ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 909/268/16
Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Палія В.В., Селіваненка В.П.
за участю представників сторінвід позивача - Данек Л.І., Васильчук В.Б., від відповідача - Біян Б.Р., Угриновський І.З.,
розглянувши касаційну скаргу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду
від03.04.2017
та на рішенняГосподарського суду Івано-Франківської області
від16.02.2017
у справі№ 909/268/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія"
доДержавного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"
простягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоенергетична компанія" (далі - ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія") звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення 530 360,01 грн збитків у вигляді понаднормативних втрат.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 28.03.2016 порушено провадження у справі №909/268/16 за позовом ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення 530 360,01 грн збитків.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Грица Ю.І.) від 16.02.2017 позов задоволено; стягнуто з Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" на користь ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" 530 360,01 грн збитків у вигляді понаднормативних втрат, 13 240,00 грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи та 7955,40 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Малех І.Б. - головуючий суддя, судді Михалюк О.В., Плотницький Б.Д.) від 03.04.2017 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 та рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2017, Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а саме ст.ст.22, 614 ЦК України, ст.ст.224, 225 ГК України та норми процесуального права - ст. 43 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.07.2017 касаційну скаргу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 08.08.2017.

Від ТОВ "Станіславська теплогенеруюча компанія" на адресу суду 08.08.2017 надійшов відзив на касаційну скаргу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", в якому позивач просив відмовити у її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що 10.10.2014 між ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (теплогенеруюча організація) та Державним міським підприємством "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (теплотранспортуюча організація) укладено договір №ДГ-0000198 про транспортування теплової енергії, відповідно до умов якого, теплотранпортуюча організація зобов'язалася транспортувати теплову енергію, що виробляється теплогенеруючою організацією розподільчими тепловими мережами, мережами гарячого водопостачання та через центральні теплові пункти, що перебувають на балансі теплотранспортуючої організації, а теплотранспортуюча організація зобов'язалась оплатити вартість транспортування в порядку і на умовах визначених цим договором.

Згідно з п. 4.1, 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3 договору теплотранспортуюча організація зобов'язалася утримувати власні мережі в належному стані, належним чином транспортувати теплову енергію теплогенеруючої організації від точки балансової належності магістральних теплових мереж теплогенеруючої організації до точки балансової належності мереж балансоутримувачів або теплогенеруючої організації. Теплова енергія, яка транспортується, відповідно до умов цього договору, використовується для надання послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам. Вживати всіх необхідних заходів, з метою недопущення поривів та інших пошкоджень власних мереж і втрат теплоносія теплогенеруючої організації під час транспортування, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до 5.3 договору відшкодування вартості понаднормативних втрат теплової енергії в мережах теплотранспортуючої організації здійснюється, відповідно до порядку, встановленого додатком №4 до цього договору, який є його невід'ємною частиною.

У додатку №4 до договору сторони визначили, що понаднормативні втрати теплової енергії, який не відшкодовуються тарифом на теплову енергію теплогенеруючої організації, та визначаються як різниця між фактичними та нормативними втратами теплової енергії.

У зв'язку з наявністю в січні 2016 понаднормативних втрат ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" надіслало на адресу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" розрахунки понаднормативних втрат та нормативних втрат теплової енергії. За розрахунками ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" розмір понаднормативних втрат становить 530360,01 грн.

Також, ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" 01.03.2016 надіслало Державному міському підприємству "Івано-Франківськтеплокомуненерго" вимогу про сплату суми понаднормативних втрат теплової енергії в розмірі 530360,01 грн.

ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" посилаючись на те, що Державним міським підприємством "Івано-Франківськтеплокомуненерго" порушено умови договірних зобов'язань та не сплачено суму понаднормативних втрат теплової енергії в розмірі 530360,01 грн, подало до суду даний позов, предметом якого є матеріально-правова вимога ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення 530 360,01 грн збитків.

В процесі розгляду даного спору, місцевим господарським судом було призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено проведення Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення будівельно-технічної експертизи поставлено наступне питання: "Чи відповідає фактичний технічний стан теплових мереж, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", через які транспортується теплова енергія ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", відповідно до умов договору, наведеним нормам чинного законодавства та Державним будівельним нормам України?".

Згідно з висновком №3152 судової будівельно-технічної експертизи від 29.11.2016 фактичний технічний стан теплових мереж на дату експертного дослідження, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", через які транспортується теплова енергія ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", не відповідає вимогам відповідних Державних будівельних норм.

Місцевим господарським судом зроблено висновок, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що у зв'язку з недотриманням ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" умов договору в частині утримання своєчасного ремонту, правильної експлуатації теплових мереж, обладнання та устаткування, які знаходяться на балансі ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", через які транспортується теплова енергія ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", відповідачем завдано збитки позивачу у вигляді понаднормативних втрат.

У зв'язку із зазначеними обставинами, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про обґрунтованість заявленого позову та стягнення з ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" на користь ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" 530 360,01 грн збитків у вигляді понаднормативних втрат.

Разом з тим, колегія суддів вважає висновки попередніх судових інстанцій передчасними та такими, що зроблені без урахування та дослідження всіх обставин справи, які входять до предмету доказування у даній справі.

Так, відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

За приписами ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За змістом статей 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: - вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; - додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; - неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; - матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у виді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки боржника, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини боржника.

За відсутності хоча б однієї із названих умов цивільно-правова відповідальність у виді відшкодування збитків не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 р. у справі № 3-18гс15).

Відповідно до ст.1 Закону України "Про теплопостачання" транспортування теплової енергії - господарська діяльність, пов'язана з передачею теплової енергії (теплоносія) за допомогою мереж на підставі договору.

В п.2.2 договору про транспортування теплової енергії, укладеному між ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" та ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" зазначено, що транспортування теплової енергії відбувається від межі розмежування між теплогенеруючою організацією та теплотранспортуючою організацією до точки балансової належності мереж балансоутримувачів або теплогенернуючої організації, що зафіксовані актами розмежування ділянок обслуговування, які є невід'ємними додатками до цього договору.

Згідно з п.1.3 Постанови НКРЕ від 01.07.2016 №1214 "Про затвердження Порядку врахування втрат теплової енергії в теплових мережах у тарифах на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання" фактичні втрати теплової енергії в теплових мережах - це обсяг теплової енергії, що визначається як різниця між обсягом теплової енергії, що надійшла в теплову мережу, та обсягом відпущеної теплової енергії з теплової мережі.

Понаднормативні втрати теплової енергії - це обсяг втрат теплової енергії, який не відшкодовується тарифом на теплову енергію теплогенеруючої організації, та визначаються як різниця між фактичними та нормативними втратами теплової енергії.

Суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків у вигляді понаднормативних втрат виходили з того, що ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" неналежним чином виконано зобов'язання за договором про транспортування теплової енергії, а саме: обов'язок утримувати власні мережі у належному технічному стані.

Однак, поза увагою попередніх судових інстанцій залишилось питання визначення кількості понаднормативних втрат у січні 2016, які позивач просить стягнути та їх розрахунок.

Так, у п.5.3 договору про транспортування сторони погодили, що визначення, розподіл понаднормативних втрат теплової енергії та відшкодування вартості понаднормативних втрат теплової енергії буде здійснюватись за формулами, які містяться у додатку №4 до договору.

Зокрема, у додатку №4 до договору вказано, що обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в мережах теплотранспортуючої організації визначається за формулою:

Qвтр.пн.тт =0,175*Qвтр.пн.- Qвит.пошк.,

де:

Qвит.пошк. - обсяг втрат теплової енергії з витоком теплоносія через пошкодження трубопроводів теплових мереж теплотранспортуючої організації визначений згідно Додатку №3 до даного договору за розрахунковий період;

Qвтр.пн - понаднормативні втрати теплової енергії в теплових мережах, Гкал.

Сума відшкодування теплотранспортуючою організацією теплогенеруючій понаднормативних втрат теплової енергії в мережах теплотраспортуючої організації (Евідш., грн) визначається за формулою:

Евідш. =Qвтр.пн.тт**(1-)

де:

Тн - умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію для населення, грн./Гкал;

Тюр - умовно-змінна частина двоставкового тарифу на теплову енергію для бюджетних установ та інших споживачів (крім населення), грн./Гкал;

Qр.н. - обсяг реалізованої теплової енергії, яка транспортується мережами теплотранспортуючої організації, населенню,Гкал;

Qр.юр. - обсяг реалізованої теплової енергії, яка транспортується мережами теплотранспортуючої організації, бюджетним установам та іншим споживача (кріс населення), Гкал;

13,59 - відсоток нормативних втрат теплової енергії в мережах теплогенеруючої та теплотранспортуючої організацій, які враховані при розрахунку тарифів на теплову енергію теплогенеруючої організації.

Суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки та не перевірили розрахунок суми відшкодування понаднормативних втрат, який доданий позивачем до позовної заяви, не звернули увагу на те, що вказаний розрахунок не містить посилання на формули, які містяться у додатку №4 до договору та якими сторони погодили керуватись при визначенні понаднормативних втрат теплової енергії, а також розміру їх відшкодування.

Зокрема, поза увагою попередніх судових інстанцій, залишилось дослідження обставин кількості теплової енергії, яка надійшла в теплову мережу та обсягу відпущеної теплової енергії з теплової мережі, обсяг фактичних втрат теплової енергії в теплових мережах за розрахунковий період, наявність чи відсутність витоків теплової енергії в мережах теплотранспортуючої організації та теплогенеруючої організації, обсяг понаднормативних втрат теплової енергії в теплових мережах.

Суди попередніх інстанцій також не звернули увагу і не надали належної оцінки запереченням відповідача щодо здійсненого позивачем розрахунку, зокрема щодо заниження ним обсягу теплової енергії відпущеної споживачам у спірний період, корегування ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" понаднормативних втрат теплової енергії у місяці, коли теплова енергію не транспортувалась, а також на завищення позивачем середньомісячної температури зовнішнього повітря, що вплинуло на визначення нормативних втрат теплової енергії.

Встановлення та дослідження розміру збитків, як складового елементу цивільного правопорушення, має істотне значення для правильного вирішення спору.

Отже, колегія суддів вважає, що не дослідивши та не перевіривши в повній мірі розмір заявленого до стягнення розміру збитків у вигляді понаднормативних втрат, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про стягнення з відповідача 530 360,01 грн збитків.

Згідно із ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 у справі №909/268/16 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Палій В.В.

Селіваненко В.П.