ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р.Справа № 922/2349/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський автоцентр", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 6709,07 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, довіреність №007Др-40-1216 від 30.12.2016 р.;

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» - звернувся з позовом до відповідача «Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський Автоцентр» - про стягнення 6709,97 грн., з яких 6144,21 грн. сума основного боргу; 357,12 грн. пеня; 41,29 грн. 3% річних; 166,45 грн. інфляційні втрати, мотивуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором №11410У0G3AGP126 від 29.11.2016 р. щодо оплати вартості спожитого газу. Окрім того, позивач просить Суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Ухвалою Суду від 18.07.2017 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 15.08.2017 р.

26.07.2017 р. від позивача надійшли документи згідно супровідного листа (вх.№23971 від 26.07.2017 р.).

14.08.2017 р. від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх.№26175 від 14.08.2017 р.), відповідно до якої, посилаючись на сплату відповідачем суми основної заборгованості в сумі 6144,21 грн., позивач просить Суд стягнути з відповідача кошти в сумі 564,86 грн., з яких 357,12 грн. пеня; 41,29 грн. 3% річних; 166,45 грн. інфляційні втрати.

В судовому засіданні 15.08.2017 р. представник позивача просила Суд прийняти до розгляду заяву про зменшення розміру позовних вимог та задовольнити позовні вимоги з її урахуванням.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні 15.08.2017 р. не скористався, відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки Суд не повідомив, хоча про розгляд справи Судом був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.с. 25).

Розглянувши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Вказаною заявою позивач, не відмовляючись від позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості, у звязку з її сплатою відповідачем після порушення провадження у даній справі, просить Суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача лише раніше заявлені штрафні санкції.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

При цьому, за результатами реалізації позивачем такої процесуальної волі кількісні показники позовних вимог зменшуються, а не виключаються взагалі.

Отже, вимога про стягнення з відповідача лише штрафних санкцій не свідчить про зменшення позовних вимог, а клопотання про зменшення позовних вимог не підлягає задоволенню

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Суд встановив наступне.

29.11.2016 р. між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як споживачем) було укладено договір №11410У0G3AGP126 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі договір постачання природного газу).

Відповідно до п. 1.1 договору постачання природного газу (з урахуванням додаткової угоди №1 від 26.12.2016 р.), постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2017 році природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний обсяг постачання газу до 25,0 тис. куб. м. (п. 1.2 договору постачання природного газу з урахуванням додаткової угоди №1 від 26.12.2016 р.).

Згідно з п. 1.5 договору постачання природного газу, передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача, відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення).

В п. 2.9.2 договору постачання природного газу сторони домовились, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом 3 робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

Споживач протягом 2 днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязаний повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу (п. 2.9.3 договору постачання природного газу).

В період з січня по березень 2017 року сторонами було підписано акти приймання-передачі газу на загальну суму 46540,23 грн. (арк.с. 19-21), а саме: за січень 2017 на суму 18160,61 грн.; за лютий 2017 р. на суму 23973,14 грн.; за березень 2017 р. на суму 4406,48 грн.

Розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем (п. 3.1 договору постачання природного газу).

В п. 3.2 договору сторони домовились, що ціна газу становить 7795,63 грн. за 1000 куб.м., крім того ПДВ 1559,13 грн., всього з ПДВ 9354,76 грн.

Згідно з п. 4.1 договору постачання природного газу, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.2.3 договору постачання природного газу, остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Позивач зазначає, що відповідач за спожитий в лютому-березні 2017 року газ вчасно не розрахувався, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 6144,21 грн. та зумовило нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, а також звернення з позовом у даній справі.

Як зазначає позивач та свідчить надана ним банківська виписка (арк.с. 48), відповідач 21.07.2017 р. сплатив вартість спожитого в лютому-березні 2017 року газ в сумі 6144,21 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Зі змісту викладеної в п. 2.9, 2.9.2-2.9.5 договору постачання природного газу домовленості сторін, обєм спожитого газу, що підлягає оплаті відповідачем визначається на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГРМ. За відповідними даними позивач складає акт приймання-передачі газу, у випадку не підписання якого з боку відповідача до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ.

Як свідчать наявні в матеріалах справи акти приймання-передачі газу на загальну суму (арк.с. 19-21), в період з січня по березень 2017 року позивач поставив, а відповідач прийняв газ на загальну суму 46540,23 грн., а саме: в січні 2017 на суму 18160,61 грн.; в лютому 2017 р. на суму 23973,14 грн.; в березні 2017 р. на суму 4406,48 грн.

Оскільки в п. 4.2.3 договору постачання природного газу сторони домовились, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу, відповідач мав розрахуватись за спожитий в січні-березні 2017 року газ в наступні строки:

- за січень 2017 на суму 18160,61 грн. до 10.02.2017 р.;

- за лютий 2017 р. на суму 23973,14 грн. до 10.03.2017 р.;

- за березень 2017 р. на суму 4406,48 грн. до 10.04.2017 р.

Як стверджує позивач, відповідач за спожитий в січні-березні 2017 року газ розрахувався не в повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 6144,21 грн. Відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, відповідні твердження не спростовано.

З огляду на наведене, відповідач є таким, що прострочив виконання перед позивачем грошового зобовязання за договором в сумі 6144,21 грн.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як розяснено в п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

На підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі може бути припинено, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Позивач звернувся з позовом у даній справі 17.07.2017 р. Предмет спору у даній справі становить вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №11410У0G3AGP126 від 29.11.2016 р. в сумі 6709,97 грн., з яких 6144,21 грн. сума основного боргу; 357,12 грн. пеня; 41,29 грн. 3% річних; 166,45 грн. інфляційні втрати (пеня, 3%річних та інфляційні втрати нараховано позивачем за період з 11.03.2017 р. по 22.06.2017 р.).

Провадження у справі було порушено 18.07.2017 р.

21.07.2017 р., тобто після звернення позивача з позовом та порушення провадження у даній справ, відповідачем було сплачено заборгованість за договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №11410У0G3AGP126 від 29.11.2016 р. в сумі 6144,21 грн. (банківська виписка арк.с.48).

Як зазначає сам позивач, не вирішених питань щодо сплати заборгованості з оплати газу за період з лютого по березень 2017 року в сумі 6144,21 грн. між сторонами не залишилось.

З огляду на наведене, Суд дійшов висновку, що під час розгляду даної справи предмет спору в частині стягнення заборгованості з оплати газу за період з лютого по березень 2017 року в сумі 6144,21 грн. припинив своє існування, а отже провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в частині стягнення заборгованості з оплати газу за період з лютого по березень 2017 року в сумі 6144,21 грн.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В п. 6.2.1 договору постачання природного газу відповідач погодився за порушення строків оплати спожитого природного газу сплачувати позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховуючи викладене вище та прострочення відповідачем грошового зобовязання за договором, перевіривши розмір пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет відповідності вимогам договору, чинного законодавства України, зокрема, ст.ст. 253-255, ч. З ст. 549, ст. 625 ЦК України, ст.ст. 230-232 ГК України, статтям 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення за період з 11.03.2017 р. по 22.06.2017 р. пені в сумі 357,12 грн., 3% річних в сумі 41,29 грн. та інфляційних втрат в сумі 166,45 грн. - є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується положеннями ст.49 ГПК України, та враховуючи, що спір у даній справі доведено до Суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 1600,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 175, 231-232 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 610-612, 625, 629 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, Суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення заборгованості в сумі 6144,21 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

В решті вимог - позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський Автоцентр" (61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз збут (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ) 357,12 грн. пені; 41,29 грн. 3% річних; 166,45 грн. інфляційних втрат, 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_2