ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 року Справа № 904/12367/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів - Березкіної О.В., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: Семенова О.П.- представник, довіреність № 1582 від 28.07.2017 р., Богачова С.О.- представник, довіреність № 837 від 17.05.2017 р.,

від відповідача: Панченко Т.Г.- директор, діє на підставі контракту від 07.11.2016 р.,

від третьої особи: Булаткіна Н.О.- представник, довіреність № 32 від 04.05.2017 р., Конох Я.В.- представник, довіреність № 42 від 08.08.2017 р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2017 р. у справі № 904/12367/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до комунального позашкільного навчального закладу "Центр дитячої та юнацької творчості" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м.Дніпро

про стягнення 21785грн.74коп. заборгованості, штрафу у розмірі 2178грн.57коп., пені у розмірі 1186грн.45 коп., неустойки у розмірі 23 613грн.28 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2017р. у справі №904/12367/16 (суддя Бондарєв Е.М.) публічному акціонерному товариству (далі-ПАТ) "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" відмовлено в задоволенні позову, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 01.03.2017р. №БМЕУ-1/429/12, про стягнення з комунального позашкільного навчального закладу (далі-КПНЗ)"Центр дитячої та юнацької творчості" заборгованості по орендній платі в сумі 21785грн.74коп., штрафу за невиконання грошового зобов'язання в сумі 2178грн.57коп., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов"язання в сумі 1186грн.45коп. та неустойки за невиконання обов"язку по поверненню речі в сумі 23613грн.28коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що позивач не є стороною договору оренди від 05.08.2009р. №12/02-3542-ОД, укладеного відповідачем та третьою особою, у зв"язку з чим, у позивача відсутні законні підстави для зміни або припинення цивільних прав та обов"язків відповідача та третьої особи за договором, з того, що позивачем не надано належних доказів зміни орендодавця як кредитора у зобов"язанні, яке виникло згідно з цим договором внаслідок чого відсутніми є і підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги ;

- у поданій скарзі йдеться про те, що 21.10.2015р. товариство набуло право власності на нерухоме майно, яке є об"єктом оренди за вказаним вище договором, і до нього перейшли права та обов"язки за цим договором, при цьому перехід права власності на орендоване майно третім особам не є підставою для зміни або припинення чинності договору і останній зберігає чинність для нового власника, про те, що з грудня 2015р. третя особа втратила статус орендодавця за договором, а відповідач, підписавши додатковий договір від 22.03.2016р. та скріпивши його своєю печаткою, фактично визнав поширення умов додаткового договору на правовідносини сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015р. і це є свідченням того, що права та обов"язки сторін, передбачені додатковим договором за період, який передував його укладенню, є юридично значимими і викликають як юридичні так і податкові наслідки, про те, що заперечень ні збоку відповідача, ні з боку третьої особи по встановленню нового орендодавця за договором не поступало, про те, що чинним законодавством не зобов"язано сторони укладати тристоронній договір, з метою реалізації правонаступництва за договором оренди, як вважає суд першої інстанції, про те, що позивач вчинив всі необхідні заходи по повідомленню відповідача та третьої особи про заміну кредитора, така заміна не вплинула на характер, обсяг і порядок виконання боржником своїх обов"язків, не погіршила становища боржника, в подальшому сторони вчинили конклюдентні дії, направлені на продовження договору оренди між відповідачем та новим кредитором, а також про те, що відповідач, в порушення умов договору, не виконує обов"язок по своєчасному і в повному обсязі сплати орендних платежів та обов"язку по поверненню об"єкта оренди;

- відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині сплати штрафних санкцій, пені та судового збору через відсутність вини закладу та встановити порядок сплати орендної плати, посилаючись на те, що до управління Державної казначейської служби у Дніпропетровській області для проведення оплати було надано двосторонню угоду, укладену між позивачем та закладом, вказана угода не прийнята для реєстрації, станом на 01.07.2017р. проект нового договору оренди позивачем не надано, на те, що сплачувати орендну плату можливо, але для цього необхідна домовленість позивача і третьої особи стосовно визначення фактичного орендодавця, на те, що відповідач являється комунальним закладом, не є прибутковим підприємством, заклад не має права розпоряджатися коштами на власний розсуд, оскільки всі перерахування здійснює управління державної казначейської служби, а також на те, що в матеріалах спави відсутні докази, які б підтверджували наявність у позивача збитків у зв"язку з навмисним порушенням закладом строків виконання грошового зобов"язання за договором оренди;

- третя особа просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, посилаючись на те, що спірний договір оренди укладений безпосередньо з регіональним відділенням Фонду як орендодавцем внаслідок чого зміна власника орендованого майна є істотною і відповідно до п.10.3 договору допускається лише за згодою сторін, однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували надання скаржником пропозицій по заміні орендодавця, при цьому третя особа зверталася як до орендаря так і до балансоутримувача з пропозицією укласти тристоронню угоду про встановлення належного орендодавця за договором, але вказана пропозиція була проігнорована, що й спричинило спірну ситуацію, на те, що думка скаржника стосовно визначення товариства як власника спірного майна суперечить нормам чинного законодавства, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №20 "Про утворення ПАТ"Українська залізниця", Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та статуту ПАТ"Українська залізниця" єдиним власником спірного майна є держава в особі Кабінету Міністрів України і у разі якщо засновником акціонерного товариства виступає держава, то майно суб"єктів господарювання, заснованих на державній власності може змінювати державну форму власності лише у разі його приватизації, проведення корпоратизації державного унітарного підприємства в акціонерне товариство не є приватизацією такого державного підприємства, а також на те, що оскільки майно передане в оренду залишилося в державній власності, то регіональне відділення є належним орендодавцем за спірним договором.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2009р. між регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області (орендодавцем) та КПНЗ"Будинок дитячого містецтва" (орендарем) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-3542-ОД (т.1, а.с.116-122).

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування державне нерухоме майно, яким є нежитлове вбудоване приміщення площею 243,8кв.м., розташоване по вул.Семафорна, 42 у м.Дніпропетровську, яке перебуває на балансі ДП "Придніпровська залізниця"(балансоутримувач).

Відповідно до 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна

П.3.6 договору визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні:

- 70 процентів до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділенням казначейства в сумі 768грн.39коп.,

- 30 процентів ? балансоутримувачу в сумі 329грн.31 коп.

щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропозицій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

П.3.8 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно та не в повному обсязі стягується до бюджету та балансоутримувачу з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Націнального банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п.10.1 договір укладено строком на один рік з 05.08.2009 до 04.08.2010р.р. включно.

Згідно з п.10.8 договору його чинність припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

В п.п.10.10, 10.11, 10.12 договору сторонами узгоджено, що у разі припинення договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Майно вважається повернутим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі, якщо орендар не виконує обов"язку щодо повернення майна після припинення договору, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки в розмірі подвійної орендної плати за поточний місяць користування майном за час прострочення.

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв об'єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі від 07.07.2009р., який складено за участю балансоутримувача.

Протягом дії договору сторонами було укладено ряд додаткових угод щодо зміни умов в частині розміру орендної плати та строку оренди.

09.11.2015р. регіональним відділенням Фонду державного майна та відповідачем укладена додаткова угода до договору, якою внесені зміни до п.10.1 останнього шляхом пролонгації договору з 01.08.2015р. до моменту створення (реєстрації) публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", але не більш ніж по 31.12.2015р..

12.03.2016р. ПАТ"Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (орендодавцем) та КПНЗ"Центр дитячої та юнацької творчості"(орендарем) укладено додатковий договір до договору №12/02-3542-ОД від 05.08.2009р., п.1 якого встановлено, що орендодавцем майна за договором оренди є ПАТ"Українська залізниця".

Відповідно до додаткового договору п.п.3.1, 3.6 договору оренди викладено в новій редакції, згідно з якою орендна плата, визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу за базовий місяць розрахунку ? листопад 2015 року становить 1221грн.31коп. без податку на додану вартість. Орендна плата сто процентів перераховується на рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Додатковим договором між ПАТ"Українська залізниця" та КПНЗ"Центр дитячої та юнацької творчості" від 28.03.2016р. термін дії договору оренди №12/02-3542-ОД від 05.08.2009р. продовжено до 30.06.2016р..

Після закінчення встановленого терміну дії договору майно, що перебувало в оренді відповідачем не повернуто.

Викладені обставини слугували визначальними для нарахування позивачем відповідачу орендної плати за грудень 2015 - лютий 2017р.р., пені за несвоєчасне внесення орендної плати з 11.01. по 01.12.2016р., штрафу в розмірі 10 процентів від суми заборгованості по орендній платі та неустойки за невиконання обов"язку щодо повернення об"єкта оренди за липень 2016- лютий 2017р.р..

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд послався на відсутність доказів зміни, припинення або розірвання договору оренди №12/02-3542-ОД від 05.08.2009р., укладеного між відповідачем та третьою особою, на те, що позивач не є стороною вказаного договору, на те, що всупереч вимогам чинного законодавства додатковим договором від 22.03.2016р. фактично було змінено суб"єктний склад договору оренди, а також на те, що позивачем не надано належних доказів заміни орендодавця за договором оренди.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками господарського суду, оскільки вважає ці висновки зробленими всупереч положенням ст.43 Господарського процесуального кодексу України без ґрунтовного дослідження обставин справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Так, ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" передбачено утворення на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності.

П.2 постанови встановлено, що статутний капітал товариства формується шляхом внесення до нього, зокрема майна Укрзалізниці, підприємств, зазначених у додатку 1, крім майна, яке закріплюється за товариством на праві господарського відання згідно із Законом України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", та іншого майна, яке відповідно до законодавства не може бути включене до статутного капіталу.

Ч.3 ст.4 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" передбачено, що внесення нерухомого майна залізничного транспорту до статутного капіталу товариства може здійснюватися на підставі обліку майна на балансах Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств залізничного транспорту відповідно до законодавства без попередньої державної реєстрації права власності на таке майно.

Відповідно до ч.2 ст.5 названого Закону переоформлення правовстановлюючих документів на об'єкти нерухомого майна, внесені до статутного капіталу товариства, здійснюється протягом двох років з дня державної реєстрації товариства

Державна реєстрація прав на нерухоме майно, внесеного до статутного капіталу товариства, здійснюється на підставі передавального акту та акту оцінки майна залізничного транспорту, внесеного до статутного капіталу товариства. Передавальний акт та/або акт оцінки майна залізничного транспорту є документами, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу товариства.

18.08.2015 року Міністерством інфраструктури України затверджено передавальний акт по ДП "Придніпровська залізниця", зведений акт оцінки майна, що вноситься до статутного капіталу ПАТ"Українська залізниця", а також, зведений передавальний акт майна, що вноситься до статутного капіталу ПА "Українська залізниця".

Відповідно до наданих документів майно, що є об'єктом оренди за договором від 05.08.2009р. № 12/02-3542-ОД передано до статутного капіталу ПАТ "Українська залізниця".

Згідно з ст.329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст.85 Господарського кодексу України, ст.115 Цивільного кодексу України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 затверджено Статут публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

П.2 Статуту встановлено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до п.20 Статуту товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту.

П.33 Статуту передбачено, що товариство здійснюючи право власності, володіє, користується та розпоряджається належним йому майном і вчиняє стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, Статуту та меті діяльності підприємства.

За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об"єкт нерухомості, який є предметом договору оренди по справі зареєстровано за ПАТ"Українська залізниця" 14.09.2016р..

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм, зокрема, в частині особливостей утворення ПАТ"Українська залізниця", та вищезазначених фактичних обставин справи колегією суддів зроблено висновок про те, що з моменту складення передавального акта та/або акта оцінки майна залізничного транспорту, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на майно, внесене до статутного капіталу ПАТ"Українська залізниця", та державної реєстрації зазначеної юридичної особи, остання набула право власності на майно, в тому числі, об'єкт нерухомості, що є предметом оренди за договором № 12/02-3542-ОД від 05.08.2009р..

Одночасно слід зазначити, що за приписами ч.1 ст.770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Аналогічні положення закріплені ч.2 ст.15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка передбачає, що у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди.

Умовами п.10.7 договору оренди встановлено, що перехід права власності на майно третім особам, не є підставою для зміни або припинення чинності цього договору, і він зберігає свою чинність для нового власника орендованого майна (його правонаступника).

У даному випадку, у зв'язку з переходом права власності на майно, яке є об'єктом оренди, в силу вимог закону, відбулася заміна сторони у зобов'язанні, внаслідок чого до позивача перейшли права та обов'язки орендодавця по договору оренди, в тому числі, і право вимагати сплати орендних платежів, тобто, прав кредитора у зобов"язанні.

Викладеним вище положенням законодавства в частині утворення ПАТ"Українська залізниця" та документам, представленим позивачем господарський суд оцінки не надав, вимоги ст.115 Цивільного кодексу України та ст.15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не були застосовані господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема. сплата неустойки.

Ст.785 Кодексу передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Ч.2 ст.795 Кодексу встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та враховуючи, що у визначені позивачем періоди відповідач не оплачував орендну плату за договором №12/02-3542-ОД від 05.08.2009р., в процесі розгляду справи судами доказів такої оплати не надав, після припинення дії договору 30.06.2016р. нерухоме майно, яке являється предметом оренди за актом приймання-передачі не повернув, позовні вимоги, з урахуванням заяви від 09.02.2017р. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 20309грн.91коп., штрафу в сумі 2030грн.99коп. та неустойки в сумі 20661грн.62коп..

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов"язання якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців, коли зобов"язання мало бути виконаним.

При нарахуванні пені позивачем пропущено встановлений даною нормою шестимісячний строк, оскільки на заборгованість за грудень 2015р. в сумі 263грн.22коп., з урахуванням строків оплати, передбачених додатковим договором від 12.03.2016р., пеня має нараховуватися за період з 11.01. по 11.07.2016р., за січень 2016р. на заборгованість в сумі 614грн.93коп.- з 11.02. по 11.08.2016р., за лютий 2016р. на заборгованість в сумі 614грн.93коп.- з 11.03. по 11.09.2016р., за березень 2016р. на заборгованість в сумі 1475грн.83коп.- з 11.04.-11.10.2016р., за квітень 2016р. на заборгованість в сумі 1475грн.83коп.- з 11.05. по 11.11.2016р. і за травень 2016р. на заборгованість в сумі 1475грн.83коп - з 11.06. по 01.12.2016р..

За вказані періоди загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача складає 995грн.82коп..

В решті позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.

У цьому зв"язку рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасування, як таке, що прийнято при неповному з"ясуванні обставин, які мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про те, що розпоряджатися спірним майно має Кабінет Міністрів України (засновник позивача) через відповідні органи з огляду на приписи пунктів 20, 33 Статуту публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", відповідно до яких товариство має у власності майно, що внесене до його статутного капіталу, здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту; товариство здійснюючи право власності, володіє, користується та розпоряджається належним йому майном і вчиняє стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, Статуту та меті діяльності підприємства.

Доводи третьої особи щодо відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спірне майно спростовуються приписами частини 2 статті 5 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" та передавальними актами, що містяться в матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.101- 105 Господарського процесуального кодексу України, суд ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2017р. у справі №904/12367/16 скасувати частково;

- прийняти нове рішення;

- стягнути з комунального позашкільного навчального закладу "Центр дитячої та юнацької творчості" Дніпровської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" заборгованість по орендній платі в сумі 20309грн.91коп., штраф в сумі 2030грн.99коп., пеню в сумі 995грн.82коп., неустойку в сумі 20661грн.62коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн., видати наказ;

- в решті в позові відмовити;

- стягнути з комунального позашкільного навчального закладу "Центр дитячої та юнацької творчості" Дніпровської міської ради на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" 1509грн.87коп. судового збору за апеляційною скаргою, видати наказ;

- видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В.Березкіна

Суддя Л.П.Широбокова

Повна постанова складена 14.08.2017