ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2017 Справа № 904/11942/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Максал", м. Миколаїв, про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі :

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро", м. Дніпро

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Володарське Агро", м. Дніпро

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біотек",

м. Київ

про стягнення 7709106,14 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від заявника: представник ОСОБА_1, довіреність № б/н від 06.07.2017;

від позивача (стягувача): не з'явився;

від 1-го відповідача: не з'явився;

від 2-го відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Володарське Агро" (далі - 1-го відповідача) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біотек" (далі - 2-го відповідач), у якому заявило вимогу про:

солідарне стягнення з обох відповідачів 50000,00 грн основного боргу за основним договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, забезпеченого порукою відповідно до договору поруки від 15.10.2016;

з 2-го відповідача 7252230,95 грн основного боргу за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, інфляційних нарахувань у сумі 46910,69 грн, пені у сумі 98837,41 грн, 3% річних у сумі 10496,00 грн за додатковою угодою №1 від 15.10.2016 до основного договору, а також інфляційних нарахувань у сумі 84529,47 грн, пені у сумі 150890,49 грн та 3% річних у сумі 16211,13 грн за додатковою угодою 2 від 25.10.2016 до основного договору.

Рішенням суду від 01.02.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2017, позов задоволено частково, а саме: присуджено до солідарного стягнення з 1-го та 2-го відповідачів на користь позивача основний борг у сумі 49400,00 грн; присуджено з 2-го відповідача на користь позивача основний борг у сумі 7252230,95 грн, пеню у сумі 248727,90 грн, 3% річних у сумі 26707,13 грн, інфляційні нарахування у сумі 131440,16 грн; провадження у справі в частині солідарного стягнення основного боргу у розмірі 600,00 грн припинено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З метою примусового виконання рішення на користь стягувача судом було видано відповідні накази від 12.04.2017.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 рішення попередніх інстанцій також залишено без змін.

27.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Максал" звернулося до суду з заявою про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, посилаючись на укладений з позивачем - ТОВ "Магнум-Агро" договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Максал" - новий кредитор набув право вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.121-4 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Оскільки згідно з чинним законодавством питання про заміну сторони у виконавчому провадженні потрібно розглядати за участю сторін, то вказану заяву ухвалою суду від 28.07.2017 призначено до слухання у засіданні суду.

Позивач не забезпечив участь у судовому засіданні свого представника, але 04.08.2017 надав письмові пояснення, у яких просив суд розглядати заяву за відсутності свого представника, повністю підтримавши заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні та підтвердивши факт підписання 19.07.2017 між ним та ТОВ "Максал" договору про відступлення права вимоги (цесії) № П190717/01.

Представники 1-го та 2-го відповідачів у судове засідання не з'явилися, але 07.08.2017 боржник (2-й відповідач) до суду надіслав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату через неможливість його представника прибути в судове засідання.

В заяві також вказано, що в провадженні Вищого господарського суду України перебуває справа № 905/2173/16 за заявою ТОВ "Максал" про заміну сторони у виконавчому провадженні. Заява не містить ніяких пояснень яке відношення має справа № 905/2173/16 до цієї справи.

Розглянувши клопотання боржника суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки обмежений 10-денним строком розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

З урахуванням обставин справи, наявних у ній доказів, керуючись ст.ст.43,22,32-34,36,43, 75 та 121-4 ГПК України, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представників сторін, - на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Законом України "Про виконавче провадження", зокрема п. 5 ст. 15 визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналогічна норма встановлена і у ст. 1214 ГПК України, відповідно до якої у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою виконавця або сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження.

Відтак, заміна стягувача у виконавчому провадженні можлива лише за рішенням суду на підставі його правонаступництва.

19.08.2017 між позивачем (далі - цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максал" (далі - цесіонарій) був підписаний договір відступлення права вимоги № П190717/01, за умовами п. 1.1 якого згідно з цим договором цедент передає цесіонарію за плату право вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року, який було укладено між цедентом та товариством з обмеженою відповідальність "Науково-виробниче підприємство "Біотек" (, юридична адреса: 04050, м. Київ, Шевченківський район, вул. Глибочицька, буд. 17, літ. 1А, корпус 2), надалі іменується боржник.

Пунктом 1.2 договору сторони передбачили, що цесіонарій отримує право вимагати від боржника виконання таких зобов'язань:

- сплата суми боргу за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 7252230,95 грн;

- сплата пені за невиконання зобов'язань за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 248727,90 грн;

- сплата 3% річних у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 26707,13 грн;

- сплата інфляційних нарахувань у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання за договором поставки № 1510/2016 від 15 жовтня 2016 року у розмірі 131440,16 грн.

Отже, до цесіонарія перейшли усі, без обмеження, права на всі платежі за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, а відтак, цесіонарій займає місце цедента в зобов'язаннях, що виникли з договору поставки в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення договору відступлення права вимоги.

Доказів виконання грошового зобов'язання, як на момент укладення договору відступлення права вимоги № П190717/01 від 19.07.2017, так і на момент розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Максал" в матеріалах справи відсутні.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового процесу та ст.ст. 25, 1214 ГПК України не містять вичерпного переліку підстав заміни сторони, зокрема, і на стадії виконавчого провадження.

В силу приписів ч. 1 ст. 25 ГПК України, процесуальне правонаступництво може здійснюватись і при заміні боржника або кредитора в зобов'язанні.

Статтею 513 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)) визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Пунктом 3.3 договору про відступлення права вимоги сторони погодили, що цедент зобов'язаний повідомити боржника про те, що відбулося відступлення прав протягоом семи днів із дня укладання цього договору. Боржника повідомляють шляхом направлення на його адресу рекомендованого листа.

Дослідження матеріалів справи показало, що договір № П190717/01 відступлення права вимоги від 19.07.2017 є чинним та оскарженню не підлягав. 22.07.2017 позивач повідомив боржника про заміну кредитора у зобов'язанні листом від 20.07.2017. Доказів незгоди чи заперечення боржника проти заміни кредитора у основному зобов'язанні за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016 з урахуванням договору № П190717/01 про відступлення права вимоги від 19.07.2017 матеріали справи не містять, так само як і не містять доказів виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові чи новому, тобто останній всіляко ухиляється від виконання рішення суду, яке є обов'язковим на всій території України, чим порушує ст. 115 ГПК України, а також права та інтереси стягувача.

Суд не знайшов неправомірних дій у діях стягувача щодо відступлення ним права вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016 новому кредитору - ТОВ "Максал".

Отже, підсумовуючи вищевикладене та проаналізувавши чинне законодавство України суд дійшов висновку про те, що невжиття заходів в здійсненні правонаступництва є перешкодою подальшого виконання судового рішення у цій справі з огляду на що заява ТОВ "Максал" про заміну стягувача у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максал" про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

2. Здійснити заміну у виконавчому провадженні № 53784106 стягувача Приватного підприємства "Магнум-Агро" (49044, м. Дніпро, вул. Виконкомівська, буд. 15; ідентифікаційний код 37214159) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Максал" (54036, м. Миколаїв, Одеське шосе, буд. 69; ідентифікаційний код 23073711).

3. Копію цієї ухвали надіслати Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом п'яти днів до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_2