ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 924/1101/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Владимиренко С.В. - доповідача,

Демидової А.М. ,

Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу

міста Хмельницького

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

від 21.02.2017 року

та рішення господарського суду Хмельницької області

від 20.12.2016 року

у справі № 924/1101/16 господарського суду

Хмельницької області

за позовом Фізичної особи - підприємця

ОСОБА_4

до Квартирно-експлуатаційного відділу

міста Хмельницького

про стягнення 16 000 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованості згідно договору про проведення судової експертизи № 14-82/15 від 28.09.2015 року та 8 000 грн. моральної шкоди

за участю представників:

позивача - не з'явились

відповідача - не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького про стягнення 16 000 грн., з яких: 8 000 грн. заборгованості згідно договору про проведення судової експертизи № 14-82/15 від 28.09.2015 року та 8 000 грн. моральної шкоди

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.12.2016 року у справі №924/1101/16 (суддя Магера В.В.), залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року (у складі колегії суддів: головуючого Тимошенко О.М., суддів Мамченко Ю.А., Юрчук М.І.), позов задоволено частково; стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 8 000 грн. заборгованості, а в частині стягнення 8000 грн. моральної шкоди відмовлено.

В касаційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділу міста Хмельницького просить скасувати рішення і постанову господарських судів попередніх інстанцій в частині стягнення з нього 8 000 грн. заборгованості згідно договору про проведення судової експертизи № 14-82/15 від 28.09.2015 року, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, та відмовити в задоволенні позову повністю. Так, скаржник посилається на те, що за умовами пункту 4.1. договору №14-82/15 від 28.09.2015 року після завершення робіт сторона-2 проводить оплату на підставі акта виконаних робіт, направленого їй стороною-1, яка після отримання коштів передає висновок експерта суду. Проте, висновок судової експертизи передано без здійсненої оплати на тій підставі, що він є необгрунтованим.

Колегія суддів касаційної інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін та суддю-доповідача у даній справі, перевіривши матеріали справи, надану судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої й апеляційної інстанцій норм матеріального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.08.2015 року у справі №924/1755/14 призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_4, а також зобов'язано Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького оплатити проведення експертного дослідження, а судового експерта ОСОБА_4 - повідомити суд про закінчення проведення експертизи, а експертний висновок направити на адресу суду разом з матеріалами справи.

28.09.2015 року між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Хмельницького та судовим експертом ОСОБА_4 укладено договір №14-82/15 про проведення судової земельно-технічної експертизи, згідно якого сторона-1 (судовий експерт) зобов'язався провести судову земельно-технічну експертизу, призначену ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.08.2015 року у справі №924/1755/14, та надати відповідний висновок експерта. Відповідно до пунктів 2.1, 3.2., 4.1. договору вартість робіт визначена у розмірі 8 000 грн., яку Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького зобов'язався оплатити стороні-1 (судовому експерту) на підставі акта виконаних робіт.

25.05.2016 року судовий експерт ОСОБА_4 звернувся до господарського суду Хмельницької області з клопотанням про забезпечення виконання оплати проведеної експертизи, про що суд направив на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького письмову вимогу про оплату проведеної експертизи.

Внаслідок несплати експертного дослідження, позивач листом № 43 від 03.08.2016 року звернувся до господарського суду Хмельницької області з клопотанням про забезпечення виконання її оплати.

Листом за вих. № 924/1755/14/6857/16 від 09.08.2016 року суд направив на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького письмову вимогу про оплату проведеної експертизи.

Висновок експерта по земельно-технічній експертизі № 14-82/15 від 25.05.2016 року направлений до господарського суду Хмельницької області листом за вих.№47 від 14.09.2016 року, а 21.10.2016 року судовим експертом на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького направлено претензію №00 від 21.10.2016 року з вимогою про сплату заборгованості в сумі 8 000 грн.

04.11.2016 року за вих. № 4157 Квартирно-експлуатаційного відділ міста Хмельницького направив судовому експерту листа (відповідь на претензію) про відмову в оплаті з тієї причини, що акт виконаних робіт ним не підписаний, роботи не прийняті та викладені у висновку експертизи дані є недостовірними.

У зв'язку з тим, що відповідач не оплатив вартість експертного дослідження, що вважає порушенням вимог ухвали господарського суду Хмельницької області від 21.08.2015 року у справі №924/1755/14 і умов договору №14-82/15 від 28.09.2015 року, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8000 грн. вартості експертного дослідження та 8000 грн. моральної шкоди.

Вирішуючи спір, місцевий господарський суд, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини справи, правильно встановив наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 8 000 грн. заборгованості за договором №14-82/15 від 28.09.2015 року за проведення експертного дослідження, встановивши, при цьому, правову природу правовідносин, що склались з договору підряду.

В силу частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виконання роботи з переданням її результату замовникові.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.08.2015 року у справі № 924/1755/14 судом покладено обов'язок проведення оплати за призначену експертизу на Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького після завершення робіт на підставі акта виконаних робіт. За договором №-14-82/15 від 28.09.2015 року сторона-1 (судовий експерт) зобов'язалась провести судову земельно-технічну експертизу згідно ухвали господарського суду Хмельницької області від 21.08.2015 року у справі № 924/1755/14 та надати відповідний висновок експерта. Цією ж ухвалою зобов'язано судового експерта повідомити суд про закінчення проведення експертизи, а експертний висновок направити на адресу суду разом з матеріалами справи, результат робіт (експертний висновок) мав бути переданий не замовнику за договором (Квартирно-експлуатаційному відділу міста Хмельницького), а господарському суду Хмельницької області.

При цьому, судами також правильно вказано про порушення відповідачем приписів статей 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, якими передбачено обов'язковість виконання сторонами договірних зобов'язань, статті 599 цього ж Кодексу, за якою зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а також Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3505/5 від 12.12.2011 року, розділом ІІ якої передбачено право судового експерта відмовитись від проведення експертизи або повідомити про неможливість її проведення лише у випадках недостатності наданих матеріалів; не надання витребовуваних матеріалів; поставлення питань, що виходять за межі його спеціальних знань. Права відмовитися від проведення експертизи в зв'язку з відсутністю оплати не передбачено.

Обов'язок експерта надати висновок суду, а в разі неподання можливість притягнення до відповідальності у вигляді штрафу спростовують заперечення відповідача щодо порушення позивачем пункту 4.1 договору щодо передчасного направлення експертного висновку до суду без проведення оплати і не є підставою для звільнення Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького від обов'язку оплатити вартість робіт.

Відтак, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 8 000 грн. вартості експертного дослідження, здійсненого за договором №14-82/15 від 28.09.2015 року.

Водночас, судами попередніх інстанцій обгрунтовано спростовано вимоги позивача про стягнення з відповідача 8 000 грн. моральної шкоди з посиланням на наступне.

За приписами статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 33 та частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту заподіяння зі сторони Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру та не доведено суму заявленої моральної шкоди, колегія суддів касаційної інстанції також погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 8 000 грн. моральної шкоди.

Відтак, суди першої й апеляційної інстанцій повно встановили всі істотні для справи обставини, правильно застосували норми цивільного законодавства та дійшли вірного висновку про відсутність обставин, за яких можливе звільнення відповідача від сплати нарахованого позивачем боргу, що полягає у вартості експертизи.

Доводи касаційної скарги про відсутність обов'язку відповідача сплачувати позивачу заявлений розмір коштів відхиляються судовою колегією, оскільки не підтверджені матеріалами справи та належними доказами в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, зводяться до довільного тлумачення скаржником норм законодавства та не спростовують законних і обгрунтованих висновків місцевого й апеляційного господарських судів.

Таким чином, під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного й об'єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів першої й апеляційної інстанцій відповідають цим обставинам, їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, прийняте рішення суду першої та постанова апеляційної інстанцій відповідають матеріалам справи та вимогам закону, а тому судові акти слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницького залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.02.2017 року у справі №924/1101/16 залишити без змін.

Головуючий суддяС.В. Владимиренко
СуддіА.М. Демидова
С.Р. Шевчук