ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" серпня 2017 р. Справа № 911/2031/17

за заявою Першого заступника прокурора Київської області

про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/2031/17

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Коцюбинської селищної ради

до Приватного акціонерного товариства Коцюбинські тепломережі

Товариства з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго

про визнання частини договору недійсною та зобовязання повернути майно

Суддя Карпечкін Т.П.

Представники:

від прокуратури: ОСОБА_1 (посвідчення № 042325 від 29.03.2016 року); ОСОБА_2 (посвідчення № 034764 від 05.08.2015 року).

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність № 434/0129 від 01.08.2017 року); ОСОБА_4 (посвідчення б/н від 29.02.2016 року)

від відповідача1: ОСОБА_5 (довіреність б/н від 01.08.2017 року);

від відповідача2: ОСОБА_6М.(довіреність б/н 20.06.2017 року);

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Коцюбинської селищної ради (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства Коцюбинські тепломережі (далі відповідач1), Товариства з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго (далі відповідач2) про визнання частини договору недійсною та зобовязання повернути майно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2017 року порушено провадження у справі № 911/2031/17 та призначено справу до розгляду на 02.08.2017 року.

02.08.2017 року заявником подано заяву в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про зміну предмету позову (п. 2 прохальної частини), яка розглянута в судовому засіданні 02.08.2017 року та задоволена судом.

В ході розгляду спору, 02.08.2017 року Першим заступником прокурора Київської області подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на майно.

Розглянувши в судовому засіданні 02.08.2017 року заяву про вжиття заходів до забезпечення позову судом встановлено наступне.

Як вбачається з викладених у позові обставин, на підставі рішення Коцюбинської селищної ради № 2/38 від 23.12.2005 року Про створення акціонерного товариства, останньою вирішено стати засновником та учасником юридичної особи у формі закритого акціонерного товариства на умовах внесення 40% розміру статутного капіталу (фонду) та отримання 40% акцій цього закритого акціонерного товариства (далі Товариство) шляхом внеску до статутного капіталу (фонду) вказаного Товариства цілісного майнового комплексу (котельні, що розташовані за адресою: сел. Коцюбинське, по вул. Меблева, 1, та по вул. Доківська, 14, зовнішні та внутрішні мережі опалення та постачання гарячої води та інше майно, що належить на праві комунальної власності територіальній громаді селища Коцюбинське на підставі договору купівлі-продажу б/н від 30.09.1998 року, укладеного між Коцюбинською селищною радою та ВАТ Білицька меблева фабрика, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 3-5580).

На підставі вказаного рішення між Товариством з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго (відповідач2) та Коцюбинською селищною радою (позивач) 16.01.2006 року укладено договір про створення Закритого акціонерного товариства Коцюбинські тепломережі (відповідача1) (далі Договір).

Відповідно до п. 1.5.1 Договору Коцюбинська селищна рада вносить 1767462,40 грн. - 40% статутного капіталу майном, яке складається з вищевказаного цілісного майнового комплексу, а Товариство з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго вносить 2651193,60 грн. 60% статутного капіталу.

Статутний капітал Товариства становить 4418656,33 грн., який поділено на акції прості іменні у без документарній формі, кількістю 1000 штук, номінальною вартістю 4418,65 грн. (п. 4.1 - 4.2 Договору).

25.05.2006 року Коцюбинською селищною радою прийнято рішення № 8/8 Про відміну рішення ХХІХ сесії ІV скликання № 2/38 від 23.12.2005 року, яким вирішено відмінити рішення ХХІХ сесії ІV скликання № 2/38 від 23.12.2005 року щодо створення акціонерного товариства (відповідача1).

Водночас, 02.04.2007 року державним реєстратором виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області все ж проведено державну реєстрацію Закритого акціонерного товариства «Коцюбинські тепломережі».

У поданому позові прокурор зазначає, що після прийняття 25.05.2006 року рішення № 8/8 про відміну рішення щодо створення відповідача1, Коцюбинська селищна рада будь яких дій для реалізації положень спірного Договору, набуття статусу акціонера з часткою 40 % акцій, а також завершення формування статутного капіталу Товариства не вчиняла. Станом на 31.12.2012 року право приватної власності ПрАТ Коцюбинські тепломережі на котельню за адресою: сел. Коцюбинське, вул. Меблева, 1 загальною площею 563,6 кв. м. та на котельню за адресою: сел. Коцюбинське, вул. Доківська, 14, загальною площею 1146,4 кв. м., як на окремі обєкти нерухомого майна, зареєстровано не було.

Заявник в обґрунтування позовних вимог стверджує, що спірний договір укладено з порушенням вимог законодавства, оскільки Коцюбинська селищна рада як орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси власника майна (територіальної громади сел. Коцюбинське), не була наділена відповідним обсягом прав для його укладення, не зареєструвала в установленому законодавством порядку право приватної власності на спірне нерухоме майно та з порушенням компетенції, не набувши права розпорядження спірним майном, передала його до статутного фонду ПрАТ Коцюбинські тепломережі. При цьому, подальших дій для випуску, реєстрації та придбання акцій Товариства шляхом оплати їх вартості комунальним майном, Коцюбинською селищною радою станом на 30.05.2017 року не проведено, що підтверджується інформаційною довідкою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 30.05.2017 року № 12/02/10419.

У звязку з чим, прокурор в даному позові (з врахуванням заяви про зміну предмету позову) просить суд:

- визнати недійсним п. 1.5.1 Договору про створення Закритого акціонерного товариства Коцюбинські тепломережі від 16.10.2006 року, укладеного між Коцюбинською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю Укропт Мастер-Енерго;

- визнати недійсним та скасувати рішення Комунального підприємства Київської обласної ради Готово про реєстрацію права приватної власності ПрАТ Коцюбинські тепломережі на котельню за адресою: сел. Коцюбинське, вул. Меблева, 1 загальною площею 563,6 кв. м (індексний номер рішення - 36370387 від 28.07.2017 року, реєстраційний номер нерухомого майна - 109) та на котельню за адресою: сел. Коцюбинське, вул. Доківська, 14, загальною площею 1146,4 кв. м (індексний номер рішення - 36369940 від 28.07.2017 року, реєстраційний номер нерухомого майна - 109).

В той же час, як зазначає прокурор в обґрунтування заяви про забезпечення позову, відповідач1 27.07.2017 року (після порушення провадження у даній справі) зареєстрував право приватної власності ПрАТ Коцюбинські тепломережі на котельню за адресою: сел. Коцюбинське, вул. Меблева, 1 загальною площею 563,6 кв. м (індексний номер рішення - 36370387 від 28.07.2017 року, реєстраційний номер нерухомого майна - 109) та на котельню за адресою: сел. Коцюбинське, вул. Доківська, 14, загальною площею 1146,4 кв. м (індексний номер рішення - 36369940 від 28.07.2017 року, реєстраційний номер нерухомого майна - 109), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Підставами виникнення права власності на вищевказані обєкти є Договір про створення ЗАТ Коцюбинські тепломережі від 16.01.2006 року, правомірність якого оскаржується в матеріалах даної судової справи, а також рішення Коцюбинської селищної ради від 23.12.2005 року № 2/38 Про створення акціонерного товариства, яке рішенням тієї ж ради 25.05.2006 року за № 8/8 скасовано.

Окрім того, прокурор зазначає, що питання визнання права власності ЗАТ Коцюбинські тепломережі та зобовязання провести реєстрацію за ним права власності на спірні котельні по вул. Меблева, 1 та вул. Доківська, 14 в сел. Коцюбинське, на підставі вищезгаданих документів, були предметом судового розгляду у справі № 15/019-10, в якій рішенням Господарського суду Київської області від 18.05.2010 року (яке набрало законної сили) позов ЗАТ Коцюбинські тепломережі до Коцюбинської селищної ради та КП Ірпінське бюро технічної інвентаризації залишено без задоволення, встановлено, що право власності ЗАТ Коцюбинські тепломережі на котельні по вул. Меблева, 1 та вул. Доківська, 14 в сел. Коцюбинське не виникло, оскільки на час створення ЗАТ Коцюбинські тепломережі (02.04.2007 року) діяло законодавство, яке передбачало обов'язкову реєстрацію прав на нерухоме майно і правочинів щодо нерухомого майна, проте така реєстрація не була проведена відповідно до закону.

Таким чином, відповідач1 у справі - ПрАТ Коцюбинські тепломережі, не зважаючи на результати вирішення спору у справі № 15/019-10 щодо спірного майна, знаючи про судовий спір у справі № 911/2031/17 щодо підстав передачі майна до його статутного капіталу, а також про скасування рішення Коцюбинської селищної ради від 23.12.2005 року № 2/38 Про створення акціонерного товариства, вчинив дії щодо державної реєстрації права приватної власності на спірні котельні, що належать територіальній громаді сел. Коцюбинське.

З огляду на те, що в результаті вказаних дій відповідача1 спірне нерухоме майно вибуло у приватну власність ПрАТ Коцюбинські тепломережі, в тому числі на підставах, які оспорюються у даній справі № 911/2031/17, існує реальна загроза подальшого відчуження такого майна відповідачем1, що може суттєво утруднити виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

У звязку з чим, заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності Приватному акціонерному товариству Коцюбинські тепломережі, а саме:

- котельню за адресою: 08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Меблева, 1, загальною площею 563,6 кв. м.

- котельню за адресою: 08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 14, загальною площею 1146,4 кв.м.

Невжиття заходів до забезпечення позову призведе до порушення прав територіальної громади сел. Коцюбинське, оскільки надасть відповідачу1 змогу відчужити майно, підстави набуття права на яке оспорюються у справі № 911/2031/17, також може призвести до встановлення інших обтяжень щодо такого майна. В разі встановлення за наслідками розгляду спору у справі № 911/2031/17 відсутності підстав набуття відповідачем1 спірного майна, відтак і права розпорядження ним, позивачу доведеться з метою захисту своїх прав на майно вживати додаткових заходів щодо повернення майна з володіння інших осіб, що призведе до утруднення виконання судового рішення у даній справі, необхідності подання інших позовів та несення додаткових витрат коштів та часу. Також, вчинення дій по розпорядженню спірним майном призведе до необхідності коригування відповідних реєстраційних записів стосовно спірного майна, що призведе до спотворення реєстраційних даних та ускладнить відновлення порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як визначено п. п. 2, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін. Найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України такими заходами до забезпечення позову серед інших є накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, заборона відповідачеві вчиняти певні дії, заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки всупереч висновкам суду в разі задоволення позову.

Відповідно до абз.2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п. 2 Постанови № 16 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п. 2 Постанови № 16 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи викладені в заяві та в позові обставини та надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість вжиття заходів до забезпечення позову та їх співрозмірність заявленим позовом, зокрема, у вигляді накладення арешту на спірне майно. Зокрема, позивачем надано достовірні докази наміру відповідача1 розпорядитись спірним майном, правомірність підстав набуття прав на яке оспорюється у даній справі.

Розглянувши заяву позивача, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів прокурора щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог прокурора щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, суд вважає, що зазначені заявником заходи забезпечення позову не суперечать вимогам законодавства, а вжиття їх у справі є доцільним і обґрунтованим, у зв'язку з чим заява підлягає частковому задоволенню.

Заходи по забезпеченню позову діють до скасування їх судом в порядку, передбаченому ст. 68 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевказане та керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Першого заступника прокурора Київської області про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Коцюбинської селищної ради у справі № 911/2031/17 накласти арешт на майно, яке належить на праві власності Приватному акціонерному товариству Коцюбинські тепломережі, а саме:

- котельню за адресою: 08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Меблева, 1, загальною площею 563,6 кв. м.

- котельню за адресою: 08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 14, загальною площею 1146,4 кв.

Реквізити стягувача: Прокуратура Київської області (01601, м. Київ, вул. Л. Українки, 27/2, код 02909996) в інтересах держави в особі Коцюбинської селищної ради (08298, Київська обл., смт. Коцюбинське, вул. Доківська, 2, код 04360600).

Реквізити боржника: Приватне акціонерне товариство Коцюбинські тепломережі, (08298, Київська обл., м. Ірпінь, сел. Коцюбинське, вул. Доківська, 14, код 34780301)

3. Дана ухвала набирає чинності з дня її винесення судом і виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, є виконавчим документом зі строком предявлення до виконання до 02.11.2017 року.

Суддя Т.П. Карпечкін