ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

08 серпня 2017 р. Справа № 902/680/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: В. Білоуса

Секретар судового засідання : О. Матущак

за участю представників:

позивача : ОСОБА_1 - згідно довіреності;

відповідача : ОСОБА_2- згідно довіреності.

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань № 3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт" (65033, м.Одеса, вул.Гастелло, 52/1)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль" (21018, м.Вінниця, пл.Гагаріна, 2)

про стягнення 1 864 635,44 грн., з яких 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017

ВСТАНОВИВ :

Відповідач у відзиві проти позову заперечив покликаючись на те, що згідно з розрахунком, доданим до позову, заборгованість інфляційних втрат розрахована у три періоди:

з 13 травня 2016 року по 20 червня 2017 року на суму 500 594,50 гривень з сукупним індексом інфляції у розмірі 1,176 та становить 88 184,68 гривень.

з 14 травня 2016 року по 20 червня 2017 року на суму 594 810,20 гривень з сукупним індексом інфляції у розмірі 1,176 та становить 104 781,71 гривень.

з 14 травня 2016 року по 20 червня 2017 року на суму 474 595,30 гривень з сукупним індексом інфляції у розмірі 1,176 та становить 83 604,66 гривень. Вказує про те, що натомість, перевіривши розрахунок позивача за допомогою системи ЛІГА:ЗАКОН, вбачається, що в ньому містяться помилки. Вказує про те, що за період з 13 травня 2016 року по 20 червня 2017 року на суму заборгованості у 500 594,50 гривень сукупний індекс інфляції становить 1,155, а розмір інфляційних втрат становить 77 376,17 гривень, за період з 14 травня 2016 року по 20 червня 2017 року на суму заборгованості у 594 810,20 гривень сукупний індекс інфляції становить 1,155, а розмір інфляційних втрат становить 91 938,96 гривень, за період з 14 травня 2016 року по 20 червня 2017 року на суму заборгованості у 474 595,30 гривень сукупний індекс інфляції становить 1,155, а розмір інфляційних втрат становить 73 357,51 гривень. Зазначає про те, що тобто сукупний розмір інфляційних втрат становить 242 672,64 гривень, а не 276 571,05 гривень, як зазначає позивач. Вказує про те, що крім того суму заборгованості не обґрунтованою з огляду на те, що паливо, передане позивачем то ТОВ «Автомагістраль», не відповідало якісним характеристикам. Зазначає про те, що Товариством відповідно до умов договору було повідомлено представника постачальника про невідповідність поставленого товару заявленій якості, представник ТОВ «Євростандарт», що прибув на місце разом з представником ТОВ «Автомагістраль» відібрав проби поставленого товару та мав забезпечити їх передачу на незалежну експертизу, однак результатів експертизи наразі позивачу не повідомлені, відтак розрахунок за поставлений товар на підставі доданих до позову документів проведений бути не може, а сума заборгованості не підлягає стягненню.

07.08.2017 від позивача до суду надійшла заява № б/н від 03.08.2017 р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 1 864 635,44 грн., з яких 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017.

З огляду на права надані позивачеві, враховуючи те, що вказана заява подана позивачем до початку розгляду справи по суті, на підставі прав наданих позивачеві ст.22 ГПК України, суд приймає вказану заяву як таку, що не суперечить закону і не порушує прав, інтересів сторін.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав нові позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив.

Суд вважає зменшені позовні вимоги новими позовними вимогами.

Повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, оглянувши оригінали документів, надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представників сторін суд, на підставі ст.11, 16, 20, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 655, 692, 712 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в сумі 1 864 635,44 грн., з яких 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

06.05.2016 між позивачем (в Договорі «Постачальник») та відповідачем (в Договорі «Покупець») було укладено договір поставки нафтопродуктів № 313 (далі Договір).

Згідно п.1.1. Договору відповідно до умов цього договору Постачальник поставить Покупцю нафтопродукти (Товар), а Покупець прийме Товар та сплатить Постачальнику його вартість на умовах і в строки, що передбачені даним Договором. Асортимент, кількість, ціна, умови поставки партії Товару визначаються у видатковій накладній або акті прийому-передачі.

Згідно п.4.1. Договору кожна Сторона зобов'язується виконувати обовязки, передбачені цим Договором.

Згідно п.4.2. Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Покупцеві Товар належної якості в кількості, асортименті і за ціною, узгодженою між Сторонами.

Згідно п.4.3. Договору Покупець зобов'язується прийняти Товар в кількості, асортименті і за ціною, визначеною в узгодженому Сторонами замовленні, а також сплатити вартість Товару у строк та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.5.1. Договору ціна на Товар встановлюється у гривневому еквіваленті по курсу гривні до долара США на міжбанківському ринку України на дату поставки Товару. Якщо, оплата Товару здійснюється Покупцем пізніше строку, зазначеному в п. 5.3, Договору, ціна Товару підлягає зміні з урахуванням умов пункту 5.4. Договору. Ціна Товару зазначається в рахунку на оплату Товару і є дійсною на протязі строку, зазначеного в цьому рахунку. У випадку, якщо Покупець сплатив пізніше строку, встановленого в рахунку на оплату, Постачальник має право здійснити перерахунок ціни Товару за цінами, встановленими на день оплати рахунку, або на вимогу Покупця, повертає йому перераховану грошову суму. Ціна Товару також фіксується у видатковій накладній або в акті прийому-передачі Товару.

Згідно п.5.2. Договору розрахунки між Сторонами здійснюються в Українській національній валюті - гривнях. Вид розрахунків - безготівковий. Зобовязання Покупця по оплаті Товару вважаються виконаними з моменту надходження грошових коштів за кожну окрему партію товару на розрахунковий рахунок Постачальника.

Згідно п.5.3. Договору Покупець зобов'язується здійснити оплату за Товар у розмірі 100% не пізніше 1-го календарного дня з моменту поставки Товару. Інші умови оплати можуть обумовлюватися сторонами у Додаткових угодах.

Згідно п.6.5. Договору Постачальник вважається таким, що виконав своє зобов'язання з поставки Товару з моменту передачі Товару Покупцеві (Представнику покупця за Довіреністю) або транспортній організації, залежно від умов поставки. Факт передачі Товару підтверджується підписаною належним чином товаротранспортною накладною, або видатковою накладною, або Актом прийому-передачі.

Згідно п.7.1. Договору у разі порушення термінів оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, визначеної від вартості неоплаченого Товару, за кожен день прострочення платежу.

Згідно п.7.2. Договору за прострочення виконання грошового зобов'язання по оплаті поставленого Товару більш ніж на сім календарних днів, Покупець на вимогу Постачальника сплачує останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь термін прострочення, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Згідно п.8.1. Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання зобов'язань до повного їх виконання обома сторонами.

Позивач передав відповідачу товар, а відповідач отримав товар на загальну суму 1 570 000 грн., що стверджується копіями видаткових накладних № ЕС00002611 від 10.05.2016 на суму 500 594,50 грн., № ЕС00002612 від 11.05.2016 на суму 594 810,20 грн., № ЕС00002613 від 11.05.2016 на суму 474 595,30 грн. (а.с.39-41).

Відповідач зобов'язання щодо оплати за отриманий товар не виконав.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 1 570 000 грн..

Зміст договору, взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з купівлі-продажу, поставки товару, які регулюються ст.655, 712 ЦК України.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.525, ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 692 України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.І ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Станом на день розгляду справи відповідач не надав суду належних доказів сплати позивачу суми боргу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що вимоги щодо стягнення 1 570 000 грн.- заборгованості згідно договору поставки № 313 від 06.05.2016 є правомірними, обгрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

Окрім вимог про стягнення суми боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.І ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача та про стягнення 1 864 635,44 грн., з яких 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017.

В силу ст. ст.4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позов, про те, що паливо передане позивачем то ТОВ «Автомагістраль», не відповідало якісним характеристикам та про те, що Товариством відповідно до умов договору було повідомлено представника постачальника про невідповідність поставленого товару заявленій якості, представник ТОВ «Євростандарт», що прибув на місце разом з представником ТОВ «Автомагістраль» відібрав проби поставленого товару та мав забезпечити їх передачу на незалежну експертизу, однак результатів експертизи наразі позивачу не повідомлені, з огляду на те, що всупереч вимог вказаних вище норм процесуального закону, відповідач не надав суду належних доказів в обгрунтування доводів викладених у відзиві.

Позивачем при пред'явленні позову було сплачено 28 478,01 грн. судового збору з позовних вимог про стягнення 1 898 533,85 грн..

07.08.2017 від позивача до суду надійшла заява № б/н від 03.08.2017 р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 1 864 635,44 грн., з яких 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017.

З огляду на права надані позивачеві ст.22 ГПК України, ст. 20 ЦК України, заяву позивача про збільшення та про зменшення розміру позовних вимог від 03.08.2017 судом прийнято як таку, що не суперечить закону, матеріалам справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 03.08.2017 викладено клопотання про повернення сплаченого судового збору в сумі 508,48 грн. у зв'язку із зменшенням розміру позовних вимог.

З огляду на викладене, вказане клопотання позивача підлягає задоволенню, а судовий збір в сумі 508,48 грн. підлягає поверненню позивачеві із державного бюджету.

В зв`язку із задоволенням зменшених позовних вимог, судові витрати на судовий збір в сумі 27 969,53 грн. на підставі ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44, 48, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 1 864 635,44 грн., з яких 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017. Судові витрати на судовий збір в сумі 27 969,53 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль", (21018, м.Вінниця, пл.Гагаріна, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євростандарт", (65033, м.Одеса, вул.Гастелло, 52/1) 1 570 000 грн.- основного боргу, 51 962,80 грн.- 3% річних за період з 13.05.2016 по 20.06.2017, 242 672,64 грн.- інфляційних втрат за період травень 2016 - червень 2017, 27 969,53 грн.- судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3.Органу Державної казначейської служби у відповідності з п.1 ч.1 ст. 7 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 р. № 3674-VI повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Євростандарт", (65033, м.Одеса, вул.Гастелло, 52/1) судовий збір в сумі 508,48 грн. перерахований згідно платіжного доручення № 4120 від 03.07.2017.

4. Примірник рішення, скріплений гербовою печаткою суду надіслати позивачу. Вказаний примірник рішення є підставою для повернення органом Державної казначейської служби Товариству з обмеженою відповідальністю "Євростандарт" із Державного бюджету судового збору в сумі 508,48 грн. перерахованого згідно платіжного доручення № 4120 від 03.07.2017.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 08.08.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 11 серпня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи