ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.08.2017 Справа № 905/1661/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.,

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Екоспецінвест, м. Кривий Ріг

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Комсомольське рудоуправління, м.Маріуполь Донецької області

про: стягнення 324 246,01 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю №б/н від 11.05.2017

від відповідача: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю Екоспецінвест, м. Кривий Ріг звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Комсомольське рудоуправління, м.Маріуполь Донецької області про стягнення 324 246,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про надання послуг №210 від 17.03.2016р. щодо оплати вартості виконаних робіт.

15.08.2017р. на адресу суду від позивача надійшла заява №105-ЄК від 11.08.2017р. про уточнення позовних вимог, в яких останній зазначає, що податкова накладна на суму 273 815,29 грн. була виписана позивачем 17.01.2017р. року, реєстрація проведена 14.02.2017р., тобто, відповідач як платник податку на додану вартість отримав податковий кредит у розмірі 20% від суми зобовязання за договором №210 від 17.03.2016р.

Представник позивача у судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату розгляду справи Приватне акціонерне товариство Комсомольське рудоуправління зареєстровано за адресою: 87534, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, будинок №116А.

Кореспонденція суду направлялась на вищевказану адресу та була отримана відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справа повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Також, слід зауважити, що 01.08.2017р. представник відповідача ознайомився з матеріалами даної справи.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд встановив наступне.

17.03.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Екоспецінвест (далі виконавець або позивач) та Приватним акціонерним товариством Комсомольське рудоуправління (далі замовник або відповідач) було укладено договір надання послуг (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання провести ремонт та калібрування паливних насосів та форсунок двигунів Cummins.

Згідно з п. 2.3 договору, замовник зобовязується провести оплату виконаних робіт відповідно до умов даного договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що загальна орієнтовна ціна цього договору згідно кошторисів становить 375 198, 89 грн.

З пунктів 3.3 договору вбачається, що оплата виконаних робіт за даним договором виконується замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку впродовж 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

За приписами п. 5.7 договору за порушення строків оплати замовником, виконавець нараховую пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми боргу за кожний день прострочення.

За умовами п. 8.1 договору він набуває сили з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2016р., в частині прийнятих на себе сторонами обовязків до повного виконання усіх прийнятих на себе обовязків.

Договір надання послуг від 17.03.2016р. підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Позивач належним чином виконав своє зобовязання відповідно до п. 1.1 договору.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу акт виконаних робіт №6 від 17.01.2017р. на суму 273 815,29 з урахуванням ПДВ, підписаний та скріплений печаткою зі свого боку.

Акт виконаних робіт №6 від 17.01.2017р. з боку відповідача підписаний головним інженером ОСОБА_2 та скріплений печаткою.

Але відповідачем не була оплачена сума заборгованості за договором №210 від 17.03.2016р.

17.05.2017р. на адресу відповідача позивачем була направлена претензія №-ЄК від 17.05.2017р., в якій останній просить оплатити 273 815,29грн. боргу за договором №210 від 17.03.2016р. та нараховані штрафні санкції.

Також, відповідно до п.3.3 договору оплата виконаних робіт за даним договором виконується замовником на підставі виставленого виконавцем рахунку впродовж 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця.

Позивачем виставлено рахунок №24 від 17.01.2017р. на суму 273 815,29грн., але не надано доказів його направлення на адресу відповідача або врученню відповідачу.

Як вбачається з матеріалів справи, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому, наявність або відсутність рухунку не звільняє відповідача від обовязку оплатити виконані роботи.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України №3-3902к09 від 29.09.2009р. та у постанові Вищий господарський суд України №910/26157/15 від 24.05.2016р.

При цьому, суд зазначає, що у договорі №210 від 17.03.2016р. та акті виконаних робіт №6 від 17.01.2017р. вказані банківські реквізити позивача, також, в акті вказана сума, яка підлягає оплаті.

Крім того, податкова накладна на суму 273 815,29 грн. була виписана позивачем 17.01.2017р. року, реєстрація проведена 14.02.2017р., тобто, відповідач як платник податку на додану вартість отримав податковий кредит у розмірі 20% від суми зобовязання за договором №210 від 17.03.2016р.

Тому, суд вважає суму боргу в розмірі 273 815,29 грн. за виконані роботи обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобовязань у відносинах субєктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Позивачем на підставі п. 5.7 договору нараховано до стягнення пеню за прострочення грошових зобов'язань на загальну суму - 29 969,64 грн. за період з 28.01.2017р. по 26.06.2017р.

Суд перевірив розрахунок пені за період з 28.01.2017р. по 26.06.2017р. та встановив розмір 30 157,19 грн., але позивачем заявлена до стягнення менша сума пені 29 969,64 грн., що не суперечить нормам чинного законодавства України та підлягає стягненню.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач застосовує індекс інфляції та 3% річних до заборгованості та просить стягнути додатково 3 353,00 грн. 3% річних, 17 108,08 грн. інфляційних нарахувань за період з 28.01.2017р. по 26.06.2017р.

Суд, перевірив розрахунок заборгованості із застосуванням індексу інфляції та встановив його невідповідність вимогам Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань щодо періодів нарахування.

До стягнення підлягають інфляційні втрати за період з 01.02.2017р. по 31.05.2017р. в розмірі 13 942,74 грн.

Суд перевірив розрахунок 3% річних за період з 28.01.2017р. по 26.06.2017р. та встановив розмір 3 375,80 грн., але позивачем заявлена до стягнення менша сума 3% річних 3 353,00 грн., що не суперечить нормам чинного законодавства України та підлягає стягненню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Екоспецінвест, м. Кривий Ріг до Приватного акціонерного товариства Комсомольське рудоуправління, м.Маріуполь Донецької області про стягнення 324 246,01 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Комсомольське рудоуправління (87534, Донецька область, місто Маріуполь, проспект Нахімова, будинок №116А, ) на корить Товариства з обмеженою відповідальністю Екоспецінвест (50019, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Прорізна, 87/15, ) заборгованість в розмірі 273 815,29грн., пеню в розмірі 29 969,64грн., індекс інфляції у розмірі 13 942,74 грн., 3% річних в розмірі 3 353,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 4 816,21 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення підписаний 18.08.2017р.

Рішення набирає законної сили 29.08.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна