ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2017 року Справа № 915/608/17

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність № 09-01/26 від 26.04.2017 р.;

від відповідача: не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/608/17

За позовом: Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, 54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний узвіз, 18,

до відповідача: Громадської організації Християнський реабілітаційний центр ВЕФІЛЬ, 54001, АДРЕСА_1,

про стягнення 9771 грн. 09 коп., -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з громадської організації Християнський реабілітаційний центр ВЕФІЛЬ (далі-організація) грошових коштів у сумі 9771 грн. 09 коп., з яких 7854 грн. 48 коп. основний борг, 1601 грн. 78 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції; 290 грн. 97 коп. 3 % річних; 23 грн. 86 коп. пеня; з посиланням на те, що відповідач, усупереч умовам укладеного між ними договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 23.02.1999 р. № 2428, порушив свої зобовязання щодо оплати вартості спожитої протягом жовтня-грудня 2015, січня-квітня 2016, жовтня-грудня 2016, січня-березня 2017 теплової енергії в гарячій воді у приміщення за адресою: м.Миколаїв, вул. Заводська, 3/2, внаслідок чого виник основний борг у спірній сумі, на котру у відповідності з умовами договору та чинного законодавства України, зокрема ч.2 ст.625 ЦК України, ст.25 Закону України Про теплопостачання, здійснено відповідні нарахування та пеня.

Від відповідача представник у судове засідання не зявився, поштове відправлення з ухвалами від 26.06.2017 р. та від 27.07.2017, направлене відповідачу, повернено до суду органом звязку через закінчення строку зберігання, проте суд виходить з того, що відповідача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, так як ухвалу суду направлено на адресу його реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати справу, у відповідності до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні позовні вимоги представник позивача підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до умов укладеного сторонами договору від 01.02.2004 р. № НОМЕР_1 Миколаївська теплоелектроцентраль зобовязалося постачати теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах ОСОБА_2, а остання - оплатити такі послуги за графіком з 1 по 8 число поточного місяця отримати у Позивача рахунок на оплату за спожиту теплову енергію та сплатити його в строки: 50% суми рахунку до 10 числа поточного місяця, залишок і по рахунку до 25 числа поточного місяця (п. 2, 10, 23 договору).

На виконання умов укладеного сторонами договору ПАТ Миколаївська теплоелектроцентраль поставило відповідачу обумовлену договором теплову енергію в гарячій воді на суму 7854 грн. 48 коп., що підтверджується відповідними нарядами на підключення опалення на обєк відповідача (а.с. 26-28), актами прийманняпередачі теплової енергії в гарячій воді (а.с. 67-78) та виставленими позивачем ОСОБА_2 за спірний період рахунками (а.с. 47-67), котрі направлено відповідачу за відповідними реєстрами вручення споживачам остаточних рахунків та актів прийому-передачі теплової енергії, списків згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів, реєстрів відправки рекомендованої кореспонденції та відповідних квитанцій органу звязку, а також супровідними листами від 12.08.2015 р. № 380-ю, від 26.05.2016 № 460-Ю, від 10.03.2017 № 302-Ю, від 19.04.2017 № 500-Ю (а.с. 79-109).

Позивач звернувся з претензіями від 14.04.2016 р. №350-Ю, від 19.01.2017 р. №67-Ю, від 19.04.2017 р. №499-Ю (а.с. 18, 20, 24), направлення котрих відповідачу підтверджується відповідними реєстрами відправки претензій, списками згрупованих поштових відправлень та фіскальними чеками поштового відділення (а.с. 19, 21-23, 24), в яких вимагав оплатити існуючу на момент направлення претензій заборгованість з оплати поставленої теплової енергії, проте ОСОБА_2 залишила ці претензії без реагування та виконання.

Господарським законодавством передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію.

Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (ч.ч.1,3 ст.275 ГК України).

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч. 6, 7 ст. 276 ГК України).

Згідно ч.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Оскільки відповідачем не виконані грошові зобовязання по оплаті спожитої теплоенергії, то позовні вимоги в частині стягнення боргу в сумі 7854 грн. 48 коп. за постачання теплової енергії є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Є обґрунтованими й вимоги щодо стягнення грошових коштів у сумі 1601 грн. 78 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції; 290 грн. 97 коп. 3 % річних; 23 грн. 86 коп. пені, із здійсненим позивачем розрахунком котрих суд погоджується.

Пунктом 26 договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію відповідач зобов'язаний сплатити пеню в розмірі 0,33% належної до сплати суми за кожен день прострочення. Вказаний розмір пені не може перевищувати пеню нараховану в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. Дана умова договору узгоджується з ч.5 ст.25 Закону України Про теплопостачання, котрою передбачено, що у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом .

У судовому засіданні 09 серпня 2017 року згідно із ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль задовольнити повністю.

2. Стягнути з громадської організації Християнський реабілітаційний центр ВЕФІЛЬ, 54001, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 25381539, на користь приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль, 54002, вул. Каботажний узвіз, 18, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 30083966, грошові кошти в загальній сумі 9771 (девять тисяч сімсот сімдесят один) грн. 09 коп., з яких 7854 (сім тисяч вісімсот пятдесят чотири) грн. 48 коп. основний борг; 1601 (тисяча шістсот один) грн. 78 коп. - сума, на яку збільшився борг з урахуванням індексу інфляції; 290 (двісті девяносто) грн. 97 коп. 3 % річних; 23 (двадцять три) грн. 86 коп. пеня.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2017 р.

Суддя С.М. Коваль