ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 Справа № 904/3684/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. доповідач;
суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.
при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.
за участю представників сторін:
від позивача: Шаталюк М.С. представник, довіреність № 1045 від 22.05.2017;
від відповідача: Солонцов І.О. представник, довіреність №2 від 24.04.2017;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017р. по справі №904/3684/17 (суддя Мельниченко І.Ф.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Київ
до Приватного підприємства «Вігнас», м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області
про стягнення 117908,62 грн. та заміну неякісного товару, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 по даній справі відмовлено у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Приватного підприємства «Вігнас» про стягнення 117908,62 грн. та заміну неякісного товару.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що товар, який поставлено на адресу позивача на підставі договору № 64/ВЗЗ-2016 від 28.07.2016 за накладними № № 165, 166 від 10.11.2016 відповідав якісним показникам, встановленим умовами вказаного договору на момент його поставки. Листи та протоколи випробувань, на які посилається позивач в підтвердження факту поставки неякісного товару, відхилені судом першої інстанції, оскільки вказані документи складені з порушенням правил приймання товару, встановлених сторонами в п. 2.3. договору.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 по справі № 904/3684/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом не надано відповідної правової оцінки висновкам, зазначеним у протоколах випробувань № 1537-Д від 09.12.2016, № 870-Д/16 від 14.12.2016, № 1397/17-х від 16.02.2017, якими встановлено, що представлений на дослідження сир не відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005 «Сири тверді (український асортимент) ТУ» та ГОСТ Р 52253-2004.
Крім того, місцевий господарський суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи та залучення в якості третьої особи ТОВ «Калинівський молокозавод».
16.06.2017 ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду, апеляційну скаргу призначено до розгляду в судову засіданні на 05.07.2017.
05.07.2017 на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшло клопотання про проведення судової товарознавчої експертизи сиру твердого сичужного «Буковинського».
05.07.2017 розгляд справи відкладався у судовому засіданні на 31.07.2017.
Згідно розпорядження керівника апарату суду від 31.07.2017 № 1303/17 та відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів, справу призначено до розгляду у складі: Паруснікова Ю.Б. головуючий суддя, суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.
31.07.2017 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.
Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши у повному обсязі наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що рішення не підлягає зміні або скасуванню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 28.07.2016 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (Замовник) та приватним підприємством «Вігнас» (Учасник) укладено договір поставки № 64/ВЗЗ-2016 (далі Договір).
Відповідно до умов п. п. 1.1., 1.2 Договору, Учасник зобов`язався у 2016 році поставити Замовникові товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток 1), а Замовник прийняти і оплатити такі товари. Найменування (номенклатура, асортимент) товару код ДК 016:2010-10.51.4 сир сичужний та кисломолочний сир (код ДК 021:20-3 твердий сир (сир твердий сичужний)) (далі - Товар).
Пунктом 2.1. Договору визначено, що якість товару, що поставляється Учасником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ.
При передачі Товару Учасник повинен направити уповноваженого представника з дорученням, котрий має право підпису на необхідних документах та який зобов`язаний передати всю необхідну документацію на Товар, а Замовник зобов`язаний прийняти Товар і підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу Товару (п. 5.3 Договору).
Відповідно до п. 5.4. Договору на кожну партію товару, що постачається, Учасник обов`язково надає Замовнику наступні документи, а саме: накладну; рахунок-фактуру; документи, які засвідчують якість товару, передбачені чинним законодавством.
Згідно з п. 5.5. Договору, право власності на товар переходить від Учасника до Замовника після прийняття товару на склад замовника і підписання уповноваженими на це особами Учасника та Замовника накладної.
Третім розділом встановлено ціну Договору в розмірі 3850000,00 грн. та, відповідно до п. п. 3.2. та 11.7, може бути зменшена за взаємною згодою сторін (а. с. 17-23).
На підставі п. п. 3.2. та 11.7 Договору, 09.11.2016 сторони уклали додаткову угоду № 1, відповідно до якої ціна Договору складає 3849942,16 грн. (а. с. 25).
На виконання умов Договору, Учасник поставив, а Замовник прийняв Товар (сир сичужний) у кількості 6988,42 кг. на загальну суму 589543,11 грн.
Виконання Учасником умов Договору, в частині поставки Товару, підтверджується підписаними Замовником видатковими накладними від 10.11.2016 № 165 та № 166.
Так, видатковою накладною за № 165 підтверджується отримання Замовником сиру у кількості 1999,94 кг., на суму 168714,94 грн, а накладною № 166 отримання 4988,48 кг. сиру, на суму 420828,17 грн. (а. с. 26, 29).
В матеріалах справи наявні копія декларації виробника ТОВ «Калинівський молокозавод» (свідоцтво про якість) № ИМ000002028 та висновок державної санітарно епідеміологічної експертизи від 12.12.2012 № 05.03.02-04/123164 відповідності сиру «Буковинського» вимогам діючого санітарного законодавства України (а. с. 30-32).
Відповідно п. 2.3. Договору, Замовник протягом 30 календарних днів від дати поставки партії товару, має право здійснити вибіркову перевірку за якістю і комплектністю, шляхом комісійного відбору зразків (проб) та направлення їх до незалежної лабораторії для проведення лабораторних досліджень, результати лабораторних досліджень поширюються на всю партію товару. При незадовільних результатах дослідження, навіть за одним показником, на вимогу учасника для проведення на його замовлення та за його рахунок арбітражного дослідження проводиться повторний відбір зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості. Результати повторних (арбітражних) досліджень, проведених на замовлення учасника є остаточними.
З метою перевірки якості Товару, позивачем та відповідачем, разом з представниками СБУ, було здійснено відбір зразків (проб) для проведення досліджень поставленого за Договором сиру сичужного «Буковинський», про що складено Акт № 176 від 17.11.2016 та здано до лабораторії військової частини А-3466 Міністерства оборони України (а. с. 57-59).
Згідно протоколу випробувань № 3858 від 06.12.2016 встановлено, що представлений на дослідження зразок № 1194/1984 твердого сиру «Буковинський» відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005 (а. с. 60-61).
Як зазначає позивач, у звязку з відповідністю отриманого Товару ДСТУ 4421:2005, його було передано до інших військових частин Національної гвардії України для харчування особового складу.
В подальшому, листом № 2252 від 12.12.2016 було проінформовано Головне управління Національної гвардії України про невідповідність товару за договором № 64/ВЗЗ-2016 вимогам ГОСТ Р 52253-2004, встановлену державним підприємством «Одеський регіональний центр стандартизації метрології та сертифікації» Міністерства економічного розвитку і торгівлі, внаслідок проведених на замовлення Південного територіального управління Національної гвардії України випробувань, які відображені в протоколі № 1537-Д від 09.12.2016 (а. с. 51-53).
Крім того, відповідно до протоколу випробувань продукції № 870-Д/16 від 14.12.2016, проведених на замовлення військової частини № НОМЕР_2 Національної гвардії України, товар за договором № 64/ВЗЗ-2016 не відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005, 99 % товару складається з немолочних жирів, що суперечить ІSO 17678:2010 Milk and milk products.
У з`язку із встановленою вищезазначеними протоколами невідповідністю Товару державним стандартам, позивач звернувся до відповідача листом № 229 від 02.02.2017 з вимогою щодо проведення повторного відбору зразків Товару. Оскільки відповіді на даний лист позивач не отримав, останній самостійно здійснив відбір зразків (проб) та направив їх до ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» для перевірки якості Товару (а. с. 66).
Згідно висновку, відображеному в протоколі № 1397/17-х від 16.02.2017, Товар, отриманий за умовами Договору, за органолептичними показниками не відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005 «Сири тверді (український асортимент). ТУ (CODEX STAN C-1-1966-C-35-1978, NEQ)». Зразок продукції (реєстраційний номер 1397) містить немолочні жири. Вміст немолочних жирів згідно ISO 17678:2010 Milk and milk products Determination of milk fat purity by gas chromatographic analysis of triglycerides (Reference method) становить 99 % від загального жиру (а. с. 54-56).
Пунктом 7.4. Договору сторони визначили, що у разі поставки недоброякісного товару та/або поставки товару з порушенням вимог розділу 2 цього Договору, Учасник зобов`язаний сплатити Замовнику штраф у розмірі 20 % вартості недоброякісного товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується відповідним актом. У випадку відмови від підпису цього акту однією із Сторін цього договору, запис про таку відмову зазначається в акті і підписується відповідно другою із Сторін цього Договору. Зазначений товар не зараховується Учаснику у виконання поставки і підлягає заміні в строк п`яти робочих днів з дня отримання документа щодо невідповідної якості товару. Сплата штрафу не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань за цим Договором.
Таким чином, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, з огляду на умови п. 7.4. Договору, невідповідність поставленого Товару ДСТУ 4421:2005 та ГОСТ Р 52253-2004, встановленої згідно протоколів випробувань № 1537-Д від 09.12.2016, № 870-Д/16 від 14.12.2016 та № 1397/17-х від 16.02.2017, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в сумі 117908,62 грн. за поставку неякісного товару, а також замінити частину поставленого неякісного товар у кількості 4618,34 кг (а. с. 98-99).
Мотивуючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд зазначив, що поставлений позивачу Товар за Договором належної якості, іншого позивачем не доведено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.
Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів (ч. 1 ст. 268 ГК України).
Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі (ч. 4 ст. 268 ГК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГК України, строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.
Перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства (ч. 1 ст. 687 ЦК України).
Частиною 7 ст. 269 ГК України передбачено, що у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому ст. 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.
Як на підставу позовних вимог, позивач посилається на отримання ним від відповідача неякісного товару, що встановлено ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», внаслідок повторної перевірки якості Товару, що відображено в протоколі випробування № 1397/17-х від 16.02.2017.
Однак, дане повторне випробування за ініціативою позивача відбулось всупереч умов Договору.
Так, порядок повторного відбору зразків (проб) Товару, для проведення повторних (арбітражних) досліджень, передбачено умовами п. 2.3. Договору.
З огляду на умови п. 2.3. Договору, повторний відбір товару для арбітражного дослідження проводиться лише при незадовільних результатах дослідження, проведеного не пізніше 30 календарних днів від дати поставки партії товару.
Як встановлено судом першої інстанції, в протоколі № 3858 від 06.12.2016 за результатами перевірки, проведеної в межах визначеного п. 2.3. Договору строку, зазначено що представлений на дослідження зразок № 1194/1984 твердого сиру «Буковинський» відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005.
Таким чином, з огляду на умови п. 2.3. Договору, у позивача були відсутні підстави для проведення повторної перевірки отриманого товару на предмет його відповідності державним стандартам.
Крім того, відбір зразків (проб) сиру для дослідження на відповідність ДСТУ без повідомлення відповідача особами, які не є учасниками Договору, суперечить умовам укладеного між сторонами договору.
За таких обставин, на підставі ст. 34 ГПК України, колегія суддів не приймає в якості доказів поставки товару неналежної якості протоколи № 1537-Д від 09.12.2016, № 870-Д/16 від 14.12.2016.
Відповідно до ч. 8 ст. 269 ГК України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.
Проте покупцем у належному порядку не встановлені недоліки поставленого йому сиру.
Одночасно слід зазначити, що згідно з п. 5.4. Договору на кожну партію товару що постачається, Учасник обов`язково надає Замовнику наступні документи:
- накладна (у трьох примірниках);
- рахунок-фактуру;
- документи, які засвідчують якість товару, передбачені чинним законодавством.
В підтвердження якості товару відповідачем надана декларація виробника (свідоцтво) № ИМ000002028, з посиланням на висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи на сир твердий «Буковинський 45 %» згідно ДСТУ 4421-2005 № 05.03.02-04/123164 від 12.12.2012.
Згідно з п. 5.6. Договору замовник має право відкласти приймання товару за кількістю та якістю у разі, якщо учасник не надав відповідні підтверджуючі (кількість та якість товару) документи або є сумніви щодо якості товару після проведення огляду, на строк до надання учасником цих документів або встановлення відповідної якості товару.
В силу ч. 8. ст. 268 ГК України покупець (одержувач) може відмовитися від прийняття товарів, які не відповідають за якістю стандартам, технічним умовам, зразкам (еталонам) або умовам договору.
Проте такої відмови не відбулося, замовник не відклав приймання товару.
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених господарським судом обставин в справі, а тому задоволенню не підлягають.
Клопотання позивача про призначення судової товарознавчої експертизи колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Статтею 41 ГПК України встановлено, що для роз`яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.
Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз`яснені судовим експертом, проте в силу ст. 41 ГПК України господарський суд сам визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.
Таким чином, призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, а тому у її призначенні колегія суддів відмовляє, з огляду на достатню кількість наявних в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду справи без проведення відповідної експертизи.
На підставі вищезазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2017 по справі № 904/3684/17 залишити без змін.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено 07.08.2017.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд

Л.А. Коваль