ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Справа № 904/7669/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Іванової Л.Б., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"
на ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017
у справі№ 904/7669/16 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомКомпанії "Ментікто Холдінгс Лімітед"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" (відповідач-1); 2. Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (відповідач-2); 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр" (відповідач-3); 4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс" (відповідач-4); 5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" (відповідач-5)
просолідарне стягнення заборгованості,
за участю представників:
від позивача не з'явився
від відповідача-1не з'явився
від відповідача-2не з'явився
від відповідача-3не з'явився
від відповідача-4не з'явився
від відповідача-5не з'явився
від скаржникаМихайлова В.В.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Компанія "Ментікто Холдінгс Лімітед" звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" (далі - ТОВ "Проско Ресурси"), Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Кольорові метали" (далі - ТОВ ІІ "Кольорові метали"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Любимівський кар'єр" (далі - ТОВ "Любимівський кар'єр"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс" (далі - ТОВ "Юкрейн Мінералс"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін" (далі - ТОВ "Юмін") про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості у загальному розмірі 136 594 026,01 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ПАТ "Укрсоцбанк") та Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" (далі - ПАТ "ВТБ Банк") звернулися до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просили суд скасувати зазначене рішення і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 припинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "ВТБ Банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2017 ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 скасовано, справу передано до апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

За наслідками повторного апеляційного провадження, 17.05.2017 Дніпропетровським апеляційним господарським судом (колегія суддів у складі: Білецька Л.М. - головуючий, Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.) прийнято ухвалу, якою припинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "ВТБ Банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 904/7669/16 про припинення апеляційного провадження, ПАТ "ВТБ Банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу, справу передати до апеляційної інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.08.2017 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Іванової Л.Б., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПАТ "ВТБ Банк" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 15.08.2017 о 10 год. 50 хв.

14.08.2017 до Вищого господарського суду України надійшло клопотання ПАТ "ВТБ Банк" про відкладення розгляду справи на іншу дату. Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що між скаржником та боржниками ведуться переговори з приводу укладення мирової угоди щодо погашення наявної перед банком заборгованості.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 ГПК України, були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак позивач та відповідачі передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористалися.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, зважаючи на те, що ухвалою Вищого господарського суду України від 07.08.2017 про призначення до розгляду касаційної скарги явка представників сторін обов'язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з урахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, з огляду на строки розгляду касаційної скарги, встановлені ст. 1118 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування апеляційним господарськими судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено апеляційною інстанцією, предметом спору у даній справі є солідарне стягнення з відповідачів основної заборгованості, пені, інфляційних втрат, 3% річних за неналежне виконання ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ ІІ "Кольорові метали" зобов'язань за договором про відступлення права вимоги № 3 від 10.05.2015, укладеного між Компанією "Ментікто Холдінгс Лімітед", ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ ІІ "Кольорові метали", а також за неналежне виконання ТОВ "Любимівський кар'єр", ТОВ "Юкрейн Мінералс" та ТОВ "Юмін" зобов'язань за договором поруки № 1/15 від 11.05.2015, укладеного між Компанією "Ментікто Холдінгс Лімітед", ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ "Любимівський кар'єр", договором поруки № 2/15 від 11.05.2015, укладеного між Компанією "Ментікто Холдінгс Лімітед", ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ "Юкрейн Мінералс", договором поруки № 3/15 від 13.05.2015, укладеного між Компанією "Ментікто Холдінгс Лімітед", ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ "Юмін".

Задовольняючи позовні вимоги Компанії "Ментікто Холдінгс Лімітед", місцевий господарський суд виходив з того, що ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ ІІ "Кольорові метали", як солідарні боржники, не виконали перед позивачем у строк до 25.05.2015 включно своїх зобов'язань за договором про відступлення права вимоги № 3 від 10.05.2015 на суму 80 258 276,19 грн. основного боргу, а ТОВ "Любимівський кар'єр", ТОВ "Юкрейн Мінералс" та ТОВ "Юмін" не виконали перед позивачем своїх зобов'язань поручителів за договорами поруки № 1/15 від 11.05.2015, № 2/15 від 11.05.2015, № 3/15 від 13.05.2015, що є підставою для стягнення солідарно з відповідачів основної суми боргу та нарахованих пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Апеляційним господарським судом встановлено, що апеляційна скарга ПАТ "ВТБ Банк" мотивована тим, що за умовами укладеного між ТОВ "Любимівський кар'єр" та ПАТ "ВТБ Банк" кредитного договору № 77/07В від 13.12.2007, в редакції договору № 7 про внесення змін до кредитного договору від 25.03.2010, на ТОВ "Любимівський кар'єр" покладено обов'язок письмово повідомити скаржника про укладення договору поруки № 1/15 від 11.05.2015, чого ТОВ "Любимівський кар'єр" зроблено не було. На думку ПАТ "ВТБ Банк", рішення суду у даній справі № 904/7669/16 є обставиною, яка значним чином ускладнює можливість своєчасного та у повному обсязі повернення грошових коштів ТОВ "Любимівський кар'єр" з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 77/07В від 13.12.2007, які стягнуто на користь ПАТ "ВТБ Банк" рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2016 у іншій справі № 904/4329/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно з п. 52 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК України підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Оскаржуване не залученою особою судове рішення повинно безпосередньо стосуватися її прав та обов'язків. Тобто в рішенні суду має бути безпосередньо вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститися судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не повинен братися до уваги.

Верховним Судом України в його постановах також неодноразово викладався висновок щодо застосування норм права, який полягає в тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідні правові висновки наведено, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 02.09.2008 № 23/294, від 23.12.2015 № 5024/1463/2012.

Як зазначалось вище та встановлено апеляційною інстанцією, предметом спору у даній справі є солідарне стягнення з відповідачів основної заборгованості, пені, інфляційних втрат, 3% річних за неналежне виконання ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ ІІ "Кольорові метали" зобов'язань за договором про відступлення права вимоги № 3 від 10.05.2015, та за неналежне виконання ТОВ "Любимівський кар'єр", ТОВ "Юкрейн Мінералс" та ТОВ "Юмін" зобов'язань за договорами поруки № 1/15 від 11.05.2015, № 2/15 від 11.05.2015, № 3/15 від 13.05.2015.

Апеляційним господарським судом встановлено, що договір про відступлення права вимоги № 3 від 10.05.2015 та договори поруки № 1/15 від 11.05.2015, № 2/15 від 11.05.2015, № 3/15 від 13.05.2015 є чинними, а ПАТ "ВТБ Банк" не є стороною вказаним договорів та зазначеними договорами не визначались його права та обов'язки.

Так, апеляційною інстанцією встановлено, що ПАТ "ВТБ Банк" не було учасником господарських правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі та були предметом розгляду в місцевому господарському суді, а господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення не вирішувались питання про права та обов'язки ПАТ "ВТБ Банк" як у цих відносинах, так і взагалі. Зокрема, резолютивна частина рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 не містить жодних приписів щодо прав та обов'язків заявника касаційної скарги, в мотивувальній частині оскаржуваного рішення також жодним чином не зазначено про права і обов'язки ПАТ "ВТБ Банк".

Апеляційним господарським судом також встановлено, що місцевим господарським судом питання про права та обов'язки ПАТ "Укрсоцбанк" рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 не вирішувались.

Апеляційний господарський суд встановивши, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не порушує та не вирішує питання про права та обов'язки ПАТ "ВТБ Банк" та ПАТ "Укрсоцбанк", враховуючи презумпцію правомірності правочинів (договору про відступлення права вимоги № 3 від 10.05.2015 та договорів поруки № 1/15 від 11.05.2015, № 2/15 від 11.05.2015, № 3/15 від 13.05.2015), дійшов правомірного висновку про припинення апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "ВТБ Банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2016 у справі № 904/7669/16 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що порушення ТОВ "Любимівський кар'єр" своїх зобов'язань за кредитним договором № 77/07В від 13.12.2007 може бути підставою звернення ПАТ "ВТБ Банк" до суду з відповідним позовом.

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками апеляційного господарського суду про наявність правових підстав для припинення апеляційного провадження за апеляційними скаргами ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "ВТБ Банк" у зв'язку з відсутністю правового зв'язку між скаржниками і сторонами у даній справі та як наслідок відсутність суб'єктів апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акта колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 904/7669/16 залишити без змін.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді Л.Б. Іванова

С.Р. Шевчук