номер провадження справи 15/60/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.08.2017 Справа № 908/1300/17

Суддя Горохов Ігор Сергійович, розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аскент-КР, 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 2-А

до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ДК Автотрейд, 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Телевізійна, 8, офіс 107

про визнання недійсним рішення № 8-рш від 12.04.2017

без виклику представників сторін

встановив:

23.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Аскент-КР, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Запоріжжя про визнання недійсним рішення № 8-рш від 12.04.2017.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.06.2017 порушено провадження у справі № 908/1300/17, присвоєно справі номер провадження № 15/60/17, розгляд якої призначено на 12.07.2017. Ухвалами суду від 12.07.2017 та 25.07.2017 на підставі ст. 77 ГП України, розгляд справи відкладався на 25.07.2017 та 08.08.2017.

14.08.2017 на адресу суду від позивача по даній справі надійшла заява в порядку статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 обласному територіальному відділенню вчиняти дії з виконання рішення № 8-рш від 12.04.2017 та призупинити дію даного рішення.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявник посилається на те, що на сьогоднішній день ТОВ «Аскент-КР» постійно приймає участь у державних закупівлях. Так, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник відмовляє в участі у закупівлі суб'єкту господарювання (учаснику), який протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів). На підставі вище зазначеної норми ТОВ «Аскент-КР» не має змоги приймати участі у закупівлях, адже кожен замовник має відхиляти товариство через прийняте рішення, яке на даний час оскаржується. Таким чином, ТОВ «Аскент-КР» не може вести свою діяльність та приймати участь у закупівлях, що перешкоджає веденню нашої господарської діяльності, заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Розглянувши заяву позивача, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню в силу наступного.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За змістом ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 3 п. 1 Постанови Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 Постанови Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.12.2007 № 01-8/973 зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

При цьому обґрунтування особою, яка просить вжити заходів до забезпечення позову, необхідності їх застосування полягає в доказуванні обставин, з якими повязано вирішення питання про забезпечення позову. До предмету доказування в даному випадку входять:

а) факти про наявність у боржника відповідача майна (зокрема, грошових коштів, цінних паперів тощо), або наявність такого майна, що належить боржнику, в інших осіб;

б) ймовірність припущення, що майно (зокрема, грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

За змістом Інформаційного листа ВГСУ № 01-8/2776 від 12.12.2006 у вирішенні питання про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника, розумності та адекватності його вимог, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів, наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви.

У випадку заяви учасника судового процесу про заходи до забезпечення позову (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов) заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Доводи наведені заявником в обґрунтування клопотання про забезпечення позову, мають оціночний характер та підлягають зясуванню, оцінці та доведенню під час вирішення спору по суті, та однозначно не свідчать, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Крім того, відповідно до п. 3. ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 4. ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого:

- згідно з частиною першою ст. 48 цього Закону, ч. 1 ст. 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції";

- за результатами перевірки відповідно до частини п'ятої статті 57 цього Закону;

- за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Разом з тим, рішенням ОСОБА_1 обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 8-рш від 12.04.2017 визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю Аскент-КР, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг такими, що суперечать законодавству про захист економічної конкуренції, а саме: п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», тобто іншим нормам права, які не встановлюють обовязкового зупинення виконання оскаржуваного рішення.

У звязку з вищевикладеним, суд не вбачає підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 45, 66-68, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Аскент-КР, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 обласному територіальному відділенню вчиняти дії з виконання рішення № 8-рш від 12.04.2017 та призупинити дію даного рішення відмовити.

Ухвалу направити сторонам у справі.

Суддя І. С. Горохов