ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" серпня 2017 р.Справа № 922/2004/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Територіальна громада міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради Харківської області, м. Ізюм
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Ізюм
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Кисельова Н.С. за довіреністю від 03.01.2017

відповідача - ОСОБА_4 за довіреністю від 07.08.2017 (після перерви не з'явився)

ВСТАНОВИВ:

Територіальна громада міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради Харківської області звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_2 збитків за фактичне використання земельної ділянки площею 1,8 га., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 за період з 01.01.2014 по 01.01.2017.

Ухвалою суду від 19.06.2017 р. було порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 17 липня 2017 року.

Позивач звернувся до суду із заявою (вх. № 22948 від 17.07.2017) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 17.07.2017 не з'явився. Звернувся до суду з клопотанням (вх. № 22769 від 13.07.2017) про відкладення розгляду справи. Також, відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву (вх. № 22771 від 13.07.2017) відповідно до якого заперечує проти вимог позивача.

Розгляд справи було відкладено на 09 серпня 2017 року.

Відповідач звернувся до суду із заявою (вх. № 25635 від 09.08.2017) про долучення до матеріалів справи доказів, поданих до суду, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував.

В судовому засіданні, яке розпочалося 09 серпня 2017 року було оголошено перерву до 14 серпня 2017 року.

Представник відповідача, після перерви, в судове засідання не з'явився.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та заперечень проти них, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011, питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).

Відповідно до свідоцтва про право власності № 662 виданого Управлінням житлово-комунального господарства Ізюмського міськвиконкому 09 грудня 2005 року позивач, як фізична особа, є власником нежитлових будівель: головного промислового корпусу під літ «Б» (прибудова, естакади, мансарда), загальною площею 5176,6 кв.м.; «А-2», загальною площею 1444,9 кв.м. Що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9389648 виданого Ізюмським бюро технічної інвентаризації 22.12.2005 року (дані документи додані позивачем до матеріалів позовної заяви).

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 1283 від 26 липня 2012 року «Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2» дозволено Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 розробляти проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення виробничої діяльності, (дане рішення додано позивачем до матеріалів позовної заяви).

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 3163 від 28 серпня 2015 року «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_2» скасовано рішення Ізюмської міської ради Харківської області № 1283 від 26 липня 2012 року «Про розгляд звернення фізичної особи- підприємця ОСОБА_2» та дозволено громадянину ОСОБА_2 здійснювати розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, для ведення виробничої діяльності з метою передачі в оренду, (дане рішення додано позивачем до матеріалів позовної заяви).

Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 0836 від 27 січня 2017 року «Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Та помилково передано зазначену земельну ділянку Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 5 років, (дане рішення додано позивачем до матеріалів позовної заяви).

Таким чином Ізюмська міська рада Харківської області надала дозвіл на розробку технічної документації фізичній особі ОСОБА_2, після чого, помилково затвердила її та передала землю в оренду фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 дозвіл на розробку технічної документації на яку вже був скасований.

Таким чином, як вказує позивач, та, що не було спростовано відповідачем під час розгляду справи, він був змушений звертатися до Ізюмської міської ради Харківської області для внесення змін у вищезазначене рішення, та приведення його у відповідність до чинного законодавства.

При цьому, суд приймає до уваги, що в акті № 6 щодо визначення та відшкодування збитків, завданих територіальній громаді, комісія встановила, що збитки наніс саме громадянин ОСОБА_2, а не Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

Повідомлення щодо відшкодування збитків направлялося також громадянину ОСОБА_2 на домашню адресу, а не фізичній особі- підприємцю ОСОБА_2 на адресу здійснення його підприємницької діяльності.

Предметом спору у справі є вимога Ізюмської міської ради про стягнення з ФОП ОСОБА_2 майнових збитків у сумі 211169,53., яку позивач обґрунтовує як несплачену останнім орендну плату за використання земельної ділянки, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди, внаслідок чого позивач був позбавлений можливості отримати дохід від зазначеної земельної ділянки в розмірі земельного податку.

При цьому Ізюмська міська рада Харківської області зазначає, що відповідач як громадянин є власником нежитлових будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Разом з цим Ізюмська міська рада Харківської області зазначає, що Рішенням Ізюмської міської ради Харківської області № 0836 від 27 січня 2017 року «Про розгляд звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1,8 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Передано зазначену земельну ділянку Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в оренду на 5 років, та доручено Ізюмському міському голові укласти договір оренди землі.

06 січня 2017 року Комісією щодо визначення та відшкодування збитків, завданих територіальній громаді міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради, створена відповідно до рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 23.11.2016 року № 0658, визначено, що громадянин ОСОБА_2 завдав територіальній громаді міста Ізюм в особі Ізюмської міської ради збитки за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року в сумі, що дорівнює 211169,53 грн. Збитки завдані шляхом використання забудованої земельної ділянки площею 18000 кв. м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, без укладання договору оренди землі та несплати земельного податку.

На думку позивача, це і стало підставою для звернення до Господарського суду Харківської області з даною позовною заявою та стягнення з відповідача збитків.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку підставою для оформлення договору оренди землі є рішення Ізюмської міської ради про надання в оренду земельної ділянки, проте, як я зазначено вище Ізюмська міська рада Харківської області рішенням № 0836 від 27 січня 2017 року помилково передала зазначену земельну ділянку не фізичній особі ОСОБА_2, якому було надано дозвіл на розробку технічної документації, а фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 , якому було скасовано дозвіл на розробку технічної документації на зазначену земельну ділянку.

Відповідачем було направлено звернення до Ізюмської міської ради Харківської області з проханням привести зазначене рішення у відповідність до чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах з Ізюмською міською радою Харківської області ОСОБА_2 виступає саме як фізична особа (громадянин).

Враховуючи викладене та суб'єктний склад сторін спірних взаємовідносин, дана справа підлягає розгляду судами загальної юрисдикції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження по справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

Враховуючи викладене вище, провадження по справі слід припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тому суд вважає за необхідне роз'яснити, що сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3167,54 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України, для чого необхідно звернутися до суду з відповідним клопотанням.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №922/2004/17припинити .

Апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом

Ухвала господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.А. Прохоров