ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"14" червня 2017 р. Справа № Б8/030-12

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експерт, Київська область,

м. Кагарлик

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Богуславщина, Київська область, Богуславський район, с. Медвин

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Русава-К, Київська область, м. Кагарлик

про визнання угоди недійсною

Суддя Лопатін А.В.

в межах справи № Б8/030-12 про банкрутство ТОВ Агро-Богуславщина

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/030-12 за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Богуславщина про банкрутство.

Постановою господарського суду Київської області від 23.12.2013 р. (суддя Наріжний С.Ю.) завершено процедуру санації боржника, визнано банкрутом ТОВ Агро-Богуславщина, відкрито ліквідаційну процедуру останнього.

03.01.2017 р. від ТОВ Агро Експерт надійшла заява про визнання правочину, оформленого видатковою накладною № 468 від 20.12.2011 р., за яким ТОВ Агро-Богуславщина передало, а ТОВ Русава-К прийняло товари на загальну суму 556313,67 грн. недійсним.

Ухвалою господарського суду Київскої області від 10.01.2017 р. прийнято заяву ТОВ Агро Експерт про визнання угоди недійсною до розгляду в межах справи № Б8/030-12 про банкрутство ТОВ Агро-Богуславщина, розгляд заяви ТОВ Агро Експерт та клопотання про витребування доказів призначено на 22.02.2017 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2017 р. розгляд заяви відкладено на 01.03.2017 р.

01.03.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником заявника подано заяву, якою останній просить відкласти судове засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2017 р. розгляд заяви ТОВ Агро Експерт відкладено на 12.04.2017 р.

11.04.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області ліквідатором ТОВ Агро-Богуславщина подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.04.2017 р. розгляд заяви ТОВ Агро Експерт відкладено, розгляд заяви ліквідатора ТОВ Агро-Богуславщина про забезпечення позову призначено на 14.06.2017 р., повторно зобов'язано відповідача надати суду: відзив (письмові пояснення) на заяву ТОВ Агро Експерт з наданням доказів, що підтверджують викладені обставини; докази надсилання позивачу копії відзиву у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, повторно зобов'язано ліквідатора ТОВ Агро-Богуславщина та ТОВ Русава-К надати суду за наявності копію видаткової накладної № 468 від 20.12.2011 р., за якою ТОВ Агро-Богуславщина передало, а ТОВ Русава-К прийняло товари на загальну суму 556313,67 грн. для долучення до матеріалів справи та її оригінал для огляду у судовому засіданні.

13.06.2017 р. ліквідатором ТОВ Агро-Богуславщина - арбітражним керуючим ОСОБА_1 подано письмові пояснення в яких останній зазначає, що у останнього відсутня видаткова накладна № 468 від 20.12.2011 р.

В судовому засіданні, заслухавши присутніх учасників судового процесу та розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Матеріали справи містять заяву ліквідатора ТОВ Агро-Богуславщина ОСОБА_1 про забезпечення позову, відповідно до якої останній просить суд накласти арешт на майно та грошові суми, що належать відповідачу ТОВ Русава-К, а також в зазначеній заяві заявник (відповідач-1) просить суд відстрочити сплату судового збору за подачу цієї заяви, а в подальшому судові витрати покласти на відповідача-2.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке:

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України».

Виходячи з положень зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Водночас, ліквідатор ТОВ Агро-Богуславщина ОСОБА_1 в своїй заяві жодним чином не обґрунтовує вимогу щодо відстрочення сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, у звязку з чим, у суду відсутні правові підстави для її задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що ліквідатором ТОВ Агро-Богуславщина ОСОБА_1 не здійснено оплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі, суд залишає його заяву про забезпечення позову без розгляду.

Заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу та розглянувши заяву ТОВ Агро Експерт про визнання недійсним правочину, оформленого видатковою накладною № 468 від 20.12.2011 р., за яким ТОВ Агро-Богуславщина передало, а ТОВ Русава-К прийняло товар на загальну суму 556313,67 грн., судом встановлено наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами не подано на виконання вимог ухвал суду видаткову накладну № 468 від 20.12.2011 р. Разом з тим, відповідач-1 в поясненнях поданих до суду зазначив, що у останнього відсутній такий документ.

Вказана заява ТОВ Агро Експерт обґрунтована тим, що правочин, оформлений видатковою накладною № 468 від 20.12.2011 р., укладено всупереч цілям діяльності ТОВ Агро-Богуславщина, що спричинило шкоду боржнику та його кредиторам, крім того, за переданий товар відповідач-2 не розрахувався.

Окрім наведеного, заявник зазначає, що оспорюваний правочин було укладено в порушення арешту на майно ТОВ Агро-Богуславщина, накладеного ВДВС Богуславського РУЮ Київської області.

Разом з тим, ТОВ Агро Експерт звертаючись до суду з вищевикладеною заявою посилається на приписи статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", як на правову підставу звернення з такою заявою конкурсного кредитора та розгляду даного спору в межах справи про банкрутство та просить суд з підстав, передбачених вказаною статтею Закону, визнати правочин недійсним.

Відповідно до частини першої вказаної статті Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

- боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

- боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Так, заявник посилається на наступне:

Статтею 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Разом з тим, ТОВ Агро Експерт жодні докази на підтвердження викладених в заяві обставин не подало.

Таким чином, ТОВ Агро Експерт належними та допустимими доказами не доведено наявності правових підстав, встановлених ст. 20 Закону, зокрема здійснення боржником відчуження майна безоплатно, для задоволення, поданої у порядку вказаної норми Закону, заяви.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Статтею 4-2 ГПК України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Разом з тим, заявником, подаючи заяву у порядку статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в межах провадження у справі про банкрутство, жодним чином не доведено наявності правових підстав для звернення до суду, з метою захисту свого права (у разі його порушення), з заявою про визнання правочину недійсним саме в такий спосіб, оскільки твердження ТОВ Агро Експерт про те, що боржником відчужено майно безоплатно, що відповідно до вказаної норми є підставою для визнання правочину недійсним не знайшли свого підтвердження, як і те, що правочин укладено в супереч цілям діяльності боржника та у порушення накладеного на його майно органом ДВС арешту.

Предмет позову це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується зі способами захисту права, які перелічені в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України. Крім того, відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Предмет позову визначає позивач.

З огляду на викладене, враховуючи обраний ТОВ Агро Експерт спосіб захисту права та зміст заявленої вимоги, подання заяви в межах справи про банкрутство керуючись приписами статті 20 Закону, оскільки заявником не доведено наявності передбачених вказаної статтею підстав для визнання недійсним правочину, суд дійшов висновку, що заява ТОВ Агро Експерт про визнання правочину недійсним, подана у порядку вказаної норми не підлягає задоволенню.

Крім того, як вбачається з п. 2 прохальної частини заяви ТОВ Агро Експерт про визнання недійсним правочину та заяви ТОВ Агро Експерт, поданої до суду 01.03.2017 р., заявник просить суд витребувати у якості доказів у відповідача-1 та ТОВ «Агроскоп Україна» видаткову накладну № 468 від 20.12.2011 р. Як вже було зазначено, судом було зобовязано відповідачів ухвалами суду надати вказаний документ. Водночас, дане клопотання в частині витребування саме в ТОВ «Агроскоп Україна» видаткової накладної № 468 від 20.12.2011 р. суд залишає без задоволення, оскільки заявником необґрунтована вимога щодо витребування у вказаної юридичної особи, яка не є стороною в даному спорі доказів.

Згідно з приписами Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом за результатами розгляду спору в межах справи про банкрутство господарський суд виносить ухвалу.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, суд

ухвалив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Експерт від 28.12.2016 р. № 104 (вх. № 12/17, 03.01.2017 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Богуславщина та Товариства з обмеженою відповідальністю Русава-К про визнання недійсним правочину, оформленого видатковою накладною від 20.12.2011 р. № 468 залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя А.В. Лопатін