ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.08.2017 Справа № 905/1206/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кащеєві А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Спецтехскло А, м.Костянтинівка

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій, м. Костянтинівка

про стягнення заборгованості по орендній платі за період з 01.07.2014 року по 01.07.2017 у розмірі 288000,00грн., неустойки у розмірі 62400,78грн., 3% річних у розмірі 13271,68грн., інфляційних витрат в розмірі 83360,00грн., а всього 447032,46грн.; зобовязання відповідача звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 312,5кв.м. за адресою: м Костянтинівка, вул. Шмідта, 20.

Представники сторін:

від позивача : не зявився;

від відповідача: не зявився.

В судовому засіданні оголошувалась

перерва з 10.08.2017 по 14.08.2017

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство «Спецтехскло А», м.Костянтинівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій», м. Костянтинівка про зобовязання звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 312,5 кв. м, що знаходиться за адресою: 85110, м.Костянтинівка, вул. Шмідта, 20; стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 269086,44грн, неустойки у розмірі 15996,00грн, 3% річних у розмірі 11894,74грн, інфляційних витрат у розмірі 101544,00грн, орендну плату за землю у розмірі 6502,56грн, охорону приміщення у розмірі 613718,03 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди будівлі б/н від 01.07.2013.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.05.2017 порушено провадження по справі №905/1206/17.

На адресу суду від позивача 13.06.2017 надійшли письмові пояснення по справі та клопотання про відкладення розгляду справи.

21.06.2017 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій», м. Костянтинівка надійшли заперечення від 16.06.2017 на позовну заяву, в яких останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В запереченнях відповідач зазначив, що у жовтні 2013 року одноповерхова будівля площею 312,5 кв.м була повернута орендодавцю, однак акт прийому-передачі до відповідача не надходив. У листопаді 2014 року була повернута орендодавцю двоповерхова будівля площею 240,6 кв.м. Отже, відповідач наполягає, що орендовані будівлі були повернуті позивачу, що виключає стягнення заборгованості та нарахованих штрафних санкцій за договором оренди, що був укладений в липні 2013 року.

Позивач 11.07.2017 надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в яких просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період з 01.07.2014 року по 30.06.2017 у розмірі 288000,00грн., неустойку у розмірі 50133,96грн., 3% річних у розмірі 13993,36грн., 95432,35грн. інфляційних витрат, а всього 447559,67грн.; зобовязати відповідача звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 312,5 кв.м. за адресою: м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20.

10.08.2017 позивач надав письмові пояснення від 10.08.2017, в яких просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період з липня 2014 року по 01.07.2017 у розмірі 288000,00грн., неустойки у розмірі 62400,78грн., 3% річних у розмірі 13271,68грн., інфляційних витрат в розмірі 83360,00грн., а всього 447032,46грн.; та зобовязати відповідача звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 312,5кв.м. за адресою: м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20.

Частина 4 статті 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд розглядає позовні вимоги, викладені в поясненнях позивача від 10.08.2017.

До канцелярії суду 11.07.2017 надійшли додаткові пояснення від відповідача від 10.07.2017, в яких відповідач зазначив, що договір від 01.07.2013 був підписаний з боку позивача не ОСОБА_1, а ОСОБА_2, яка станом на 01.07.2013 не була керівником, що є підставою недійсності договору, з грудня 2014 року договір оренди будівлі б/н від 01.07.2013 є не діючим оскільки позивач з грудня 2014 року і по теперішній час повинен був нараховувати та сплачувати податки від наданих послуг, однак відповідних доказів суду не надав.

27.07.2017 від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про витребування у позивача технічних паспортів на обєкти нерухомості, що були передані в оренду, суд відмовляє в задоволенні даного клопотання у звязку з тим, що 10.08.2107 позивачем надана копія технічного паспорту на майновий комплекс, що розташований за адресою: м.Костянтинівка, вул. Шмідта, 20.

10.08.2017 до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення від 09.08.2017, в яких відповідач наполягає, що договір оренди будівлі б/н від 01.07.2013 не виконувався та не був підписаний уповноваженими особами, майно, вказане в договорі відповідачу не передавалось, акт прийому-передачі від 01.07.2013, на якій посилається позивач, не є належним доказом, оскільки не підписаний двосторонньою комісією уповноважених представників, крім того акт містить посилання на інший договір оренди. Наданий позивачем акт повернення обєкту оренди від 25.11.2014 свідчить, що нежиле приміщення за адресою: м.Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, було предметом іншого договору оренди в 2014 році. Відповідач наполягає, що позивач не є власником майна, що було передано в оренду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.08.2017 здійснена процесуальна заміна позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства «Спецтехскло А», м.Костянтинівка, на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю Спецтехскло А, м.Костянтинівка.

Протягом розгляду справи сторони надавали пояснення по суті спору.

Розгляд справи відкладався на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду справи продовжувався на 15 днів на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд встановив:

01.07.2013 між ОСОБА_3 акціонерним товариством Спецтехскло А (орендодавцем, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю Спецтехскло А) та відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій (орендарем) укладено договір оренди будівлі (договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди у порядку та на умовах визначених договором, орендодавець зобов'язується передати орендареві, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування нежитлові будівлі (далі - об'єкт), що належить орендодавцю на праві власності.

Характеристика обєкту: адреса (місцезнаходження) 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20; загальна площа 553,1 кв.м (двоповерхова будівля 240,6кв.м, одноповерхова будівля 312,5 кв.м) (п.п.1.2.1.-1.2.2. договору оренди).

Згідно з п.3.1., 3.3. договору оренди передача приймання обєкта здійснюється на підставі відповідного Акта приймання - передачі двосторонньою комісією, яка формується сторонами з їх уповноважених представників. При передачі обєкта складається Акт приймання-передачі, який підписують члени двосторонньої комісії. Обєкт уважається переданим в оренду з моменту підписання Акта.

Строк оренди становить шість місяців з дати приймання обєкта за Актом приймання передачі (п.4.1. договору оренди).

Розділом 8 договору оренди сторони передбачили, що повернення обєкта орендодавцеві здійснюється двосторонньою комісією, яка формується сторонами з їх уповноважених представників, на підставі відповідного акта приймання передачі. Обєкт вважається фактично переданим Орендарем Орендодавцю з моменту підписання Акта приймання передачі.

Відповідно до пунктів 5.1.-5.4. договору оренди розмір орендної плати становить 8000,00грн. на місяць. Додатково орендар повинен оплачувати щомісячні експлуатаційні витрати згідно рахунку Орендодавця. Орендну плату Орендар незалежно від наслідків його господарської діяльності сплачує в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 5-го числа поточного місяця. Орендар зобовязаний не пізніше другого числа поточного місяця перерахувати авансові платежі по експлуатаційним витратам. Розмір орендної плати може переглядатися та змінюватися за взаємною згодою сторін не частіше ніж один раз на півріччя.

Згідно з пунктами 10.1.-10.3. договору оренди, договір підписується уповноваженими представниками сторін та скріплюється печатками сторін. Договір набуває чинності в момент підписання і діє до 31 грудня 2013 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке відбулося під час дії Договору.

Орендодавець має право відмовитися від Договору й вимагати повернення обєкта, якщо Орендар не вносить орендної плати за користування обєктом протягом трьох місяців поспіль. Якщо Орендодавець відмовився від договору, останній є розірваним із моменту, коли орендар одержав повідомлення Орендодавця про відмову від Договору (п.10.10. договору оренди).

Згідно акту приймання-передачі від 01.07.2013 відповідачу передано в оренду обєкт загальною площею 553,1кв.м. (двоповерхова будівля 240,6 кв.м, одноповерхова будівля 312,5 кв.м), який знаходиться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20. Означений акт приймання-передачі від 01.07.2013 містить посилання на договір оренди №3/1 від 01.07.2013. За твердженням позивача 01.07.2013 між сторонами був підписаний тільки один договір оренди без номеру, доказів протилежного відповідачем суду не надано, таким чином враховуючи, що предметом договору оренди від 01.07.2013 та обєктами переданими за актом приймання-передачі від 01.07.2013 є обєкти нерухомості, загальною площею 553,1кв.м. (двоповерхова будівля 240,6 кв.м, одноповерхова будівля 312,5 кв.м), які знаходяться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, суд дійшов висновку, що акт приймання-передачі від 01.07.2013 підтверджує факт передачі відповідачу в оренду обєктів нерухомості за договором оренди будівлі від 01.07.2013, якій є підставою позову у цій справі відповідно до Розділу 3 зазначеного договору. Таким чином, доводи відповідача, що акт приймання-передачі від 01.07.2013 не є належним доказом у справі не приймаються судом до уваги.

Позивачем до матеріалів справи надані документи, які підтверджують право власності позивача на майновий комплекс, що знаходиться за адресою: 85110, м.Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, регістраційний номер нерухомого майна № 30472498. Згідно Технічного паспорту від 14.01.2015 КП «Костянтинівське БТІ» виданого ПАТ Спецтехскло А до майнового комплексу, що знаходиться за адресою: 85110, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 20, входить приміщення літ. В-1 площею 312,5 кв.м. Отже позивачем підтверджено належними доказами право власності на майно, передане в оренду за договором оренди будівлі від 01.07.2013.

25.11.2014 за актом прийому-передачі орендар повернув орендодавцю нежитлове двоповерхове приміщення загальною площею 240,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20. Відповідач не заперечує повернення означеного приміщення позивачу, однак вважає, що повернення цього майна було здійснено в рамках іншого договору оренди № 3/1 від 02.01.2014. Враховуючи відсутність в матеріалах справи укладеного договору оренди № 3/1 від 02.01.2014 суд дійшов висновку, що повернення нежитлового двоповерхового приміщення загальною площею 240,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20 здійснено в рамках договору оренди будівлі від 01.07.2013.

Позивач направив відповідачу лист-повідомлення про дострокове припинення користування приміщенням від 24.03.2017 №57 з вимогою сплати заборгованість за договором оренди, звільнити приміщення та передати підписаний акт приймання- передачі приміщення протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення. В означеному листі-повідомленні позивач зазначив про припинення договору оренди будівлі від 01.07.2013 з моменту отримання даного листа повідомлення. В матеріалах справи наявний опис вкладення від 24.03.2017, який підтверджує направлення повідомлення відповідачу, у відповідності до витягу з сайту УДППЗ «Укрпошта» відповідач отримав лист-повідомлення від 24.03.2017 №57 - 29.03.2017.

Актів, які підтверджують повернення позивачу одноповерхової будівлі 312,5 кв.м, яка знаходиться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, суду не надано.

Позивач наполягає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань зі сплати орендної плати у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по орендній платі за період з липня 2014 року по 01.07.2017 у розмірі 288000,00грн., неустойки у розмірі 62400,78грн., 3% річних у розмірі 13271,68грн., інфляційних витрат в розмірі 83360,00грн., а всього 447032,46грн., які він просить суд стягнути з відповідача, також позивачем заявлена вимога зобовязати відповідача звільнити та повернути йому нежитлове приміщення площею 312,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Костянтинівка, вул. Шмідта, 20.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди майна, і кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак оскільки на дату закінчення строку договору оренди, вказаному в договорі (31.12.2013) і протягом місяця після закінчення цього строку відсутні заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк (доказів протилежного суду не надано), то договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Як передбачено частинами 1 та 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Розмір орендної плати становить 8000,00грн. на місяць. Орендну плату Орендар незалежно від наслідків його господарської діяльності сплачує в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця не пізніше 5-го числа поточного місяця. Розмір орендної плати може переглянутися та змінюватися за взаємною згодою сторін не частіше ніж один раз на півріччя (п.п.5.1., 5.2, 5.4 договору оренди).

Після повернення позивачу нежитлового приміщення загальною площею 240,6кв.м., жодних додаткових угод щодо зміни орендної плати між сторонами підписано не було, отже розмір орендної плати становить 8000,00грн. на місяць.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Як вбачається з заяви про зменшення розміру позовних вимог за період з липня 2014 року по червень 2017 року відповідачу нараховано орендну плату в розмірі 288000,00грн., яка відповідачем не сплачена.

Відповідач в запереченнях на позовну заяву, які надійшли до суду 21.06.2017 стверджував, що орендовані приміщення загальною площею 553,1кв.м. (двоповерхова будівля 240,6кв.м, одноповерхова будівля 312,5 кв.м), які знаходяться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, були повернуті орендодавцю (одноповерхова будівля 312,5 кв.м в жовтні 2013 року, а двоповерхова будівля 240,6кв.м в листопаді 2014 року).

Розділом 8 договору оренди сторони передбачили, що повернення обєкта орендодавцеві здійснюється двосторонньою комісією, яка формується сторонами з їх уповноважених представників, на підставі відповідного акта приймання передачі. Обєкт вважається фактично переданим Орендарем Орендодавцю з моменту підписання Акта приймання передачі.

Як зазначалось вище, сторонами до матеріалів справи не надано підписаних актів, що підтверджують повернення орендодавцеві одноповерхової будівлі 312,5 кв.м, що знаходиться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, отже факт повернення вказаної будівлі суду не доведений. Крім того, в матеріалах справи наявний лист відповідача № 13-10/14 від 10.10.2014, в якому він підтверджує, що орендоване приміщення площею 312,5 кв.м знаходиться в його користуванні.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено право наймодавця на односторонню відмову від договору у разі невнесення наймачем плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Оскільки відповідач не сплачував орендну плату з липня 2014 року, позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про дострокове припинення користування приміщенням від 24.03.2017 №57 з вимогою сплати заборгованість за договором оренди та припинення договору оренди з моменту отримання даного листа.

Таким чином, договір оренди від 01.07.2013 вважається розірваним з 29.03.2017, саме з дня отримання відповідачем листа повідомлення про дострокове припинення користування приміщенням від 24.03.2017 №57, що відповідає п. 10.10. договору оренди.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Підпунктом 5.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" з урахуванням положень статей 653, 795 ЦК України та умов договору, якщо останніми передбачено, що після закінчення або дострокового розірвання договору оренди нарахування орендної плати за фактичне користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень орендодавцеві, нарахування орендної плати за відповідний період є правомірним.

У пункті 6.4. договору зазначено, що орендар несе повну матеріальну відповідальність за збитки, завдані в разі звільнення ним обєкта без письмового попередження Орендодавця або без складання акту приймання-передачі обєкта Орендодавцю. При цьому Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату за весь період користування до моменту підписання вказаного Акта.

Тобто, сторони в договорі оренди будівлі від 01.07.2013 відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України домовились, що після розірвання договору зобов'язання орендаря щодо сплати орендної плати не припиняється до фактичного повернення майна.

Орендна плата розраховувалась згідно п.5.1. договору оренди, що становить 8000,00грн. як вже було зазначено, розмір орендної плати був погоджений сторонами при укладенні договору, і в подальшому не змінювався. Між тим, відповідачем допущено борг за період з 01.07.2014 по 30.06.2017, отже, він є боржником, що прострочив виконання грошового зобов'язання, і у нього виникла заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 288000,00грн, яка доведена суду належними доказами та підлягає стягненню.

Позивачем нарахована неустойка за прострочення повернення приміщення за договором оренди у розмірі 62400,78грн. Суд зазначає, що позивач зазначив період з 08.04.2017 по 09.08.2017, однак враховуючи нарахування неустойки за 22 дні квітня та 3 дні серпня період нарахування неустойки з 09.04.2017 по 03.08.2017.

Відповідно до статті 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п.5.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" №12 від 29.05.2013 визначено, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Враховуючи що відповідач не вчиняв дій з повернення орендованого майна після припинення договору оренди неустойка за прострочення повернення приміщення за договором оренди у розмірі 62400,78грн. за період з 09.04.2017 по 03.08.2017 розрахована правомірно. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки за прострочення повернення приміщення за договором оренди у розмірі 62400,78грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 13271,68 грн. за період з 06.08.2014 по 31.07.2017, 83360,00грн. інфляційних витрат за період з липня 2014 року по червень 2017 року суд зазначає наступне.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція.

Позивач при розрахунку інфляційних втрат враховував індекс інфляції місяця, в якому мав бути здійснений платіж, крім того позивач не включав періоди часу, в які мала місце дефляція.

Однак, самостійно здійснивши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон» суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 13271,68 грн. за період з 06.08.2014 по 31.07.2017, 83360,00грн. інфляційних витрат за період з серпня 2014 року по червень 2017 року підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про звільнення та повернення нежитлового приміщення площею 312,5кв.м. судом враховується наступне.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу або у стані, який було обумовлено в договорі.

Оскільки як встановлено судом, договір оренди будівлі від 01.07.2013 є припиненим, у відповідача відсутні підстави для подальшого перебування у займаному приміщенні, яке має бути повернуто орендодавцю за актом приймання-передачі.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги щодо зобовязання відповідача звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 312,5кв.м. за адресою: м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до абз.2 ч.2 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову в резолютивній частині рішення вказується строк вчинення дій, суд встановлює строк дії протягом 30 календарних днів з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Твердження відповідача, що з боку позивача договір оренди від 01.07.2013 підписаний не головою правління ОСОБА_1, а ОСОБА_2, яка є керівником ПАТ Спецтехскло А з 11.09.2014 не підтверджені матеріалами справи та не приймаються судом до уваги на підставі наступного. В преамбулі договору оренди будівлі від 01.07.2013 зазначено, що договір укладений з боку ПАТ Спецтехскло А головою правління ОСОБА_1, підписи осіб на договорі скріплені печатками сторін. Доказів того, що договір підписаний з боку позивача не головою правління ОСОБА_1, а ОСОБА_2 матеріали справи не містять, при цьому відповідач не скористався своїм правом на подачу зустрічного позову в рамках цієї справи або окремого позову про визнання договору оренди будівлі від 01.07.2013 недійсним.

Крім того, суд вважає за потрібно зазначити, що фактичне користування майном на підставі договору оренди унеможливлює у разі його недійсності проведення між сторонами двосторонньої реституції, тому такий договір повинен визнаватися судом недійсним і припинятися лише на майбутнє, а не з моменту укладення. Договір оренди будівлі від 01.07.2013 розірвано, а тому визнавати цей договір недійсним на майбутнє немає підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі №3-195гс15.

Згідно ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідач в запереченнях наполягає, що договір оренди від 01.07.2013 не виконувався сторонами, однак акт прийому-передачі обєкту оренди від 01.07.2013 підтверджує надання відповідачу обєктів нерухомості в користування, в матеріалах справи також міститься акт звірки за підписом відповідача з посиланням на договір оренди від 01.07.2013, рахунки-фактури з липня 2013 року по жовтень 2014 року позивача отримані відповідачем стосовно нарахованої орендної плати та експлуатаційних витрат у розмірі орендної плати, визначеної договором оренди від 01.07.2013, які частково відповідачем були оплачені (до червня 2014 року включно). Враховуючи, що інших договорів оренди приміщень загальною площею 553,1кв.м. (двоповерхова будівля 240,6кв.м, одноповерхова будівля 312,5 кв.м), які знаходиться за адресою: 85110, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, що діяли з 01.07.2013, укладених між сторонами суду не надано, суд дійшов висновку, що договір оренди будівлі від 01.07.2013 виконувався.

При цьому, виконання договору від 01.07.2013 з боку ПАТ Спецтехскло А свідчать про схвалення правочину його керівниками згідно ст. 241 Цивільного кодексу України.

Дотримання податкового законодавства позивачем не є предметом спору по цій справі та не впливає на чинність договору оренди та його виконання сторонами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи суд задовольняє позовні вимоги.

Судові витрати по розгляду справи необхідно покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Спецтехскло А, м. Костянтинівка до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій, м. Костянтинівка про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 288000,00грн., неустойки у розмірі 62400,78грн., 3% річних у розмірі 13271,68грн., інфляційних витрат у розмірі 83360,00грн., зобовязання відповідача звільнити та повернути нежитлове приміщення площею 312,5кв.м. за адресою: м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 20, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спецтехскло А (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, ) заборгованість по орендній платі у розмірі 288000,00грн., неустойки у розмірі 62400,78грн., 3% річних у розмірі 13271,68 грн., інфляційних витрат у розмірі 83360,00грн. , судовий збір у розмірі 8305,49 грн.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю Донецький Експериментальний Завод Алюмінієвих Конструкцій (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, ) звільнити нежитлове одноповерхове приміщення загальною площею 312,5 м.кв., яке розташоване за адресою: 85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, та повернути його Товариству з обмеженою відповідальністю Спецтехскло А (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Шмідта, 20, ) шляхом підписання акту прийому-передачі протягом 30 днів з моменту набрання рішення законної сили.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення буде складено та підписано 19.08.2017. Повний текст рішення складено та підписано 19.08.2017.

Суддя Г.Є. Курило