ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Справа № 910/14954/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Т. Дроботової - головуючого
І. Алєєвої, Л. Рогач

за участю представників: позивача Лясковський В.В. - адвокат (посв. №1254/10 від 25.09.1997) довір. від 05.05.17 відповідача Кардашевська Т.В. - за довір. від 05.01.17 третьої особи не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ"
на постановувід 06.06.2017 Київського апеляційного господарського суду
у справі№910/14954/15 господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр"
простягнення 7474698,47 грн.
ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" про стягнення 7474698,47 грн. заборгованості за надані з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р. послуги з постачання питної (холодної) води, що призначена для надання послуг з постачання гарячої води, на підставі статей 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, статті 230 Господарського кодексу України, статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. №190.

Позивач, в обґрунтування позову, посилався на порушення відповідачем умов договору №12478/5-06 від 07.08.2014 р. в частині повного проведення розрахунків за отримані послуги.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на неукладеність спірного договору через неузгодження місця поставки питної води.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.08.2015 р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 04.11.2015 р., було призначено у даній справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ "Київська незалежна судово-експертна установа". На вирішення експерта судом було поставлено питання: "Який розмір заборгованості ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" перед ПАТ "АК "Київводоканал" за договором на надання послуг з постачання питної (холодної) води, що призначена для надання послуг з постачання гарячої води № 12478/5-06 від 07.08.2014 р. за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р."

У зв'язку з призначенням у справі судової економічної експертизи місцевий господарський суд ухвалою від 14.08.2015 р. зупинив провадження у справі.

В подальшому, ухвалою господарського суду міста Києва від 12.09.2016 р. провадження у справі було поновлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2016 р. було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр".

Також цією ухвалою, серед іншого, було призначено у справі додаткову судову економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту ТОВ "Київська незалежна судово-експертна установа" Віхляєву О.К. На вирішення експерта поставлені наступні питання: "1. В якому обсязі та вартості документально підтверджуються обсяги наданих за договором №12478/5-06 від 07.08.2014 р. послуг, які визначались за даними КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" за поадресним помісячним переліком за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р.? 2. Який розмір заборгованості ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" перед ПАТ "АК "Київводоканал" за договором №12478/5-06 від 07.08.2014 р. за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р., з урахуванням обсягів наданих послуг, що визначались за приладами обліку та за даними КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр"?

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2016 р. було зупинено провадження у справі до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

24.01.2017 р. до господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/14954/15 разом із висновком експерта у зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.03.2017 р. (суддя Плотницька Н.Б.) позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" на користь ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість в розмірі 6522693,06 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 64310,40 грн. та витрати по оплаті судових експертиз в загальному розмірі 78973,58 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем були порушені умови спірного договору в частині повної оплати вартості отриманих послуг з постачання питної (холодної) води, що призначена для надання послуг з постачання гарячої води.

Суд, з урахуванням висновку судового експерта №2090 від 16.01.2017 р., встановив, що заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором становить 6522693,06 грн. та підлягає стягненню з відповідача як обґрунтована і доведена.

За апеляційною скаргою ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" Київський апеляційний господарський суд (судді: Андрієнко В.В., Власов Ю.Л., Буравльов С.І.), переглянувши рішення господарського суду міста Києва від 27.03.2017 р. в апеляційному порядку, постановою від 06.06.2017 р. залишив його без змін з тих же підстав.

ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, з урахуванням доповнень, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 27.03.2017 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 р. скасувати повністю, а справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема, статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статей 42, 32, 33, 43, 83, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вважає, що судами невірно встановлені обставини справи та оцінені зібрані у справі докази, а висновок експерта №2090 від 16.01.2017 р. є необґрунтованим.

Він посилається на те, що вузли обліку встановлювалися позивачем без відома відповідача, що унеможливлює їх використання як комерційних вузлів обліку.

На думку скаржника, суди не врахували погоджений сторонами у договорі порядок зняття показів з приладів обліку та оформлення актів приймання-передачі.

Від позивача судом отримано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить судові акти у справі залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 07.08.2014 р. між ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" - постачальником і ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" - покупцем був укладений договір №12478/5-06 на надання послуг з постачання питної (холодної) води, що призначена для надання послуг з постачання гарячої води.

За умовами цього договору постачальник зобов'язується упродовж строку дії цього договору надавати покупцю послуги з постачання питної (холодної) води, яка використовується для надання послуг з гарячого водопостачання споживачам покупця, за адресами, зазначеними у Додатках №1, №2, №3 до договору, які підписані сторонами та є невід'ємною частиною цього договору, а покупець зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому послуг постачальником на умовах договору, дотримуватись норм, визначених нормативними актами, що регулюють правовідносини у сфері централізованого водопостачання, які виникають за цим договором.

Згідно з пунктом 1.4 договору точки надання послуг з постачання питної води та інша інформація, необхідна для розрахунків, зазначається у додатках до цього договору.

Підпунктами 2.1.1, 2.1.2 пункту 2.1 договору визначено, що обсяг послуг з постачання питної (холодної) води, наданий за цим договором, визначається, виходячи з обсягу (об'єму) питної води, визначеної у метрах кубічних, за показаннями засобів обліку води повірених в установленому порядку, що зареєстровані та прийняті на комерційний обліку постачальником. Перелік засобів обліку води визначений у Додатку №1 до цього договору. Зняття показів засобу (-ів) обліку води здійснюється щомісячно представником постачальника у присутності представника покупця у строки згідно з графіком зняття показань постачальника, погодженим із покупцем. Покази засобів обліку води фіксуються шляхом складання відповідних двосторонніх актів (по кожному для кожної із сторін) про зняття показань з засобів обліку холодної (питної) води за формою, встановленою в Додатку №4 до договору. Акти про зняття показань із засобів обліку холодної води оформлюються та підписуються повноважними представниками постачальника та покупця по кожному засобу обліку води окремо.

Відповідно до пунктів 2.2.1, 2.2.2 договору на момент укладення цього договору вартість послуги з централізованого постачання питної води (для всіх категорій споживачів), визначається за тарифом, встановленим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 18.06.2014 р. №756, що становить 3,24 грн. за 1 куб. м води (без ПДВ).

Постачальник щомісячно на підставі оформлених відповідно до цього договору актів приймання-передачі направляє безпосередньо покупцю розрахований документ (рахунок) для оплати за надані послуги з постачання питної (холодної) води відповідно до чинних тарифів.

В процесі розгляду спору господарськими судами було встановлено, що позивач з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р. надав відповідачу послуги з водопостачання за спірним договором, втім за такі послуги відповідач у повному обсязі не розрахувався.

Господарським судом першої інстанції (ухвала господарського суду міста Києва від 14.08.2015 р.) для з'ясування питань щодо визначення розміру заборгованості за спірним договором у вказаний період у цій справі призначалася судова економічна експертиза, за результатами якої було складено висновок експерта №1870 від 01.09.2016 р. У вказаному висновку експерта зазначено, що в межах наявних документів розмір заборгованості ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" перед ПАТ "АК "Київводоканал" за договором №12478/5-06 від 07.08.2014 р. в період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р. документально підтверджується в сумі 3271565,30 грн., при умові врахування наявних актів "про зняття показань з приладів обліку" і актів приймання-передачі послуг, які узгоджені з адресними даними теплових пунктів, що зазначені у Додатку №1 до договору №12478/5-06 від 07.08.2014 р.

Разом з тим, у зв'язку з наявністю заперечень відповідача щодо повноти висновку експертизи, для повного та всебічного розгляду справи, з'ясування всіх обставин справи, з метою встановлення обсягів фактично спожитих відповідачем послуг у спірному періоді та їх вартості ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2016 р. у даній справі було призначено додаткову судову економічну експертизу, результати якої оформлені висновком експерта №2090 від 16.01.2017 р.

Додатковою експертизою встановлено, що в межах наявних матеріалів документально підтверджується надання позивачем послуг за договором №12478/5-06 від 07.08.2014 р. відповідачу за даними Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" згідно з поадресним щомісячним переліком в період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р. в обсязі 836430,88 метрів кубічних питної холодної води, на суму 3252043,26 грн.; розмір заборгованості відповідача перед позивачем, зазначений у розрахунку позовних вимог ПАТ "Київводоканал" (договір №12478/5-06 від 07.08.2014 р.), з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р., враховуючи обсяги наданих послуг, визначених за приладами обліку та за даними КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр", при умові врахування наявних актів "про зняття показань з приладів обліку" і актів приймання-передачі послуг, що узгоджені з адресними даними теплових пунктів, зазначених у Додатку №1 до договору, документально підтверджено на суму 6522693,06 грн.

Оцінивши вказаний висновок експертизи, господарські суди встановили, що дослідження проводилось уповноваженою особою, з дотриманням норм чинного законодавства, висновки, зроблені судовим експертом за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи, відповідають обставинам справи. При цьому, господарськими судами було враховано, що судовий експерт проводив дослідження на підставі наданих сторонами документів, з урахуванням того, що вказані документи згідно з умовами договору є первинними та такими, що підтверджують факт надання позивачем відповідачу послуг за договором, їх обсяг та вартість.

Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій, надавши оцінку зібраним у справі доказам, та, серед іншого, висновку експерта №2090 від 16.01.2017 р., встановили, що заборгованість відповідача за послуги з водопостачання за спірним договором за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р. становить 6522693,06 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, предметом спору у даній справі є вимога ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" про стягнення 7474698,47 грн. заборгованості за надані послуги з постачання питної (холодної) води, що призначена для надання послуг з постачання гарячої води за договором від 07.08.2014 р. №12478/5-06 за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р.

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Господарськими судами встановлено, що сторони, при укладенні спірного договору погодили всі істотні умови, визначені законодавством і такий договір виконувався сторонами.

У відповідності до приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначене також кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року №190, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (пункт 1.1 Правил).

Згідно з пунктом 3.7 цих Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 3.13 Правил суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Згідно з приписами статті 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Споживачі питної води зобов'язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення (частина 2 статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").

Таким чином, відповідач зобов'язаний оплачувати надані послуги з постачання питної води на підставі договору.

Відповідно до приписів статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно з вимогами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що позивачем у спірному періоді було надано відповідачу послуги з постачання питної (холодної) води, яка використовується для надання послуг з гарячого водопостачання за договором №12478/5-06 від 07.08.2014 р.

Господарські суди також встановили, що відповідач за отримані послуги у повному обсязі не розрахувався; його борг за період з 01.09.2014 р. по 30.04.2015 р. становить 6522693,06 грн. Доказів на спростування зазначеного (іншого розрахунку (контррозрахунку)), як встановили суди, відповідач суду не надав. При цьому, судами було враховано висновок експерта №2090 від 16.01.2017 р., порушень закону при проведенні експертизи суди не встановили.

Згідно з приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх.

Доводи скаржника, наведені в касаційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, оскільки вони спростовуються обставинами встановленими господарськими судами та стосуються переоцінки доказів, яка відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції.

З огляду на викладене, правових підстав для задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень у справі судом касаційної інстанції не виявлено.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 у справі №910/14954/15 та рішення господарського суду м. Києва від 27.03.2017 р. залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Поновити виконання судових рішень у справі, виконання яких було зупинено ухвалою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 р.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л.Рогач