в передбачений Специфікацією строк не здійснив. Так продукція поставлялась частково, а саме:

- за видатковою накладною №246 від 15.09.2016р. на суму 200640,00грн. (а.с.16);

- за видатковою накладною №262 від 03.10.2016р. на суму 112860,00грн. (а.с.17);

- за видатковою накладною №356 від 12.12.2016р. на суму 75240,00грн. (а.с.18);

- за видатковою накладною №378 від 14.12.2016р. на суму 125400,00грн. (а.с.19);

- за видатковою накладною №6 від 16.01.2017р. на суму 73484,40грн. (а.с.20);

- за видатковою накладною №ЗАХ000039 від 14.02.2017р. на суму 501600,00грн. (а.с.21);

Таким чином, всього було поставлено Відповідачем продукцію на загальну суму 1089224,40грн., в той час, як залишок продукції на суму 392502,00грн. Позивачу взагалі поставлений не був.

Відповідно до п.6.2 укладеного договору, в разі не поставки продукції або поставки продукції з простроченням строків, передбачених в договорі або відповідній Специфікації, Постачальник несе наступну відповідальність:

- в разі прострочення поставки продукції в межах 10 календарних днів Постачальник по письмовій вимозі Покупця сплачує Покупцю штраф в розмірі 5% від вартості Продукції, що поставляється за відповідної Специфікації (пп.6.2.1 договору);

- в разі прострочення поставки продукції більше 10 календарних днів, Постачальник по письмовій вимозі Покупця, починаючи з 11 календарного дня сплачує неустойку в розмірі 0,1% від вартості не поставленої Продукції або Продукції, поставленої з порушенням строків (пп.6.2.2 договору)

03.02.2017р. Позивачем на адресу Відповідача було надіслано розрахунок штрафних санкцій (а.с.а.с.22-24) у вигляді претензії з вимогою оплати штраф та неустойку в загальній сумі 236467,03грн,, що вбачається з наявних в матеріалах справи чеку та опису про відправку (а.с.25). Однак, означена вимога була залишена Товариством з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД» без відповіді.

В матеріалах справи також наявне листування сторін за допомогою електронної пошти, що підтверджується відповідними скріншотами (а.с.а.с.54-64), з приводу поставки продукція та підписання ними Специфікацій, зокрема Специфікації за 3-й квартал 2016р., поставка за якою повинна була бути здійснена до 30.08.2016р.

Таким чином, враховуючи порушення Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД» передбачених Специфікацією від 03.08.2016р. строків поставки продукції та її недопостачання на суму 392502,00грн., та залишенням без виконання останнім претензії Позивача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про сплату оплати та неустойку в загальній сумі 236467,03грн., останній звернувся з відповідними вимогами до суду.

За таких обставин, Господарський суд Запорізької області означені позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, встановивши доведеність матеріалами справи факту невиконання Відповідачем своїх договірних обовязків зі своєчасної поставки товару за договором №2562-ПУ-УМТС від 20.04.2016р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір поставки №2562-ПУ-УМТС від 20.04.2016р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.ст.655, 662 та 663 Цивільного кодексу України, Продавець зобов'язаний передати товар, визначений у договорі купівлі-продажу у строк, встановлений договором, разом з товаросупровідними документами. Означений обов'язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки.

Отже, в контексті зазначених норм укладений між Позивачем та Відповідачем договір поставки є належною підставою для виникнення у останнього зобов'язань з поставки товару, визначених його умовами, право на отримання коштів (штрафних санкцій) за прострочення якого є належним об'єктом судового захисту у розумінні ст.1 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, обовязок Відповідача з поставки товару, передбачений п.1.1 договору поставки №2562-ПУ-УМТС, повинен бути виконаний останнім у строк, визначений Специфікацією від 03.08.2016р., а саме до 30.08.2016р.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів поставки продукції в повному обсязі та у визначений Специфікацією строк чи припинення відповідних зобовязань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку із здійснення своєчасної поставки товару за договором, що зумовлює правомірне нарахування Позивачем у відповідності до п.6.2.1. та п.6.2.2. його умов штрафних санкцій, а саме штрафу в розмірі 74086,32грн. та неустойки в розмірі 176816,76грн.

Відносно доводів апелянта щодо підписання дублікату Специфікації від 03.08.2016р. до договору №2562-ПУ-УМТС лише 12.01.2017р., тобто після закінчення строку дії договору, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт обізнаності Відповідача про існування Специфікації саме від 03.08.2016р., як було встановлено місцевим господарським судом, був підтверджений наявною в матеріалах справи перепискою сторін (електронне листування) з якої вбачається, що означений дублікат було підписано у звязку зі втратою оригіналу Специфікації під час пересилання. Окрім того, Відповідачем не було надано обґрунтованих причин часткової поставки товару, що було передбачено Специфікацією від 03.08.2016р. до дати її «первісного», за твердженням Відповідача, підписання - 12.01.2017р.

Таким чином, перевіривши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги (а.с.4) та розрахунки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з правомірністю стягнення з Відповідача штрафу за порушення строків поставки в межах 10 днів у розмірі 74086,32грн. та суми неустойки за затримання більш ніж на 10 днів поставки товару в сумі 176816,76грн., нарахування яких передбачено п.6.2.1. та п.6.2.2. договору.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови місцевого суду у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД» про зупинення провадження в розглядуваній справі до набрання законної сили рішення суду по справі №904/6866/17, яка розглядається Господарським судом Дніпропетровської області між тими ж сторонами про визнання Специфікації від 03.08.2016р. до договору №2562-ПУ-УМТС недійсною, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки, по-перше, заявником не було доведено неможливість розгляду заявлених позовних вимог в межах справи №908/902/17 до винесення рішення по справі №904/6866/17 у розумінні ст.79 Господарського кодексу України, а по-друге, як було зазначено судом першої інстанції, останній в межах означеної справи мав право самостійно визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір (Специфікацію до нього) та був вправі самостійно встановити обставини, які встановлюються судом у справі №904/6866/17.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захист ЛТД», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2017р. (повний текст підписано 03.07.2017р.) у справі №908/902/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 27.06.2017р. (повний текст підписано 03.07.2017р.) у справі №908/902/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірників: 1-2 - сторонам, 3- у справу, 4- ГСЗО