ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 року Справа № 923/663/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Приватної виробничо-комерційної фірми "Інвентор", с. Костогризове Херсонської області

про стягнення заборгованості в сумі 18 743,58 грн. за спожиту теплову енергію

за участю

представників сторін:

від позивача - уповноважений представник ОСОБА_1;

від відповідача - не прибув.

Приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Інвентор" (відповідач) суму основного боргу в розмірі 16272,11 грн., пеню в розмірі 1424,21 грн., втрати від інфляції в розмірі 884,99 грн., 3% річних в розмірі 162,38 грн. за договором № 467 від 15.10.2012 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. підтримують позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач належним чином повідомлений про час та дату судового засідання (ухвалу про порушення справи отримав 22.07.2017 року), в судове засідання не прибув, відзив на позов та витребувані документи не надав, про причину неявки не повідомив. Неявка представника відповідача у судове засідання господарського суду не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

в с т а н о в и в:

15.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Херсонська ТЕЦ" (з 12.04.2017 за результатами річних загальних зборів змінено тип Товариства з публічного на приватне, у зв'язку з чим змінено його повне найменування на Приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль") та Приватною виробничо-комерційною фірмою "Інвентор" укладено договір № 467 про надання послуг з централізованного опалення та постачання гарячої води, за умовами якого (п.1) позивач зобов'язався надати відповідачу з початку по кінець опалювального періоду, встановленого рішенням виконкому Херсонської міської ради, відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 30 договору встановлено, що він вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Згідно з п. 3 договору визначено об'єкт надання послуг, а п. 2 - місцезнаходження приміщення відповідача (м. Херсон пр. Текстильників 5).

Пунктом 8 договору передбачено, що оплата за спожиті послуги здійснюється в строк не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 15 договору відповідач зобов'язаний оплачувати послуги в строки встановлені договором.

Згідно з cт. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Крім того, статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" визначено права та обов'язки споживача теплової енергії, зокрема, визначено, що до основних обов'язків споживача відноситься додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вартість послуг з теплопостачання, що застосовувалась ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" протягом опалювального періоду 2016-2017 була встановлена постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1757 від 29.09.2016., № 2126 від 02.12.2016, № 2439 від 29.12.2016, № 151 від 01.02.2017.

Позивач направляв відповідачу листи-повідомлення щодо зміни тарифів (лист від 02.03.2017 №06-1/525, від 13.03.2017 № 06-1/597, від 07.02.2017 № 06-1/289, від 18.01.2017. № 06-1/102).

Позивач зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення виконував належним чином, що підтверджується довідками про наявність опалення за жовтень 2016 року по березень 2017 року включно.

В порушення положень договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, відповідач свої обов'язки виконував не належним чином, несвоєчасно та не в повному обсязі оплачував послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Розмір заборгованості відповідача за послуги централізованого опалення зазначено в Довідці про рух заборгованості відповідача за теплову енергію за період з 01.10.2016 року по 21.04.2017 року, згідно з якою заборгованість відповідача перед ПрАТ "Херсонська ТЕЦ" станом на 21.04.2017 року складає 16272,11 грн.

Рахунки за надані послуги з централізованого опалення надавались відповідачу поштою, про що свідчать поштові повідомлення.

Відповідачеві направлялась вимога про сплату заборгованості від 25.04.2017 року № 06-1/958, яка була залишена без відповіді, та акт звірки розрахунків від 21.04.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобовязань за вказаним договором, у звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості в розмірі 16272,11 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з положеннями п. 18 договору за несвоєчасне внесення платежів за послуги споживач несе відповідальність згідно з законодавством і договором шляхом сплати в безспірному порядку крім суми основної заборгованості передбачених п. 12 штрафні санкції, інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідно до п. 12 договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується в безспірному порядку крім суми основної заборгованості пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочки.

У зв'язку з несвоєчасними розрахунками відповідача за договором позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 1424,21 грн.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, здійснивши перевірку правильності нарахувань пені, та враховуючи те, що відповідач не виконав обов'язків за договором по своєчасних розрахунках за договором, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1424,21 грн.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 162,38 грн. та 884,99 грн. втрат від інфляції.

Перевіривши розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, суд дійшов висновку, що 3% річних в сумі 162,38 грн. та 884,99 грн. втрат від інфляції нараховано позивачем вірно, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми "Інвентор" ( юридична адреса: 75130, Херсонська область, Олешківський район, с. Костогризове вул. Залиманська 5, місцезнаходження: 73000 м. Херсон, проспект Текстильників,5 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ):

- на р/р 6572 в ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457, - 16272,11 грн. основного боргу;

- на р/р 86587 в ПАТ "Акцент БАНК", МФО 307770, - пеню в розмірі 1424,21 грн., втрати від інфляції в розмірі 884,99 грн., 3% річних в розмірі 162,38 грн. та 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.08.2017 року

Суддя В.В.Литвинова