ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2017 р. Справа № 909/1154/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", юридична адреса: вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ,76014; поштова адреса: вул. Максимовича, 7, м.Івано-Франківськ, 76007

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вул ОСОБА_1, 59-А, м.Івано-Франківськ, 76006

про стягнення заборгованості в сумі 44845,87 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_2-юрисконсульт, довіреність № 1121 від 04.10.16р.

від відповідача: ОСОБА_3 - юрисконсульт ІІ категорії юридичного відділу, довіреність № 20/1864 від 15.08.16р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 44845,87 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.12.16р. порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 17.01.17р.

Ухвалою суду від 17.01.17р. розгляд справи відкладено на 07.02.17р., а ухвалою суду від 07.02.17р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 07.03.17р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 07.03.17р. зупинено провадження у справі № 909/1154/16 до вирішення справи № 909/21/17, яка пов"язана з даною.

04.07.17р. до суду поступила заява від представника позивача (вх. № 10455/17) про поновлення провадження у справі у зв"язку з залишенням без змін Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.17р. рішення господарського суду Івано-Франківської області від 14.03.17р. у справі № 909/21/17 та набранням законної сили.

Ухвалою суду від 04.07.17 поновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.07.17, а ухвалою суду від 27.07.17 відкладено розгляд справи на 10.08.17.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та просив суд позов задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно дослідивши фактичні обставини справи, об»єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Між ПАТ "Прикарпаттяобленерго" (постачальник) та Державним міським підприємством "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (споживач) укладено договір №397 про постачання електричної енергії від 10.03.2010 року.

Пунктом 1 ст. 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Пунктом 2.1. укладеного між сторонами договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Стаття 1 Закону України "Про електроенергетику" (далі Закон) визначає постачання електричної енергії як господарську діяльність, пов'язану з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору. Електрична енергія є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушенням в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до пунктів 6.40, 6.41, 6.42 Правил в редакції, чинній на момент проведення перевірки та складання акту про порушення ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору, зокрема, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показників, на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики.

Пунктом 1.3. Методики передбачено, що з метою запобігання розкраданню електричної енергії на приладах обліку електричної енергії споживача енергопостачальником можуть бути встановлені індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (далі - індикатори).

Пунктом 2.1. Методики визначено, що вона застосовується на підставі акта про порушення складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показників приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Отже, відповідно до вказаних вимог закону, індикатори дії впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів встановлюються енергопостачальником на прилади обліку електричної енергії споживача з метою запобігання розкраданню електричної енергії. Підтвердження факту встановлення на прилад обліку електричної енергії споживача таких індикаторів та передачі їх на збереження споживачу, та підтвердження факту фіксації цими індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, свідчить про ознаки втручання в параметри розрахункового приладу обліку з метою зміни його показників, що є порушенням ПКЕЕ, і не потребує додаткового встановлення факту порушення споживачем ПКЕЕ, оскільки цей факт підтверджується самим індикатором, яким зафіксовано вплив магнітного чи електричного полів.

При цьому, відповідно до п. 3.2 Правил, відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Згідно з п. 3.3 Правил відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Як вбачається з матеріалів справи 21.04.2016 року уповноваженими особами ПАТ "Прикарпаттяобленерго" проведено позаплановий технічний огляд електролічильника №379949. За результатами технічного огляду складено ОСОБА_4 про порушення №081295, в якому вказано, що пошкоджено індикатор впливу постійного магнітного поля, який встановлено на кожусі електролічильника. ОСОБА_4 підписано трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії.

Відповідно до п.2.6 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2.1 цієї Методики, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою W доб.с.п. = P с.п. · t вик.с.п. (2.7).

Згідно проведених Позивачем розрахунків, за період з 30.03.2016 по 21.04.2016 Відповідачем було спожито 22762 кВт/год. недоврахованої електроенергії на суму 43413,50 грн.

На вказану суму було виписано та направлено відповідачу 23.06.2016 рекомендованим листом рахунок №240397/5 від 16.06.2016, розрахунок зазначеної суми та протокол засідання комісії №42 від 16.06.2016 по розгляду ОСОБА_4 про порушення №081295.

Слід зазначити, що Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" подало позов до Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" в особі філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" Івано-Франківський РЕМ про визнання протиправною бездіяльність комісії, яка виявилась у ненаправленні на експертизу електролічильника №379949, що встановлений в приміщення ЦТП по вул. Івана Павла ІІ, 20А та визнання протиправним та скасування рішення комісії оформленого протоколом №42 від 16.06.2016 р.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 14.03.17 у справі №909/21/17, яке залишено без змін постановою львівського апеляційного господарського суду від 12.06.17 в позові відмовлено.

Частиною 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 р. №8 передбачено, що за змістом частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 р. №01-8/1427).

Таким чином вірним є висновок у рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 14.03.17 у справі №909/21/17 про те, що рішення комісії філії ПАТ "Прикарпаттяобленерго" "Івано-Франківського РЕМ", оформлене протоколом №42 від 16.06.2016р., відповідає вимогам ПКЕЕ.

Крім того, 25.03.2016 року представниками позивача в присутності представника відповідача було проведено обстеження схеми живлення та обліку електроенергії в «даховій котельні» по вул.Чорновола, 103 у м.Івано-Франківську, за результатами якого складено ОСОБА_4 про порушення №081282. Даним актом було зафіксовано порушення роботи приладу обліку не з вини споживача знеструмлення однієї фази в ланцюгах живлення приладу обліку, при почерговому включенні контрольного однофазного навантаження на фазі «А» імпульси обліку лічильника електроенергії не формуються, спожита електроенергія не обліковується.

На підставі п. 6.20 Правил, Постачальником (позивачем) електричної енергії на засіданні комісії 09 червня 2016 року прийнято рішення провести розрахунок обсягу недоврахованої електричної енергії по середньодобовому споживанню, визначеному до виявлення порушення за період з 29.02.2016 (першого дня розрахункового періоду в якому виявлено порушення) до дати усунення порушення 05.04.2016.

Згідно проведених Позивачем розрахунків, за вказаний період на даному обєкті Відповідачем було спожито 751 кВт/год. недоврахованої електроенергії на суму 1432,37 грн.

На вказану суму було виписано та вручено представнику Відповідача 09.06.2016 рахунок №240397/5 від 09.06.2016, розрахунок зазначеної суми та протокол засідання комісії №36 від 09.06.2016 по розгляду ОСОБА_4 про порушення №081282.

Таким чином, розмір недоврахованої електроенергії становить 44845,87 грн.

Відповідно до п.4.2.3 Договору Споживач сплачує Постачальнику вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій Споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, передбачених ПКЕЕ або Методикою.

Згідно п.6.43 Правил, п.7 додатку 2 до Договору Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електроенергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка, чого відповідач не зробив.

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зобов'язанням, в розумінні ст.509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у строк (термін) визначений у зобовязанні (ч. 1 ст. 530 ЦК України), оскільки зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відтак, в силу ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З врахуванням наведеного, позовна вимога про стягнення 44845,87 грн. недоврахованої електроенергії є обгрунтованою і такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 1378 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.121, 124 Конституції України, ст.ст. 509,610, 612, 629 ЦК України, ст.ст.33, 43, 49, 35, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості в сумі 44845,87 грн. - задоволити.

Стягнути з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", вул ОСОБА_1, 59-А, м.Івано-Франківськ, 76006, код 03346058) на користь Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" (вул. Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ, , поточний рахунок із спеціальним режимом використання №58 в Івано-Франківському обласному управлінні ВАТ "Ощадбанк", МФО 336503) - 44845 (сорок чотири тисячі вісімсот сорок п"ять) грн. 87 коп. боргу за спожиту недовраховану електроенергію та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.08.17

Суддя Цюх Г.З.