РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017Справа №910/11270/17
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АСПЕКТ-32"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ФК БУД"

про стягнення 125 668,39 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Дзюба Я.С.(дов. від 06.07.2017)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору оренди № 10/09 від 10.09.2014 у розмірі 125 668,39 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.07.2017 порушено провадження у справі №910/11270/17 та призначено до розгляду на 27.07.2017.

Представник відповідача в судове засідання 27.07.2017 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 27.07.2017 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 08.08.2017.

В судове засідання 08.08.2017 прибув представник позивача, дав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання 08.08.2017 вдруге не з'явилися, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомлені.

Місцезнаходження відповідача за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Проте ухвала суду не була отримана відповідачем та повернулась до суду з наступної причини: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши думку представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "АСПЕКТ-32" (далі по тексту - позивач, орендодавець за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю "ФК БУД" (надалі по тексту - відповідач, орендар за договором) був укладений договір оренди за № 10/09 (надалі по тексту - договір).

Відповідно до умов договору позивач передає відповідачу за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (п. 1.1. договору).

За користування об'єктом оренди відповідач зобов'язаний щомісячно сплачувати позивачу орендну плату з моменту передачі майна до моменту його повернення. Орендна плата здійснюється за 5 днів до початку розрахункового періоду. Розрахунковий період дорівнює одному місяцю (30 днів) (п.5.1. договору).

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої вимоги в повному обсязі, що підтверджується актами приймання-передачі орендованого майна. Проте, відповідач свої зобов'язання не виконав, в результаті чого у останнього виникла заборгованість перед позивачем на суму 125668,39 грн., яка складається з наступного:

Акт приймання-передачі № 1 від 11.09.2014.

Оренда відбувалась 14 днів, згідно акту повернення № 1 від 25.09.2014.

Вартість оренди за 14 днів (з 11.09.2014 по 25.09.2014) складає 1418,40 грн.

(зазначено в акті приймання-передачі № 1 від 11.09.2014).

Акт приймання-передачі № 2 від 06.11.2014.

4060,00 грн. (сума оренди за 30 днів) / 30= 135,33 грн. в день.

З 06.11.2014 по 13.10.2016 минуло 707 днів.

Всього нараховано: 135,33x707=95678,31 грн.

13.10.2016 відповідач повернув 7 стійок 5,5 м, згідно акту повернення № 3, тобто в оренді залишилось 20 - 7 = 13 стійок 5,5 м.

Вартість 13 стійок за 30 днів складає: 1100,00 / 20 х 13 = 715,00 грн.

Сума оренди за 30 днів по акту № 2 з 13.10.2016 складає 2960,00 (стійка 3,5) + 715,00 (стійка 5,5) = 3675,00 грн.

3675,00 грн. (сума оренди за 30 днів) / 30= 122,50 грн. в день.

З 14.10.2016 по 01.07.2017 минуло 260 днів.

Всього нараховано: 122.50x260=31850,00 грн.

Загальна сума заборгованості по зазначеному акту складає: 95678,31 + 31850,00 = 127528,31 грн.

Акт приймання-передачі № 3 від 11.12.2014.

3977,50 гррн. (сума оренди за 30 днів) / 30= 132,58 грн. в день.

З 11.12.2014 по 20.01.2015 минуло 40 днів.

Всього нараховано: 132,58x40=5303,20 грн.

20.01.2015 відповідач повернув 49 треног.

Вартість оренди за 30 днів 49-ти треног складає:

900,00 / 50 х 49 = 882,00 грн.

Вартість оренди за 30 днів по акту №3 з 21.01.2015 складає: 3977,50 - 882,00 = 3095,50 грн.

3095,50 грн. (сума оренди за 30 днів) / 30 = 103,18 грн. в день.

З 21.01.2015 по 13.10.2016 минуло 631 день.

Всього нараховано: 103,18x631=65106,58 грн.

13.10.2016 відповідач повернув:

1) 42 стійки 3,5 м, в яких вартість оренди за 30 днів складає: 1850,00 / 50 х 42 = 1554,00 грн.

2) 15 корон, в яких вартість оренди за 30 днів складає: 300,00 / 50 х 15 = 90,00 грн.

3) 13 балок 2,65 м, в яких вартість оренди за 30 днів складає: 927,50 /50x13 = 241,15 грн.

З 14.10.2016 вартість оренди майна за 30 днів по акту № 3 складає: 3095,50 - 1554,00 - 90,00 - 241,15 = 1210,35 грн.

1210,35 (сума оренди за 30 днів) / 30 = 40,34 грн. в день.

З 14.10.2016 по 01.07.2017 минуло 260 днів.

Всього нараховано: 40,34x260=10488,40 грн.

Загальна заборгованість по акту № 3 складає: 10488,40 + 65106,58 + 5303,20 = 80898,18 грн.

Всього за період оренди відповідачу нараховано орендної плати на суму: 80898,18 + 127528,31 + 1418,40 = 209844,89 грн.

За період оренди відповідач оплатив позивачу грошові кошти в сумі: 84176,50 грн.

Загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає: 209844,89 - 84 176,50 = 125668,39 грн. і станом на день розгляду справи вона не сплачена.

Даними діями відповідач порушує права позивача, як орендодавця за договором.

Отже, позивачем свої зобов'язання за договором оренди були виконані у відповідності до умов договору.

Проте, відповідач в порушення умов договору не оплатив надані послуги і станом на день розгляду справи його заборгованість перед позивачем становить 125668,39 грн.

Внаслідок укладення договору оренди, між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов ч.1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст.. 773 ЦК України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Статтею 776 ЦК України встановлено, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право:

1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту;

2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

За таких обставин, суд вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 125668,39 грн. вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.

Відповідно до статей 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АСПЕКТ-32" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ФК БУД" (03057, м.Київ, вул. О.Довженка, буд. 12-А, кім. 211, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АСПЕКТ-32" (04074, м. Київ, вул. Новозабарська, буд. 21-а, ) основну заборгованість в сумі 125 668 (сто двадцять п'ять тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 39 коп. та судовий збір в розмірі 1885(одна тисяча вісімсот вісімдесят п'ять) грн. 03 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 10.08.2017