РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2017Справа №910/10545/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКЛІНСЕРВІС»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кузьміна Г.Ю. - по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКЛІНСЕРВІС» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до тендерної документації процедури закупівлі №34620000-9 Рейковий рухомий склад (дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьох вагонному складі), ідентифікатор закупівлі за №UA-2017-03-07-000885-b від 07.03.2017р. внести наступні зміни, а саме виключити підпункт 15 (таблиця 1) пункту 1.3 таблиці додатку №4 «Технічні вимоги до предмета закупівлі» тендерної документації, який викладено у редакції «Тип передачі: Гідродинамічна».

Ухвалою від 30.06.2017р. порушено провадження по справі №910/10545/17 та призначено її розгляд на 02.08.2017р.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, проте, 07.07.2017р. вказаним учасником судового процесу через відділ діловодства суду було подано клопотання про прискорення розгляду поданої разом з позовною заявою заяви про застосування заходів до забезпечення позову.

Представником відповідача 02.08.2017р. було подано клопотання про припинення провадження по справі, яке судом було розглянуто та відхилено з огляду на наступне.

Пунктом 4.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач посилався на те, що заявником було порушено процедуру оскарження та внесення змін до тендерної документації, яку визначено Законом України «Про публічні закупівлі».

Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; відсутній предмет спору; є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом (ст.80 Господарського процесуального кодексу України).

Перелік підстав припинення провадження у справі, наведений у ст.80 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Аналогічну позицію наведено у п.4.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Проте, наведені відповідачем обставини не є підставою для припинення провадження по справі у розумінні ст.80 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок чого клопотання вказаного учасника судового процесу було залишено судом без задоволення.

У судовому засіданні судом також було розглянуто та відхилено заяву позивача про застосування заходів до забезпечення позову.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, забороною на вчинення певних дій.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проте, позивачем не було наведено жодних належних та допустимих у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказів вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

З огляду на викладене вище, враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст Постанови №16 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», приймаючи до уваги, що клопотання позивача позбавлене будь-якого доказового обґрунтування, останнє було залишене судом без задоволення.

У судовому засіданні 02.08.2017р. представником відповідача було надано усні пояснення по суті спору, відповідно до змісту яких проти задоволення позовних вимог було надано заперечення.

Незважаючи на неявку представника позивача, з огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, за висновками суду, справа може бути розглянута по суті за наявними у ній документами в судовому засіданні 02.08.2017р.

В судовому засіданні 02.08.2017р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши всі представлені докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2017р. Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» було оголошено проведення відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі за №UA-2017-03-07-000885-b), предметом закупівлі за якими визначено дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьохвагонному складі Description: Diesel train consists of three cars for regional passenger traffic, код предмету закупівлі ДК 021:2015:34620000-9 - Рейковий рухомий склад СРV: 34620000-9, у кількості шести одиниць.

Вимоги до предмету закупівлі визначено у тендерній документації відкритих торгів. У додатку №4 до тендерної документації визначено технічні вимоги до предмета закупівлі. Зокрема, у п.15 вказаного додатку визначено тип передачі - гідродинамічна.

За твердженнями заявника, означена вимога тендерної документації є дискримінаційною та суперечить приписам ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі», що на думку позивача, є підставою для виключення останньої з тендерної документації за процедурою закупівлі ідентифікатор закупівлі за №UA-2017-03-07-000885-b.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем наголошено, що позивачем було порушено процедуру оскарження, яка визначена Законом України «Про публічні закупівлі». Одночасно, вказаним учасником судового процесу було вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКЛІНСЕРВІС» з жодними зверненнями щодо роз'яснень чи порушень до замовника чи тендерного комітету за спірною закупівлею не зверталось.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлено Законом України «Про публічні закупівлі».

Преамбулою до вказаного нормативно-правового акту передбачено, що метою Закону України «Про публічні закупівлі» є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Статтею 1 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що публічна закупівля - це придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом; тендер (торги) - це здійснення конкурентного відбору учасників з метою визначення переможця торгів згідно з процедурами, установленими цим Законом (крім переговорної процедури закупівлі); товари - це продукція, об'єкти будь-якого виду та призначення, у тому числі сировина, вироби, устаткування, технології, предмети у твердому, рідкому і газоподібному стані, а також послуги, пов'язані з постачанням таких товарів, якщо вартість таких послуг не перевищує вартості самих товарів.

Статтею 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено принципи здійснення закупівель. Закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об'єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

При цьому, виходячи зі змісту абзацу четвертого частини першої статті 2 Закону, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених Законом, під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому частини першої статті 1 Закону. Дотримання принципів закупівель забезпечується, зокрема, через вільний доступ необмеженого кола потенційних постачальників товарів, надавачів послуг та виконавців робіт до інформації про закупівлю та можливість взяти участь у аукціоні. Вказану правову позицію висловлено у Листі №3302-06/31462-06 від 30.09.2016р. Міністерства економічного розвитку та торгівлі України.

Вимоги до тендерної документації визначено ст.22 Закону України «Про публічні закупівлі». Вказаною статтею визначено, що тендерна документація безоплатно оприлюднюється замовником на веб-порталі Уповноваженого органу для загального доступу. Тендерна документація повинна містити: 1) інструкцію з підготовки тендерних пропозицій; 2) один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним; 3) інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі у разі, якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов'язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами. Технічна специфікація не повинна містити посилання на конкретну торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі якщо таке посилання є необхідним, воно повинно бути обґрунтованим, а специфікація повинна містити вираз "або еквівалент". Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля; 4) кількість товару та місце його поставки; 5) місце, де повинні бути виконані роботи чи надані послуги, їх обсяги; 6) строки поставки товарів, виконання робіт, надання послуг; 7) проект договору про закупівлю з обов'язковим зазначенням порядку змін його умов; 8) опис окремої частини або частин предмета закупівлі (лота), щодо яких можуть бути подані тендерні пропозиції, у разі якщо учасникам дозволяється подати тендерні пропозиції стосовно частини предмета закупівлі (лота); 9) перелік критеріїв та методику оцінки тендерних пропозицій із зазначенням питомої ваги критеріїв. Опис методики оцінки за критерієм "ціна" повинен містити інформацію про врахування податку на додану вартість (ПДВ); 10) строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються дійсними, але не менше ніж 90 днів з дати розкриття тендерних пропозицій; 11) інформацію про валюту, у якій повинна бути розрахована і зазначена ціна тендерної пропозиції; 12) інформацію про мову (мови), якою (якими) повинні бути складені тендерні пропозиції; 13) зазначення кінцевого строку подання тендерних пропозицій; 14) розмір, вид та умови надання забезпечення тендерних пропозицій (якщо замовник вимагає його надати); 15) розмір, вид, строк та умови надання, умови повернення та неповернення забезпечення виконання договору про закупівлю (якщо замовник вимагає його надати); 16) прізвище, ім'я та по батькові, посаду та адресу однієї чи кількох посадових осіб замовника, уповноважених здійснювати зв'язок з учасниками; 17) у разі закупівлі робіт - вимогу про зазначення учасником у тендерній пропозиції інформації (повне найменування та місцезнаходження) щодо кожного суб'єкта господарювання, якого учасник планує залучати до виконання робіт як субпідрядника в обсязі не менше ніж 20 відсотків від вартості договору про закупівлю. Тендерна документація може містити також іншу інформацію відповідно до законодавства, яку замовник вважає за необхідне до неї включити. Тендерна документація може містити опис та приклади формальних (несуттєвих) помилок, допущення яких учасниками не призведе до відхилення їх пропозицій. Формальними (несуттєвими) вважаються помилки, що пов'язані з оформленням тендерної пропозиції та не впливають на зміст пропозиції, а саме - технічні помилки та описки. Тендерна документація не повинна містити вимог, що обмежують конкуренцію та призводять до дискримінації учасників.

Як вказувалось вище, вимоги до предмету закупівлі визначено у тендерний документації відкритих торгів. У додатку №4 до тендерної документації визначено технічні вимоги до предмета закупівлі. Зокрема, у п.15 вказаного додатку визначено тип передачі - гідродинамічна.

Згідно із ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч.1 ста.4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права» як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Щодо порушеного права господарський суд зазначає, що таким слід розуміти такий стан суб'єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб'єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов'язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Однак, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно зі ст.34 вказаного нормативно-правового акту господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи (п.2.5 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, при зверненні до суду з розглядуваним позовом, заявником повинно бути доведено обставини визначення дискримінаційних вимог у тендерній документації відкритих торгів та порушення внаслідок цього прав й законних інтересів позивача з боку відповідача.

Проте, всупереч наведеним вище нормам чинного законодавства, позивачем не надано суду належних та допустимих у розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України доказів того, що технічна вимога до предмету закупівлі стосовно визначення типу передачі - гідродинамічний, призводить до дискримінації учасників.

При цьому, суд зазначає, що у даному випадку посилання заявника на те, що дизельні поїзди для регіональних пасажирських перевезень у трьохвагонному складі з типом передачі - гідродинамічний виготовляються лише окремими суб'єктами господарювання не вказують на дискримінаційність вимог тендерної документації відкритих торгів.

До того, твердження позивача про відсутність у даному випадку можливості прийняти участь у процедурі закупівлі (ідентифікатор закупівлі за №UA-2017-03-07-000885-b), предметом закупівлі за якими визначено дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьохвагонному складі Description: Diesel train consists of three cars for regional passenger traffic, код предмету закупівлі ДК 021:2015:34620000-9 - Рейковий руховий склад СРV: 34620000-9, через відсутність технічної можливості виготовлення предмету закупівлі, що відповідає визначеним замовником технічним вимогам, ніяким чином не вказує на дискримінаційність вимог тендерної документації та порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКЛІНСЕРВІС».

Одночасно, посилання заявника на технічні характеристики, зокрема, типи передачі аналогічних предмету спірної закупівлі, вагонів, які застосовуються світовими виробниками, також не свідчить про те, що замовником вміщено до тендерної документації умови, які призводять до дискримінації учасників.

Суд також вважає безпідставними та юридично неспроможними посилання заявника на те, що спірна умова тендерної документації суперечить приписам п.3 ч.2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», згідно якої тендерна документація повинна містити інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, у тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі у разі, якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов'язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами. Технічна специфікація не повинна містити посилання на конкретну торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі якщо таке посилання є необхідним, воно повинно бути обґрунтованим, а специфікація повинна містити вираз «або еквівалент». Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля.

У даному випадку, визначена у п.15 додатку №4 до тендерної документації щодо проведення відкритих торгів код ДК 021:2015:34620000-9 - Рейковий рухомий склад (дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьохвагонному складі) вимога, не суперечить приписам п.3 ч.2 ст. 22 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки фактично визначення замовником типу передачі не є посиланням на конкретну торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника, а за своєю природою є саме окремою технічною характеристикою предмета закупівлі.

До того ж, судом прийнято до уваги, що станом на момент вирішення спору по суті, рішенням замовника було внесено зміни до п.15 додатку №4 до тендерної документації щодо проведення відкритих торгів код ДК 021:2015:34620000-9, та визначено тип передачі: електричний або гідравлічний, або еквівалент.

За таких обставин, виходячи з наведеного у сукупності, приймаючи до уваги, що заявником не було доведено належними та допустимими у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України доказами обставин визначення дискримінаційних вимог у тендерній документації відкритих торгів код ДК 021:2015:34620000-9 - Рейковий рухомий склад (дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьохвагонному складі та порушення внаслідок цього прав й законних інтересів позивача, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОКЛІНСЕРВІС» до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до тендерної документації процедури закупівлі №34620000-9 Рейковий рухомий склад (дизельний поїзд для регіональних пасажирських перевезень у трьох вагонному складі), ідентифікатор закупівлі за №UA-2017-03-07-000885-b від 07.03.2017р. внести наступні зміни: підпункт 15 (таблиця 1) пункту 1.3 таблиці додатку №4 «Технічні вимоги до предмета закупівлі» тендерної документації, який викладено у редакції «Тип передачі: Гідродинамічна», виключити.

Всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову згідно приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити в задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.08.2017р.

Суддя Спичак О.М.