ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.17 Справа № 917/314/16

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін (див. протокол судового засідання) заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод м. Гадяч від 02.06.2017 р. № 0206-2 (вх. № 7100 від 06.06.2017 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.09.2016 р. по справі №917/314/16

позов Приватного акціонерного товариства "Племінний завод "Червоний велетень", 63422, с. Першотравневе, Зміївський район, Харківської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", 3700, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 45а

про стягнення 2 605 369,91 грн., з яких 2 011 736,70 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (молоко коровяче незбиране) за умовами Договору поставки № 0104-2 від 01.04.2015 р. в період квітня - грудня 2015 року, 476 040,33 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбане молоко, 89 404,57 грн. - інфляційні витрати, 28 188,31 грн. - 3 % річних (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 06.09.2016 р. № 06/09, вх. № 10917),

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Полтавської області 28.09.2016 року прийнято рішення у справі № 917/314/16, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Племінний завод "Червоний велетень" задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" 2 011 736,70 грн. - заборгованість відповідача за поставлені товарно-матеріальні цінності (молоко коровяче незбиране) за умовами Договору поставки № 0104-2 від 01.04.2015 р. в період квітня - грудня 2015 року, 476 040,33 грн. - пеня за порушення договірних зобовязань щодо оплати за придбане молоко, 89 134,06 грн. - інфляційні витрати, 28 188,31 грн. - 3 % річних та 39 076,63 грн. судового збору. В частині стягнення 270,51 грн. інфляційних нарахувань у позові відмовлено.

На виконання вказаного рішення 21.10.2016 року господарським судом Полтавської області видано відповідний наказ.

На стадії виконання цього наказу боржник ТОВ «Лозівський молочний завод» звернувся до господарського суду Полтавської області із заявою від 02.06.2017 р. № 0206-2 (вх. № 7100 від 06.06.2017 р.) про відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.09.2016 р. по справі №917/314/16.

Заявник в обґрунтування заяви про відстрочку посилається на неможливість виконання рішення суду в повному обсязі та сплату суми, що підлягає стягненню за наказом, з огляду на тяжкий фінансовий стан підприємства та просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.09.2016 р. по справі № 917/314/16 на 12 місяців.

Стягувач просить суд відмовити боржнику в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення за мотивами відзиву на заяву від 29.06.2017 року (вх№ 8230 від 29.06.2017 р., том 6, а.с. 230-235) та на виконання вимог суду надав документальні докази про фінансовий стан підприємства за 2015-2016р.р. (копії балансу та звіту про фінансові результати, том 6, а.с. 238-245).

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Згідно ст. 121 ГПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю чи приватному виконавцю.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. На необхідність встановлення зазначених обставин вказано у п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

За змістом статті 121 ГПК України господарський суд не позбавлений права в порядку, передбаченому цією статтею, вирішити питання про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зокрема і в тій частині, що стосується стягнення сум судового збору або інших судових витрат (пункт 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Звертаючись до господарського суду із заявою про відстрочку рішення суду, боржник посилається на наступне.

ТОВ Лозівський молочний завод є переробним підприємством харчової промисловості України, основним видом продукції якого є твердий сир та молочні продукти. З метою ведення господарської діяльності товариство проводить закупівлю молочної сировини у населення, юридичних осіб-сільськогосподарських виробників та посередників.

Протягом останніх 10 років основними ринками збуту виготовленої продукції були ринки Російської Федерації та Казахстану. Із введенням Російською Федерацією продуктового ембарго для продукції українського виробництва, обмежень та заборони на транзит української продукції митною територією Російської Федерації до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки товариство втратило основні ринки збуту продукції, що призвело до значного зниження обсягів виробництва та реалізації продукції підприємством-заявником.

Низькі показники фінансового стану ТОВ Лозівський молочний завод підтверджуються фінансовами документами товариства за 2015-2017 роки, висновками аудиту ТОВ Лозівський молочний завод, проведеного ПП Аудит-К за період з 01.01.2016 р. по 30.06.2016 p., наявністю значних сум кредиторської заборгованості (том 6, а.с. 147-159, том 7, а.с. 37-80).

Обґрунтовуючи заяву про надання відстрочки виконання рішення заявник посилається на неможливість забезпечити одномоментне, без оголошення банкрутства, виконання рішення суду та сплату суми, що підлягає до стягнення за наказом в даній справі у найближчий час, оскільки це матиме своїм наслідком зупинення діяльності товариства та накопичення нових боргів при неможливості їх погашення.

Відповідно до постанови ДВС від 21.02.2017 року (том 7, а.с. 31-32) у Лозівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області на виконанні перебуває зведене виконавче провадження ЗБВ 52976189 про стягнення з ТОВ Лозівський молочний завод заборгованості на загальну суму 6 895 018,13 грн.

Боржник, посилаючись на реальність погашення заборгованості з урахуванням відстрочки виконання рішення суду, посилається на те, що підприємство знаходить нові ринку збуту виготовленої продукції на підтвердження чого надав копії укладених зовнішньоекономічних контрактів на постачання продукції в Республіку Латвія та Грузію (том 6, а.с. 179-194), дати оплати товару за якими припадають на листопад-грудень 2017 року.

З огляду на (1) надані заявником докази наявності обєктивних причин, що ускладнюють виконання рішення суду, (2) позитивні результати діяльності підприємства-стягувача, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод м. Гадяч від 02.06.2017 р. № 0206-2 (вх. № 7100 від 06.06.2017 р.) про відстрочення виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.09.2016 р. по справі №917/314/16.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Лозівський молочний завод м. Гадяч від 02.06.2017 р. № 0206-2 (вх. № 7100 від 06.06.2017 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.09.2016 р. по справі №917/314/16.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду Полтавської області від 28.09.2016 р. по справі № 917/314/16 до 1 серпня 2018 року.

Суддя Г.І.Бунякіна