ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.08.2017 Справа № 904/10745/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (м. Київ)

до дочірнього підприємства «Південьтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості

Головуючий колегії-суддя: ОСОБА_1

Члени колегії-судді: ОСОБА_2, ОСОБА_3

Секретар судового засідання: Білан О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_4, дов. №14-66 від 14.04.17

від відповідача: ОСОБА_5, дов. №20/08 від 20.06.17

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось з позовом до дочірнього підприємства «Південьтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради про стягнення 103153,33грн інфляційних втрат, 6301,33грн 3% річних, 33546,23грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 27.12.2013 №829/14-БО-4.

Відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що:

- 30.11.2016 набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» від 03.11.2016 № 1730-VІІІ;

- згідно з частиною 3 статті 7 вказаного Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності Законом;

- спожитий за спірним договором газ, був використаний виключно для виробництва теплової енергії, а заборгованість була погашена відповідачем у повному обсязі до набрання чинності Законом №1730-VIII.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 у справі №904/10745/16 провадження у справі №904/10745/16 за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до дочірнього підприємства «Південьтеплоенерго» комунального підприємства «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради про стягнення 143000,89грн припинено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду 06.02.2017 у справі №904/10745/16 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2016 у справі №904/10745/16 скасовано. Справу №904/10745/16 направлено до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

В судовому засіданні 08.08.2017 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

27.12.2013 між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та ДП «Південьтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради (покупець) укладено договір № 829/14-БО-4 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 27.12.2013 до договору) газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (далі - споживачам покупця).

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказано вище, між сторонами укладено договір № 829/14-БО-4 від 27.12.2013 купівлі-продажу природного газу.

Позивачем було поставлено відповідачу газ протягом січня - травня 2014 року та жовтня - грудня 2014 року на загальну суму 9024978,70грн, що підтверджується актами приймання передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 1430302,88грн, 28.02.2,68грн, 31.03.2014 828199,15грн, 30.04.2014 761564,89грн, 31.05.2014 67513,92грн, 31.10.2014 453896,90грн, 30.11.2,79грн, 31.12.2,49грн

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, ДП «Південьтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради не було виконано належним чином зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості.

У відповідача була відсутня заборгованість за поставлений газ станом на 31.12.2015, що підтверджується наданою позивачем випискою по операціям по спірному договору за період з 01.01.2014 по 31.12.2015.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, сума інфляційних втрат за період з лютого 2014 року по червень 2014 року складає 103153,33грн та 3% річних за період з 15.02.2014 по 19.06.2014 6301,33грн.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Розмір нарахованої позивачем пені за період з 15.02.2014 по 19.06.2014 складає 33546,23грн.

Таким чином, в ході вирішення спору встановлений факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу № 829/14-БО-4 від 27.12.2013 щодо своєчасної та повної оплати заборгованості.

Разом з тим, ДП «Південьтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради є теплопостачальним та теплогенеруючим підприємством. Ліцензією серії АЕ №198392 підприємству надано право на виробництво теплової енергії, а ліцензією серії АЕ №198394 підприємству надано право на постачання теплової енергії.

Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії» (далі - Закон) набрав чинності 30.11.2016.

В преамбулі Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії» зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (ст.2 Закону).

Відповідно до ст. 1 цього Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, зазначеною нормою передбачено можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання ним грошового зобов'язання у сфері теплопостачання, зокрема у такий спосіб, як списання цих нарахувань.

При цьому, частиною 3 статті 7 Закону не ставиться право ненарахування (списання) неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом і виконання цієї норми не потребує включення підприємства до Реєстру.

Встановлено, що заборгованість мала місце за поставлений природний газ, який використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями (пункт 1.2 договору в редакції додаткової угоди №1 від 27.12.2013 до договору).

ДП «Південьтеплоенерго» КП «Дніпротеплоенерго» Дніпропетровської обласної ради розрахувалось за поставлений природній газ в повному обсязі станом на 31.12.2015, тобто до набрання чинності Законом України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

3% річних, інфляційні втрати та пеня нараховані відповідачу до набрання чинності вказаним Законом, однак, враховуючи наявність, на момент винесення рішення, імперативної норми Закону, яка передбачає списання нарахованих неустойки, інфляційних нарахувань та процентів річних, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 103153,33грн інфляційних втрат, 6301,33грн 3% річних, 33546,23грн пені.

Посилання позивача на необхідність перебування відповідача у Реєстрі для списання заборгованості є необґрунтованими, оскільки викладені положення ч. 3 ст. 7 Закону не передбачають такої умови.

З урахуванням наведеного, суд відмовляє в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.08.2017

Головуючий колегії-суддя ОСОБА_1

Суддя Ю.В. Фещенко

Суддя І.В. Петренко