ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2017 року Справа № 923/485/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Укрриба", м. Київ

до Приватного підприємства "Вікторія- Азов", м. Генічеськ Херсонської області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 75 914,61 грн. за фактичне користування державним нерухомим майном

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 11-13/73 від 02.06.2017;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність від 13.06.2017 р.;

від третьої особи: ОСОБА_3, представник за довіреністю № 53 від 29.12.16;

Державне підприємство "Укрриба" (позивач) звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Вікторія-Азов" (відповідач) за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі, у якій просить суд застосувати наслідки недійсності додаткової угоди від 03.03.2016 до договору зберігання державного майна від 01.03.2016 № 5/16 та зобов'язати відповідача відшкодувати позивачу кошти за фактичне користування державним нерухомим майном за цінами, які існують на момент відшкодування, у розмірі 75914,61 грн.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі - просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 30%, решту боргу в сумі 70% стягнути з відповідача на користь третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України по Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу Державного департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України від 17.02.2006 р. №39 та наказу Державного комітету рибного господарства України від 23.07.2007 р. №150 з балансу державного підприємства «Азовський центр «ПівденНІРО» на баланс державного підприємства «Укрриба» на праві господарського відання передано державне нерухоме майно: гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні та повязані з ними робочі машини, що знаходяться у смт. Новотроїцьке, с. Захарівка Новотроїцького р-ну Херсонської області, с. Щасливцеві Генічеського району Херсонської області.

Між Державним підприємством "Укрриба" (позивач) та приватним підприємством «Вікторія-Азов» (відповідач) 01.03.2016 було укладено договір № 5/16 зберігання державного майна (далі - договір).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до Акту приймання-передачі від 01.03.2016 до Договору, позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання частину державного нерухомого майна, яке знаходиться на балансі позивача згідно з зазначеними вище наказами. Додатковою угодою від 03.03.2016 до Договору позивач, відповідно до заяви відповідача, надав останньому право використання державного нерухомого майна за плату. Зокрема, п. 8 Додаткової угоди від 03.03.2016 до Договору визначалося, що Відповідач зобовязується проводити плату за користування державним майном, зазначеним в акті приймання-передачі, щомісячно на розрахунковий рахунок Позивача не пізніше 14 числа місяця, наступного за звітним. Ціна за користування державним майном, визначається у Протоколі про договірну ціну, який є невідємною частиною Додаткової угоди і становить на дату підписання угоди 25 000 грн. в т.ч. ПДВ. Розмір щомісячної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування місячної плати за попередній на індекс інфляції за поточний місяць.

Додатковою угодою від 01.06.2016 до Договору, у звязку із заявою відповідача, сторони домовилися припинити дію Додаткової угоди від 03.0.2016 до Договору та залишити державне нерухоме майно лише на відповідальному зберіганні.

Проте, за час дії Додаткової угоди від 03.03.2016 до Договору (з 03.03.2016 по 1.06.2016), плата за використання державного нерухомого майна Відповідачем не здійснювалась, що призвело до виникнення у Відповідача перед Позивачем заборгованості на загальну суму 75 914, 61 грн.

Позивач у позові зазначає, що відповідно до рішенням господарського суду

Херсонської області від 29.09.2016 № 923/704/16 за позовом заступника прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України, ОСОБА_4 відділення Фонду державного майна України в Херсонській області до державного підприємства «Укрриба», приватного підприємства «Вікторія-Азов» про визнання договору недійсним та повернення майна, позовні вимоги задоволено частково, визнано недійсним Договір та зобовязано Відповідача повернути позивачу державне нерухоме майно.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 по справі №923/704/16, рішення суду першої інстанції частково скасовано та викладено резолютивну частину рішення в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Визнати недійсною Додаткову угоду від 01.06.2016 р. до Договору. В решті позовних вимог відмовити». Постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2017 по вищевказаній справі, - постанову суду апеляційної інстанції змінено, збільшено суму судового збору, що підлягає стягненню з приватного підприємства «Вікторія-Азов». В решті постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін.

Враховуючи викладене, позивач зазначає, що згідно з рішенням суду, Додаткову угоду від 03.03.2017 до договору визнано прихованим договором оренди, а тому, склалася ситуація, коли субєкт господарювання протягом 3 місяців здійснював користування державним нерухомим майном, не сплативши за це відповідні кошти.

Статтею 216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна

із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Враховуючи викладене, на думку суду, до предмету доказування у даній справі входить зясування питання, яка вартість того, що одержав відповідач, користуючись майном.

Суд в ухвалі про відкладення по даній справі від 11.07.2017 року зобовязував позивача надати суду: документально обґрунтований розрахунок позовних вимог; докази вартості того, що одержано відповідачем за додатковою угодою від 03.03.2016 р.; належним чином завірену копію звіту про вилов риби, добування інших живих ресурсів за встановленою формою згідно наказу Держрибагенства України від 13.02.2012 №84; письмові пояснення та відповідні докази того, чи здійснював відповідач рибогосподарську меліорацію водних обєктів, чи погоджував Режим проведення біомеліоративних робіт; належним чином завірені копії технічних паспортів на гідротехнічні споруди, якими користувався відповідач.

Судом зясовано, що звіт про вилов риби, добування інших живих ресурсів за встановленою формою згідно наказу Держрибагенства України від 13.02.2012 №84 відповідачем протягом дії Додаткової угоди позивачу не надавався, а здійснення відповідачем рибогосподарської меліорації водних обєктів ДП "Укрриба" не перевірялось. За письмовим поясненням позивача - Режим проведення біомеліоративних робіт відповідач з позивачем не погоджував, а технічні паспорти на гідротехнічні споруди, що були предметом користування по Додатковій угоді, у позивача відсутні. Згідно письмових пояснень відповідача, ним понесені 30000,00 грн. витрат на розробку методів біологічної меліорації водойм Захарівського поду за допомогою риб-меліораторів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено вартості того, що одержав відповідач, користуючись майном.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Повне рішення складено 16.08.2017

Суддя В.В.Литвинова