КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа№ 910/10457/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши матеріали

апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 29.06.2017

у справі №910/10457/17 (суддя Головіна К.І.)

за позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_3

до 1) Державного підприємства "СЕТАМ"

2) Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

про розірвання договору у формі акту державного виконавця, стягнення 356554,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2017 відмовлено у прийнятті позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державного підприємства "СЕТАМ" та Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про розірвання договору у формі акту, стягнення 356554,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі №910/10457/17.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена місцевим господарським судом з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до порушення права позивача на доступ до суду. При цьому в апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема про те, що позовні вимоги стосуються розірвання договору купівлі-продажу, укладеного на електронних торгах і засвідченого актом про проведення електронних торгів та застосування наслідків такого розірвання, а тому на думку скаржника, даний спір є господарсько-правовим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 28.07.2017 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 08.08.2017.

В судове засідання апеляційної інстанції 08.08.2017 представники відповідачів не з'явилися.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представників відповідачів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 08.08.2017 представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі №910/10457/17.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали оскарження ухвали суду, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "СЕТАМ", Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про розірвання договору, укладеного за результатами торгів та оформленого державним виконавцем актом від 23.05.2017, а також про застосування наслідків розірвання договору у вигляді стягнення гарантійного внеску у сумі 356554,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.06.2017 відмовлено у прийнятті позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до Державного підприємства "СЕТАМ" та Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про розірвання договору у формі акту, стягнення 356554,00 грн, на підставі п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, суд першої інстанції зазначив, що оскільки укладення договору купівлі-продажу рухомого майна від 23.05.2017 було оформлене дією (рішенням) виконавчої служби на виконання рішення адміністративного суду, а не господарського, то всі дії та рішення, вчинені як сторонами виконавчого провадження, так і органом Державної виконавчої служби, можуть бути оскаржені до адміністративного суду, посилаючись при цьому на ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає помилковим вказані висновки суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.1 ст.1 ГПК України).

Згідно із ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, підвідомчі господарським судам.

Як встановлено вище, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "СЕТАМ", Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про розірвання договору, укладеного за результатами торгів та оформленого державним виконавцем актом від 23.05.2017, а також про застосування наслідків розірвання договору у вигляді стягнення гарантійного внеску у сумі 356554,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами договору щодо передачі товару належної якості та комплектності; про невідповідність майна опису, що містився в інформаційному повідомленні про проведення торгів Державного підприємства "СЕТАМ", позивач посилається на складений державним виконавцем акт від 30.05.2017.

В статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) перераховано способи захисту прав та законних інтересів учасників господарських відносин, в тому числі і припинення господарських правовідносин.

Відповідно до ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється у разі його розірвання. Господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 ГК України. Зокрема, частина 4 ст. 188 ГК України визначає, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 185 ГК України, до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Прилюдні торги є особливою формою правочину, оскільки за своєю правовою природою придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) належить до договорів купівлі-продажу.

Особливості проведення електронних торгів, що організовуються Державним підприємством "СЕТАМ", визначені Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Постановою КМУ від 29.09.2016 №2831/5. Відповідно до вищезгаданого Порядку, електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Відповідно до ч. 4 ст. 656 ЦК України, до договорів купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що за суб'єктним складом сторін та суттю справи, дана справа підлягає розгляду господарськими судами у порядку, визначеному нормами Господарського процесуального кодексу України.

Також колегія суддів вважає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції помилково посилався на положення статей 115, 117, 121-2 ГПК України, ч.1 ст.181 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанція вважає, що відмовляючи у прийнятті позовної заяви, суд не врахував повністю предмет спору і вимоги, заявлені позивачем, дійшовши передчасного висновку, що позов про розірвання договору у формі акту державного виконавця про проведені електронні торги та повернення коштів за цим договором у зведеному виконавчому провадженні №51716053, не підлягає вирішенню в господарському суді.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч.7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі №910/10457/17 - скасуванню, з направленням справи №910/10457/17 на розгляд до господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 29.06.2017 у справі №910/10457/17 скасувати.

Матеріали справи №910/10457/17 передати на розгляд господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко