ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 серпня 2017 року Справа № 905/3280/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Коробенка Г.П., Кравчука Г.А.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуДонецького апеляційного господарського суду
від24.04.2017
у справі№ 905/3280/16
Господарського судуДонецької області
за позовомСлов'янської місцевої прокуратури
до1. Слов'янської міської ради 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
провизнання незаконним та скасування рішення, визнання договору строкового сервітуту недійсним, повернення земельної ділянки та приведення її в попередній стан,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із положеннями статті 6 Закону України "Про судовий збір", яка визначає порядок сплати судового збору, судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі (ч.1).

Згідно статті 9 цього Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Скаржником в якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги додано дублікат квитанції від 15.05.2017 суму 6614,40 грн., в якому у графі "Призначення платежу" зазначено: "101;; Судовий збір за позовом ОСОБА_4/Вищий господарський суд України" (копія касаційної скарги та дублікату квитанції від 15.05.2017 приєднано до матеріалів справи).

Таким чином, графа "Призначення платежу" дублікату квитанції від 15.05.2017 не містить відомостей про те, по якій саме скарзі і справі сплачено судовий збір.

Постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 за №174 затверджено Інструкцію про ведення касових операцій банками в Україні (далі - Інструкція), якою, зокрема, встановлено порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті.

Згідно з п. 1.3 глави 1 розділу IV Інструкції касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов'язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

Відповідно до п. 1.4 глави 1 розділу IV Інструкції клієнт заповнює касові документи від руки чи за допомогою технічних засобів або банк (філія, відділення) за згодою клієнта заповнює касові документи із застосуванням технічних засобів або системи автоматизації банку (далі - САБ). Правильність заповнення банком (філією, відділенням) реквізитів касового документа із застосуванням технічних засобів або САБ клієнт засвідчує своїм підписом.

Згідно пункту 1 підпункту 3 Порядку заповнення документів на переказ у разі сплати (стягнення) податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску, здійснення бюджетного відшкодування податку на додану вартість, повернення помилково або надміру зарахованих коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.07.2015 № 666, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2015 за №974/27419, поле "Призначення платежу" розрахункового документа заповнюється таким чином, щоб містилася роз'яснювальна інформація про призначення платежу в довільній формі.

Таким чином квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додається до позовної заяви (заяви, скарги) і має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) і у якій справі оплачується судовим збором, отже має містити відомості про дату судового акта, що оскаржується, та про справу, у якій цей судовий акт прийнято.

За вказаних обставин за відсутності реквізитів у дублікаті квитанції від 15.05.2017 про те, яка саме процесуальна дія оплачена судовим збором, створюються передумови для можливості використання заявником різних екземплярів квитанції від 15.05.2017 у двох різних справах, що суперечить суті судового збору, визначеній у статті 1 Закону України "Про судовий збір", та не дає правових підстав вважати, що судовий збір було сплачено саме у даній справі.

З огляду на викладене, доданий до касаційної скарги дублікат квитанції від 15.05.2017 не можна вважати належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Керуючись статтями 86, 111, 1111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24.04.2017 у справі Господарського суду Донецької області №905/3280/16 повернути особі, що її подала.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук