ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.06.2017р. Справа № 905/2373/16

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Левшина Г.В., Бойко І.А.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго»

про стягнення 10 230 418,30 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 14-85 від 14.04.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № 338 від 26.12.2016р.

Суть спору: ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «ДТЕК Східенерго» 10 230 418,30 грн., з яких:

- 5 720 679,81 грн. пені за період з 15.02.2015р. по 14.10.2015р.;

- 1 373 804,14 грн. 7 % штрафу;

- 422 337,42 грн. 3 % річних за період з 15.02.2015р. по 14.12.2015р.;

- 2 713 596,93 грн. інфляційних нарахувань за період березень - січень 2016 р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р. в частині своєчасних та повних розрахунків за спожитий природний газ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.08.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 905/2373/16 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 20.09.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.09.2016р. розгляд справи відкладений на 10.10.2016р., в т.ч., у звязку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи за вх.№27079/16 від 20.09.2016р.

10.10.2016р. господарський суд одержав від відповідача:

1) відзив на позовну заяву за вх.№29067/16, згідно з яким відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з посиланням на те, що:

-по-перше, розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується не на первинних документах, а на внутрішніх документах позивача, які станом на 31.05.2016р. підтверджують виключно заборгованість позивача перед відповідачем у розмірі 1 164 611,41 грн. Крім того, з наданих позивачем документів неможливо ідентифікувати за який період та в якому розмірі було здійснено погашення заборгованості, без чого неможливо перевірити правильність нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат;

-по-друге, на виконання постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375, 14.12.2015р. було укладено договір № 376/375-в/1 про організацію взаєморозрахунків, згідно з якими сторони змінили порядок і строки проведення розрахунків за поставлений природний газ за договором купівлі-продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р. та засвідчили, що після виконання договору не мають одна до одної жодної претензії стосовно договору. Тобто, для нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат позивачу необхідно довести факт порушення відповідачем строків та порядку розрахунків, встановлених в договорі про організацію взаєморозрахунків. Також відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на практику Верховного суду України у подібних правовідносинах;

2) клопотання про витребування доказів за вх.№29063/16, згідно з яким відповідач просить суд витребувати від Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області інформацію про дати надходження коштів на рахунок ТОВ «ДТЕК Східенерго» № 1234 (код банку 834016) на виконання договору про організацію розрахунків № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. відповідно до Постанови КМУ № 375 від 04.06.2015р.;

3) клопотання за вх.№ 29064/16 про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача ОСОБА_3 підприємство ПАТ «Укртрансгаз» у особі УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та УМГ «Донбастрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.10.2016р. строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 25.10.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання відповідача за вх. 29151/16 від 10.10.2016р., розгляд справи відкладено на 24.10.2016р.

24.10.2016р. господарський суд одержав від відповідача:

1) клопотання за вх.№30389/16 про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі з посиланням на необґрунтованість розрахунку позовних вимог, оскільки останній не ґрунтується на жодних первинних документах та не відображує порядок розрахунків, у звязку з чим відповідач, враховуючи відсутність спеціальних знань, не має можливості здійснити контррозрахунок позовних вимог.

2) клопотання за вх.№30388/16 про призначення колегіального розгляду справи з огляду на складність матеріально-правових відносин та розмір стягуваної суми.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.10.2016р. клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи задоволено та призначено справу №905/2373/16 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Донецької області. Згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 24.10.2016р. для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Огороднік Д.М., Філімонова О.Ю., а ухвалою суду від 24.10.2016р. справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі колегії суддів та призначено розгляд справи на 22.11.2016р.

22.11.2016р. господарський суд одержав від відповідача:

1) клопотання за вх. № 33427/16 про виклик спеціаліста (працівника) Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області в судове засідання з метою його участі в судовому засіданні та надання ним суду відповідних пояснень (у т.ч. письмових) та доказів на їх підтвердження з питань, що виникли під час розгляду справи № 905/2373/16, а саме про дати надходження (зарахування) коштів на рахунок ТОВ «ДТЕК Східенерго» № 1234 (код банку 834016) в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Донецькій області та про дати перерахування коштів ТОВ «ДТЕК Східенерго» з вказаного рахунку на рахунок наступної сторони на виконання договору № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375.

2) додаткові пояснення за вх.№33435/16, згідно з якими відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій на 95% відсотків від заявленого позивачем, стягнувши не більше ніж 5% відсотків від заявленого позивачем розміру штрафних санкцій у справі №905/2373/16 з посиланням на скрутне матеріальне становище, на проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях, наявність законодавчих обмежень щодо закупівлі та оплати оптовим постачальником електричної енергії ДП «Енергоринок» електричної енергії, виробленої ДТЕК Зуївська ТЕС, значну заборгованість оптового постачальника електричної енергії ДП «Енергоринок» за вироблену ТОВ «ДТЕК Східенерго» електричну енергію, неможливість виконання бюджетних зобовязань, відсутність завданих позивачу збитків внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.11.2016р. розгляд справи відкладено на 06.12.2016р. Клопотання ТОВ «ДТЕК Східенерго» про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області: договір № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375; всі документи, на підставі яких укладений договір № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375; письмові пояснення щодо підстав надання згідно договору № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків субвенції з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, із врахуванням наявних у вказаному договорі посилань на договір купівлі продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р., згідно з яким газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб та покупець є кінцевим споживачем; докази, що підтверджують проведення розрахунків за договором № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375 між всіма сторонами договору (платіжні доручення про перерахування грошових коштів в сумі 17 000 000 грн. на виконання вказаного договору); письмову інформацію про дати надходження (зарахування) коштів на рахунок ТОВ «ДТЕК Східенерго» та про дати перерахування коштів ТОВ «ДТЕК Східенерго» на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України» на виконання договору № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375. Водночас, клопотання відповідача в частині виклику спеціаліста (працівника) Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області в судове засідання для надання усних пояснень господарським судом відхилено, з огляду на задоволення судом клопотання відповідача в частині витребування письмових доказів, а також з огляду на те, що особиста участь у судовому засіданні вказаної особи не є необхідною в даному випадку.

06.12.2016р. за вх.№ 35084/16 господарський суд одержав відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить суд припинити провадження у справі №905/2373/16 у звязку з відсутністю предмету спору з посиланням на положення ч.3 ст. 7 ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730 від 03.11.2016р., якими передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом, а тому, враховуючи, що вказаний Закон набрав чинності 30.11.2016р., а заборгованість станом на 03.08.2016р. (дата подачі позову) погашена відповідачем у повному обсязі, тобто до набрання чинності Законом, а також те, що природний газ, який поставлений позивачем у січні-березні 2015р. використаний відповідачем для виробництва теплової та електричної енергії, що підтверджується Звітами про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної енергії та теплової енергії за спірний період, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних на погашену відповідачем заборгованість не нараховуються.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.12.2016р., у звязку із знаходженням судді Філімонової О.Ю. у відпустці, для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Огороднік Д.М., Сажнева М.В. Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.12.2016р. справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі колегії суддів та відкладено розгляд справи на 17.01.2017р.

27.12.2016р. за вх.№37580/16 господарський суд одержав від ГУ ДКС України у Донецькій області витребувані ухвалою суду документи, а саме: письмові пояснення, договір №376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 №375, платіжне доручення №13 від 28.12.2015р., виписки по рахунках №1234 ТОВ «Східенерго» за 28.12.2015р. та 29.12.2015р.

17.01.2017р. за вх.№1501/17 господарський суд одержав письмові пояснення позивача, згідно з якими останній посилається на те, що відповідно до положень ст.ст. 1-3 ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» учасниками процедури врегулювання заборгованості, в т.ч. і списання заборгованості, є теплопостачальні та теплогенеруючі підприємства, включені до реєстру, а тому оскільки на даний час реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості не сформований КМУ та відповідач не включений до реєстру, списання заборгованості є неправомірним, а припинення провадження у цій справі - незаконним.

17.01.2017р. за вх.№1389/17 господарський суд одержав клопотання відповідача про припинення провадження у справі №905/2373/16 у звязку з відсутністю предмету спору з посиланням на аналогічні підстави, які викладені останнім у відзиві на позов за вх.№ 35084/16 від 06.12.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.01.2017р. розгляд справи відкладено на 31.01.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.01.2017р. строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 21.02.2017р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника позивача за вх. № 2905/17 від 31.01.2017р., розгляд справи відкладено на 21.02.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.02.2017р., у звязку із закінченням повноважень судді Огороднік Д.М., для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Левшина Г.В., Сажнева М.В. Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.02.2017р. справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі колегії суддів та відкладено розгляд справи на 03.04.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 03.04.2017р., у звязку із закінченням повноважень судді Сажневої М.В., для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Левшина Г.В., Бойко І.А.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.04.2017р. справу прийнято до колегіального розгляду у вказаному складі колегії суддів та відкладено розгляд справи на 26.04.2017р.

Відповідно до вимог ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 26.04.2017р. оголошено перерву до 31.05.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.05.2017р. строк вирішення спору по справі продовжений на 15 днів до 21.06.2017р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача за вх. №15140/17 від 31.05.2017р., розгляд справи відкладено на 14.06.2017р.

Відповідно до вимог ст. 77 ГПК України у судовому засіданні 14.06.2017р. оголошено перерву до 21.06.2017р.

21.06.2017р. господарський суд одержав від відповідача:

-додаткові письмові пояснення за вх.№ 16937/17, згідно з якими останній просить суд припинити провадження у справі з аналогічних підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву від 06.12.2016р. за вх.№ 35084/16;

- клопотання за вх. № 16936/17 про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі, яке є аналогічним за змістом клопотанню відповідача від 24.10.2016р. за вх.№30389/16.

Представник позивача у судовому засіданні 21.06.2017р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, заперечив проти клопотань відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 95 %, про призначення судової економічної експертизи та припинення провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.06.2017р. заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд припинити провадження у справі, а також надав пояснення, згідно з якими ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» №1730 від 03.11.2016р. є нормою прямої дії, при цьому виконання цієї норми не потребує включення підприємства до Реєстру, про що також свідчать лист ПАТ «Київенерго» від 16.03.2017р. № 42АУ/92ПЗ/974 та лист відповідь Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.03.2017р. №8/10-630-17.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 21.06.2017р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

23 грудня 2014 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та ТОВ «ДТЕК Східенерго» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР, за умовами п.1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем.

У п. 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 7 630,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме, І квартал - 1 140,000 тис. куб. м: січень - 380,000 тис. куб. м, лютий - 380,000 тис. куб. м, березень - 380,000 тис. куб. м; ІІ квартал 2 290,000 тис. куб. м: квітень - 290,000 тис. куб. м., травень - 245,000 тис. куб. м, червень - 1 755,000 тис. куб. м; ІІІ квартал - 2 190,000 тис. куб м: липень - 715,000 тис. куб. м, серпень - 670,000 тис. куб. м; вересень - 805,000 тис. куб. м; ІV квартал 2 010,000 тис. куб. м: жовтень - 670,000 тис. куб. м; листопад - 715,000 тис. куб. м; грудень - 625,000 тис. куб. м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. п. 3.3, 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% (тридцять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 (пять) банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплати в розмірі по 35% (тридцять пять відсотків) від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

Умовами п.7.2. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років (п. 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині поставки природного газу з 01.01.2015р. до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до повного погашення заборгованості (п. 11.1. договору).

Додатковими угодами № 1 від 05.02.2015р., № 2 від 18.03.2015р., № 4 від 05.05.2015р. до вказаного договору внесені зміни щодо ціни газу.

Додатковою угодою № 5 від 14.12.2015р. п. 6.3 договору доповнено абзацом в наступній редакції: «Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передплата за умови відсутності заборгованості за цим договором або якщо погашення такої заборгованості передбачено спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, підписаними сторонами відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20 та/або договорами про організацію взаєморозрахунків, підписаними сторонами відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015р. №375».

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу за січень-березень 2015 року, підписаних уповноваженими особами сторін та скріплених печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в загальному обсязі 2182 тис. куб. м. на загальну суму 19 625 773,44 грн., а саме: у січні 2015р. в обсязі 421,000 тис. куб. м. на суму 3 204 786,72 грн., у лютому 2015р. в обсязі 881,000 тис. куб. м. на суму 6 490 785,12 грн. та у березні 2015р. в обсязі 880,000 тис. куб. м. на суму 9 930 201,60 грн.

Як свідчать матеріали справи відповідач здійснив оплату за одержаний природний газ як за рахунок власних грошових коштів у загальному розмірі 2 625 773,44 грн., а саме, за зобовязаннями січня 2015р.: 26.11.2015р. - 54 168,20 грн. (із загальної суми оплати 138 699,36 грн.), 27.11.2015р. 139 186,24 грн., 30.11.2015р. 133 655,54 грн., 01.12.2015р. 449 272,03 грн., 02.12.2015р. 210 091,13 грн., 03.12.2015р. 266 687,37 грн., 04.12.2015р. 80 617,71 грн., 07.12.2015р. 260 005,56 грн., 08.12.2015р. 81 815,57 грн., 09.12.2015р. 99 942,29 грн., 10.12.2015р.- 143 601,98 грн., 11.12.2015р. 214 961,82 грн., 14.12.2015р. 69 182,23 грн.; за зобовязаннями березня 2015р.: 15.12.2015р. 422 585,77 грн. (із загальної суми оплати 482 229,40 грн.), що вбачається з наявних в матеріалах справи банківських виписках, листа відповідача від 27.11.2015р. №06/2680 та розрахунку позивача позовних вимог, так і за рахунок субвенції з державного бюджету у відповідності до постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375 у розмірі 17 000 000 грн.

Судом встановлено, що на виконання постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375, 14.12.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецької області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у Марїнському районі Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Марїнської районної державної адміністрації Донецької області (сторона четверта), Марїнською районною державною адміністрацією (сторона пята), ТОВ «ДТЕК Східенерго» (відповідач, сторона шоста), НАК «Нафтогаз України» (позивач, сторона сьома) та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (сторона остання) укладено договір № 376/375-в/1 від 14.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14 та статтею 32 Закону України «Про державний бюджет України на 2015р», відповідно до Порядку та умов надання у 2015р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості в різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375. (п. 1 розділу «Предмет договору»).

Сума договору 17 000 000 грн.

У розділі «Порядок проведення взаєморозрахунків» вказаного договору, зокрема, встановлено, що ТОВ «ДТЕК Східенерго» (сторона шоста) перераховує на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України») (сторона сьома) кошти в сумі 17 000 000 грн., у т.ч. ПДВ 2 833 333,33 грн. для погашення заборгованості за природний газ 2015р. згідно з договором від 23.12.2014р. № 3-1-2014/058-ПТ-ПР; сторони у графі платіжного доручення «Призначення платежу» додатково зазначають «субвенція, що надається із загального фонду державного бюджету відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375», а також дату укладення і номер договору. (п.п. 9,12 даного розділу).

З метою виконання договору сторони зобовязуються: не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання як сплату розстрочених податкових зобовязань з рентної плати за користування підприємствами нафтогазової галузі надрами для видобування природного газу, що спрямовується на формування ресурсу природного газу для населення, та відсотків, нарахованих на суму таких зобовязань, до державного бюджету не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором (п.п. 2,3,5 п. 13 розділу «Зобовязання сторін»).

У п.п. 16,17,18 розділу «Інші умови» встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Дата укладення і номер договору встановлюються після його підписання сторонами. Договір є дійсним лише у разі здійснення відповідного фінансування. Сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмета договору.

Платіжним дорученням № 13 від 28.12.2015р. відповідачем перераховано позивачу 17 000 000 грн. В графі «призначення платежу» зазначено: погашення заборгованості за природний газ 2015р., п. 16 ст. 14, ст. 32 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015р.», Постанова КМУ № 375 від 04.06.2015р., договір № 376/375-в/1 від 14.12.2015р., договір № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р.».

При цьому відповідно до розрахунку позовних вимог вказана оплата у розмірі 17 000 000 грн. зарахована позивачем наступним чином: 1 001 599,05 грн. за зобовязаннями січня 2015р., 6 490 785,12 грн. за зобовязаннями лютого 2015р., 9 507 615,83 грн. за зобовязаннями березня 2015р.

Таким чином, станом на 29.12.2015р. заборгованість відповідача за зобовязаннями січня-березня 2015р. у розмірі 19 625 773,44 грн. погашена у повному обсязі (2 625 773,44 грн. + 17 000 000 грн.).

Неналежне виконання відповідачем умов договору в частині своєчасних розрахунків за одержаний природний газ стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5 720 679,81 грн., штраф в розмірі 7% в сумі 1 373 804,14 грн., 3% річних в сумі 422 337,42 грн., інфляційні втрати в сумі 2 713 596,93 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р., згідно з яким, позивач зобовязався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач прийняти та оплатити цей природний газ до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

За приписами статей 611, 612 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За порушення відповідачем строків оплати одержаного природного газу, останнім здійснено нарахування пені в сумі 5 720 679,81 грн. за період з 15.02.2015р. по 14.10.2015р., штрафу в розмірі 7% в сумі 1 373 804,14 грн., 3% річних в сумі 422 337,42 грн. за період з 15.02.2015р. по 14.12.2015р., інфляційних втрат в сумі 2 713 596,93 грн. за період березень - січень 2016р.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про теплопостачання» державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Згідно із ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

У п. 16 ст. 14 Закону України «Про державний бюджет на 2015р.» встановлено, що у 2015 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11, 12 і 13 цього Закону, спрямовуються відповідно на, зокрема: субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (за рахунок джерел, визначених пунктами 8 і 9 статті 11 цього Закону).

Постановою КМУ від 04.06.2015р. № 375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню» затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Ці Порядок та умови визначають механізм надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (п.1 Порядку та умов).

У п.п. 2.,3. Порядку та умов встановлено, що перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості, що утворилася на початок місяця, в якому проводяться розрахунки, і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків; підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобовязанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

Кількість сторін зазначеного договору є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до державного бюджету коштів у повному обсязі.

Учасниками розрахунків є: територіальні органи Казначейства; структурні підрозділи з питань фінансів обласних, районних, Київської міської, районних у м. Києві держадміністрацій або структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад; надавачі послуг та їх правонаступники; субєкти господарювання, що здійснюють відведення та очищення стічних вод; газодобувні підприємства, ПАТ «Укрнафта», Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її філії, дочірні підприємства і компанії; субєкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії; державне підприємство «Енергоринок»; державне підприємство «НЕК «Укренерго»; енергогенеруючі компанії; субєкти господарювання, що здійснюють постачання та/або споживання вугільної продукції; державне підприємство «Вугілля України»; вугледобувні підприємства.

Учасниками розрахунків можуть бути субєкти господарювання незалежно від форми власності.

Взаєморозрахунки можуть бути проведені між надавачами послуг.

Із субєктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, та енергопостачальниками або газодобувними підприємствами проводяться розрахунки з погашення кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії.

Казначейство перераховує субвенцію відповідно до Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2010 р. № 1132 (Офіційний вісник України, 2010 р., № 96, ст. 3399), і Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого Мінфіном.

Розрахунки з погашення заборгованості за рахунок джерел, визначених статтею 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», проводяться шляхом залучення коштів з єдиного казначейського рахунка.

Як вище встановлено судом, на виконання приписів вказаної постанови між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецької області, Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації, Управлінням державної казначейської служби України у Марїнському районі Донецької області, Фінансовим управлінням Марїнської районної державної адміністрації Донецької області, Марїнською районною державною адміністрацією та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (сторона остання) укладено відповідний договір про організацію взаєморозрахунків № 376/375-в/1 від 14.12.2015р., відповідно до якого сторони зобовязалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання як сплату розстрочених податкових зобовязань з рентної плати за користування підприємствами нафтогазової галузі надрами для видобування природного газу, що спрямовується на формування ресурсу природного газу для населення, та відсотків, нарахованих на суму таких зобовязань, до державного бюджету не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору, а також засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмета договору. Сума договору складає 17 000 000грн.

Факт виконання відповідачем зобовязань за цим договором підтверджується платіжним дорученням № 13 від 28.12.2015р.

Отже, підписавши договір про організацію взаєморозрахунків сторони дійшли згоди про зміну порядку та строків проведення розрахунків за поставлений позивачем природний газ, які визначені договором купівлі-продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р.

Для застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених п.7.2 договору купівлі-продажу природного газу № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р. та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата за поставлений позивачем природний газ була здійснена відповідачем поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Як свідчать фактичні обставини справи, розрахунок за поставлений у січень-березень 2015р. природний газ на суму 17 000 000 грн. відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків № 376/375-в/1 від 14.12.2015р.

З огляду на викладене, підстави для застосування штрафних санкцій та нарахування 3% річних та інфляційних за зобовязаннями січня 2015р. на суму боргу 1 001 599,05 грн., лютого на суму боргу 6 490 785,12 грн., березня 2015р. на суму боргу 9 507 615,83 грн. відсутні, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постановах Верховного Суду України, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015р. за результатами розгляду заяви Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне обєднання» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 02.04.2015р. у справі №924/1230/14, у якій зазначено про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій, передбачених умовами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Відповідно до ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, погашення заборгованості у розмірі 2 203 187,67 грн. за зобовязаннями січня 2015р. та у розмірі 422 585,77 грн. за зобовязаннями березня 2015р. відбулося з порушенням строків, визначеними у договорі № 3-1-2014/058-ПТ-ПР від 23.12.2014р. та поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

30.11.2016р. набрав чинності Закон України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 1 вказаного Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості. Реєстр підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості - державна відкрита, загальнодоступна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про підприємства та організації, які є учасниками процедури врегулювання заборгованості відповідно до цього Закону.

Згідно зі ст. 2 Закону дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Статтею 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Отже, з наведених норм вбачається, що для здійснення процедури врегулювання заборгованості - зменшення, списання та/або реструктуризація, необхідною умовою є включення теплопостачального підприємства до відповідного реєстру, з метою врегулювання заборгованості за домовленістю сторін шляхом вчинення відповідних правочинів.

Постановою КМУ від 21.02.2017р. № 93 затверджено Порядок ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та користування зазначеним реєстром (далі - Порядок), яким визначено механізм формування, ведення реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, а також користування його даними. (п.1 Порядку).

Відповідно до п.п. 4,5,6 Порядку формування та ведення реєстру здійснюється Мінрегіоном шляхом збирання та оброблення інформації про підприємства; внесення даних до реєстру та змін до них, а також виключення таких даних з реєстру. Рішення про включення підприємства до реєстру або про відмову в його включенні приймається керівником Мінрегіону або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви про включення підприємства до реєстру та розміщується на офіційному веб-сайті Мінрегіону. Мінрегіон, в т.ч., формує та веде реєстр, повідомляє підприємствам про включення їх до реєстру, прийняття рішення про відмову в такому включенні (із зазначенням причини відмови), зміну даних про зазначені підприємства в реєстрі та виключення з нього.

Таким чином, спеціально уповноваженим органом, до компетенції якого віднесено вирішення питання про включення/невключення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії є Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон).

Водночас, ч. 3 ст. 7 Закону встановлено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Тобто, зазначеною нормою передбачено можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних на суму заборгованості, так і у спосіб списання цих нарахувань.

При цьому, додаткові умови, крім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом, для звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у сфері теплопостачання (ненархування або списання сум неустойки, інфляційних нарахувань та відсотків річних) при відсутності кредиторської заборгованості на день набрання чинності законом, не вимагаються.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача за поставлений природний газ у січні-березні 2015р., який використаний останнім для виробництва теплової та електричної енергії, що вбачається зі Звітів про використання палива ліцензіатом з виробництва електричної енергії та теплової енергії, станом на 29.12.2015р. погашена у повному обсязі, тобто до набрання чинності ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії».

Разом з тим, відповідно наявного в матеріалах справи листа - відповіді Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.03.2017р. №8/10-630-17, за результатами звернення ПАТ «Київенерго» щодо включення до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії інформації про обсяг нарахувань неустойки (штрафу, пені), інших штрафних санкцій, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних для можливості їх списання відповідно до ч.3 ст. 7 Закону №1730-VIII, розяснено, що нараховані на погашену заборгованість за спожитий природний газ до набрання чинності ЗУ «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії» неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних підлягають списанню на підставі ч.3 ст. 7 Закону, яка є нормою прямої дії, при цьому виконання цієї норми не потребує включення підприємства до Реєстру.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню імперативні приписи ч.3 ст. 7 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», з огляду на що, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачем пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат на суми заборгованості 2 203 187,67 грн. за зобовязаннями січня 2015р. та 422 585,77 грн. за зобовязаннями березня 2015р., та, відповідно про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

За таких обставин посилання позивача на необхідність обовязкового включення підприємства відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, для звільнення від нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат, процентів річних, при відсутності заборгованості за спожиті енергоносії, є помилковими.

Клопотання відповідача про припинення провадження у справі у звязку з відсутністю предмету спору залишено господарським судом без задоволення з огляду на те, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Між тим, обставини справи свідчать про наявність між сторонами неврегульованих питань щодо предмета спору у даній справі, а отже підстави для припинення провадження відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України відсутні.

Клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій відхилено господарським судом з огляду на висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог.

Клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи та зупинення провадження у справі відхилено господарським судом з огляду на його необґрунтованість, оскільки, в даному випадку, не вбачається дійсної потреби у спеціальних знаннях, враховуючи, що розрахунок позовних вимог не відрізняється особливою складністю, та повністю ґрунтується на первинних документах, які містяться в матеріалах справи.

Клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову на стороні позивача ОСОБА_3 підприємство ПАТ «Укртрансгаз» у особі УМГ «Харківтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та УМГ «Донбастрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» також залишене судом без задоволення з огляду на його необґрунтованість, оскільки на момент отримання вказаного клопотання матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про спірність питання щодо обсягів поставленого відповідачу природного газу. Більш того, всі акти приймання-передачі природного газу за період січень-березень 2015р. підписані позивачем та відповідачем без жодних заперечень, а тому залучення до участі у справі газотранспортних підприємств, які можуть надати відомості щодо обсягів фактично поставленого та прийнятого природного газу є недоцільним.

За приписами статті 43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 23 червня 2017р.

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Г.В. Левшина

Суддя І.А. Бойко