ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р. Справа № 914/1139/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Марка Р.І.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 02.02.2015р.); ОСОБА_3 адвокат (угода про надання правової допомоги б/н від 22.04.2016р.; Свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 1113 від 26.10.2005р.);

від відповідача-1: ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 01.09.2016р.);

від відповідача-2: не зявився;

від відповідача-3: не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гронло-Львів, м.Львів, № 31/05-1 від 31.05.2017р. (вх. № 01-05/2648/17 від 08.06.17)

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2017р.

у справі № 914/1139/16, суддя Манюк П.Т.

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Гронло-Львів, м. Львів;

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Регіональна будівельно-технічна компанія, м. Львів

до відповідача-2: Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, м. Львів

до відповідача-3: Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області, м. Пустомити Львівської області

про: визнання протиправними дій, нечинними рішення, та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.05.2017р. в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Львівської області від 17.05.2017р. у справі № 914/1139/16, позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 31/05-1 від 31.05.2017р. (вх. № 01-05/2648/17 від 08.06.17), в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2017р. скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що при винесенні рішення судом першої інстанції було неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

При цьому, скаржник звертає увагу на те, що з самих лише витягів долучених ТОВ «РБТК» не можливо було достеменно встановити реєстрацію яких саме обєктів проведено за ТОВ «РБТК», чи відносяться вказані ОНБ до тих, що створено ТОВ «Гронло-Львів» саме в межах виконання договору про спільну діяльність від 15.10.2006р., чи в межах інших договорів які укладало ТОВ «РБТК» з метою забудови земельної ділянки кадастровий № :01:001:0338, в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, в тому числі з ТОВ «Гронло Львів». Крім того, апелянт зазначає, що з долучених витягів неможливо ідентифікувати зареєстровані обєкти, оскільки всі вони знаходяться на одній земельній ділянці, подекуди мають однаковий ступінь готовності, будівельні номери у витягах не зазначено. Також апелянт зазначає, що лише ознайомившись з матеріалами інвентаризаційних справ, документів на підставі яких державним реєстратором прийнято рішення та проведено державну реєстрацію прав, було достеменно встановлено, що 25 зареєстрованих ОНБ, є саме тими обєктами, спорудження яких здійснювалось ТОВ «Гронло Львів» в межах договору про спільну діяльність від 15.10.2006 р., стало відомо про порушення вимог законодавства допущені реєстратором, неповноту поданих документів поданих ТОВ «РБТК» для проведення державної реєстрації прав, а як наслідок про порушення прав ТОВ «Гронло Львів». Скаржник, також звертає увагу суду, що залучені до ведення справ представники товариства належним чином не надавали керівнику товариства інформацію щодо обставин судових справ, документи про які їм стало відомо під час розгляду спору, крім того вчиняли дії які не в повній мірі відповідали інтересам довірителя. Скаржник, вважає, що вищенаведені обставини спростовують висновок суду, щодо застосування строку позовної давності.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями КП Документообіг господарських судів, 08.06.2017р. справу за № 914/1139/16 розподілено до розгляду судді доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Данко Л.С. та Галушко Н.А.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гронло-Львів прийнято до провадження та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.06.2017р.

Відповідачем 1 до суду подано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/4231/17 від 26.06.17) в якому просить в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ Гронло Львів відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2017р. розгляд справи № 914/1139/16 в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 24.07.2017р. з підстав, викладених у даній ухвалі суду.

Позивачем (скаржником) до суду подано клопотання (вх. № 01-04/4971/17 від 24.07.17) про долучення до матеріалів справи копій документів, а саме: копії Виписки № 1775, копії Виписки № 16684/1343 від 18.07.2016р., копії Виписки № 11488 від 03.12.2012р.. Розглянувши подане клопотання, колегія суддів дійшла до висновку про долучення поданих документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні ухвалою від 24.07.17р. в порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався до 31.07.2017р.

В судовому засіданні 31.07.2017р представники позивача (скаржника) підтримали доводи та заперечення, викладені в апеляційні скарзі висловили свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду справи.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 31.07.2017р надав пояснення по суті спору, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Відповідачі 2, 3 участі своїх уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалами суду про призначення справи до розгляду та про відкладення розгляду справи явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, відтак, не були позбавлені конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників відповідачів 1, 2.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 31.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, які підтримали свою позицію, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Дослідивши матеріали справи судами встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гронло-Львів" (далі - позивач, ТОВ "Гронло-Львів") звернулося в господарський суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Регіональна будівельно-технічна компанія (надалі відповідач-1, ТзОВ РБТК), Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" (надалі відповідач-2, ОКП ЛОР "БТІтаЕО"), Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області (надалі відповідач-3) в якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 05.04.2017 просить суд:

- визнати протиправними дії реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", нечинними і скасувати відповідні рішення щодо реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна будівельно-технічна компанія" права власності на об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер № :01:001:0338, с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області, а саме житлові будинки (надалі об'єкти незавершеного будівництва):

1. № 22 готовністю 31% реєстраційний № 27745551, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

2. № 23 готовністю 31% реєстраційний № 27745617, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

3. № 24 готовністю 31% реєстраційний № 27745632, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року,;

4. № 25 готовністю 31% реєстраційний № 27745669, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

5. № 34, готовністю 34%, реєстраційний № 24756216, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

6. № 35, готовністю 34%, реєстраційний № 24756040 9, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

7. № 36, готовністю 31%, реєстраційний № 27740045, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року,

8. № 37 готовністю 31%, реєстраційний № 27740006, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

9. № 38, готовністю 31%, реєстраційний № 27741419, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

10. № 39, готовністю 31%, реєстраційний № 27739718, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

11. № 40, готовністю 31%, реєстраційний № 27740628, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

12. № 41, готовністю 31%, реєстраційний № 27740368, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

13. № 42, готовністю 34%, реєстраційний № 24415080, рішення про реєстрацію від 20.08.2008 року;

14. № 43, готовністю 7%, реєстраційний № 24415491, рішення про реєстрацію від 20.08.2008 року;

15. № 44, готовністю 7%, реєстраційний № 27740714, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

16. № 45, готовністю 7%, реєстраційний № 27740779, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

17. № 46, готовністю 7%, реєстраційний № 27739572, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

18. № 47, готовністю 7%, реєстраційний № 27739909, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

19. № 53, готовністю 15%, реєстраційний № 27740243, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

20. № 54, готовністю 7%, реєстраційний № 27740298, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

21. № 55, готовністю 65%, реєстраційний № 27745483, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

22. № 56, готовністю 31%, реєстраційний № 27745496, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

23. № 77, готовністю 25%, реєстраційний № 27745735, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

24. № 78, готовністю 25%, реєстраційний № 27745789, рішення про реєстрацію від 09.07.2009 року;

25. № 68, готовністю 12%, реєстраційний № 27752121, рішення про реєстрацію від 10.07.2009 року;

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами було укладено Генеральний договір підряду (капітальне будівництво) від 28.11.2005 № 2005/28/11, за умовами якого підрядник зобовязався на власний ризик відповідно до проектної документації та умов договору виконати будівельні, монтажні та інші роботи, повязані з новим будівництвом обєкта (п. 1.1.).

Відповідно до п. 1.2. генерального договору підряду, сторони визначили, що обєктом будівництва є квартал житлової забудови згідно з проектною документацією. Загальна площа земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво обєкта становить 10,4 гектарів, розташована в селі Сокільники Пустомитівського району Львівської області.

Рішенням Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 15.03.2006 № 281 було затверджено проект відведення земельної ділянки для будівництва малоповерхових житлових будинків ТОВ "РБТК" площею 10,4 га на території Сокільницької сільської ради. 16.06.2006 Сокільницька сільська рада (орендодавець) і ТОВ "РБТК" (орендар) уклали договір оренди землі № 64, предметом якого було строкове платне користування земельною ділянкою, яка знаходиться в межах с. Сокільники загальною площею 10,4 га. Договір укладено на 20 (двадцять) років.

Між позивачем та ТОВ "РБТК" 15.10.2006р було укладено договір про спільну діяльність (співробітництво та організацію взаємовідносин), за умовами якого учасники беруть на себе зобов'язання спільно діяти без створення юридичної особи й без об'єднання вкладів учасників для досягнення спільної мети.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що метою спільної діяльності є будівництво кварталу малоповерхової житлової та громадської забудови в с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області з подальшим набуттям у особисту власність учасників новостворених (збудованих) об'єктів відповідно до умов цього Договору та окремих правочинів між учасниками, а також спільне використання (експлуатація) чи відчуження набутого майна, здійснення з цим майном інших дій не заборонних законом, ведення пов'язаної з цим господарської діяльності, передбаченої установчими документами учасників.

Відповідно до п. 1.3. договору про спільну діяльність, забудова кварталу здійснюється поетапно окремими секторами на земельній ділянці 10,4 га, що знаходяться за межами с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області і належать ТОВ РБТК на правах оренди відповідно до договору оренди землі від 16.06.2006 № 64.

Згідно з п.п. 2.3.10, 4.1, 6.5 договору про спільну діяльність визначено розподіл часток учасників: частка ТОВ "Гронло-Львів" 75%, а ТОВ "РБТК" 25% відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи, актом передачі земельної ділянки від 31.01.2008 ТОВ РБТК передало, а ТОВ Гронло-Львів прийняло земельну ділянку площею 10,4 га, що знаходиться в с. Сокільники Пустомитівського району, план земельної ділянки та схему привязки межових знаків.

Також, між ТОВ РБТК (орендодавець) та ТОВ Гронло-Львів (суборедар) було укладено договір суборенди землі від 30.11.2006 № 72, зареєстрований в Сокільницькій сільській раді 30.11.2006. на підставі вказаного договору позивачу передано в суборенду земельну ділянку площею 1,716 га, що знаходиться в межах с. Сокільники, Пустомитівського району та належить ТОВ РБТК на правах оренди відповідно до договору оренди землі від 16.06.2006 № 64.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Пустомитівському районі було видано ТОВ "РБТК" дозвіл на виконання будівельних робіт від 14.05.2007 № 44, у якому зазначено, що замовником (забудовником) є ТОВ "РБТК", а будівельні роботи проводить ТОВ "Гронло-Львів"; термін дії дозволу до 01.05.2008.

25.04.2008 року Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області видано ТОВ "РБТК" дозвіл на виконання будівельних робіт № 21/7-ж, у якому зазначено, що замовником (забудовником) є ТОВ "РБТК", будівельні роботи проводить ТОВ "Гронло-Львів"

12.06.2009 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області видано ТОВ "РБТК" дозвіл на виконання будівельних робіт № 21/7-ж, у якому зазначено, що замовником є ТОВ "РБТК", підрядником - ТОВ "Гронло-Львів".

Як правомірно встановлено судом першої інстанції, виконання будівельних робіт з часткового будівництва спірних обєктів незавершеного будівництва здійснювалося із залученням техніки, робочої сили, коштів та матеріалів позивача, що було предметом дослідження в межах справи Господарського суду Львівської області № 4/126 за позовом ТОВ РБТК до ТОВ „Гронло-Львів, про зобовязання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, переданої позивачу за договором оренди № 64 від 16 червня 2006 року, шляхом вивезення належного відповідачу майна, розташованого на земельній ділянці, орендованій позивачем, за межі цієї земельної ділянки, матеріали якої оглянуті судом в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 18.09.2008 по 10.07.2009 за заявою ТОВ "РБТК" Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" прийнято оскаржувані позивачем рішення про реєстрацію права власності на обєкти незавершеного будівництва за ТОВ "РБТК".

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.12.2010 у справі № 29/165(10), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.02.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2011, було розірвано договір про спільну діяльність від 15.10.2006, укладений між ТОВ „РБТК та ТОВ „Гронло-Львів.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 28.12.2010 у справі № 10/229(10), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2011 визнано недійсним договір суборенди землі № 72 від 30.11.2006, укладений між ТОВ "РБТК" та ТОВ "Гронло-Львів".

Відповідно до ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

З огляду на зазначені положення Конституції України, цивільного законодавства та на підставі всіх викладених вище мотивів по суті спору, правовий акт може бути визнаний недійсним (незаконним, протиправним), тобто таким, що не відповідає закону (іншому правовому акту), якщо він виданий органом або посадовою особою з перевищенням наданих йому законом повноважень або в межах компетенції, але з порушенням діючого законодавства.

Крім того, частиною 1 статті 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Пунктом 2. Розяснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. №02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV (надалі Закон № 1952-IV).

Відповідно до ч.1 ст.1 Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості. Речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав є публічною, здійснюється місцевим органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані речові права та їх обмеження в порядку, встановленому законом (ч.ч. 1, 4 ст. 3 Закону № 1952-IV).

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону № 1952-IV дія та бездіяльність державного реєстратора прав можуть бути оскаржені до керівництва органів державної реєстрації прав та (або) в судовому порядку.

Необхідно зазначити, що суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку, щодо безпідставності посилань відповідача 1 на Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, оскільки враховуючи те, що в редакції, чинній на момент проведення реєстраційних дій, вказане положення не містило норм, які б регулювали питання, повязані з проведенням державної реєстрації права власності на обєкти незавершеного будівництва.

Станом на момент реєстрації спірних обєктів незавершеного будівництва існував спеціальний порядок державної реєстрації права власності на об'єкти незавершеного будівництва, передбачений у листі Міністерства юстиції України від 10.05.2006 № 19-32/1.

Відповідно до вказаного листа, бюро технічної інвентаризації проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно згідно з вимогами Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5 на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням.

Як вбачається з норм чинного законодавства на момент виникнення спірних правовідносин, документом, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання будівельних робіт, відповідно до Закону України "Про забудову і планування територій", є наданий інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю дозвіл на виконання будівельних робіт.

Для реєстрації прав власності на об'єкти незавершеного будівництва, крім документів визначених Тимчасовим положенням, необхідно подавати також:

1) державний акт на право власності або постійного користування земельною ділянкою, що посвідчує право власності або постійного користування земельною ділянкою юридичною чи фізичною особою, виданий в установленому порядку або договір оренди земельної ділянки;

2) проектно-кошторисну документацію;

3) дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий в установленому законом порядку;

4) опис об'єкта незавершеного будівництва складається при проведенні інвентаризаційних робіт бюро технічної інвентаризації;

5) документи, які підтверджують виникнення права власності у особи на об'єкт незавершеного будівництва, зокрема:

- якщо будівництво ведеться особою, яка має стати власником цього об'єкта після закінчення його будівництва, то для реєстрації подаються вищеперелічені документи;

- якщо у будівництві бере участь підрядник, для реєстрації подається крім вище перелічених документів, договір будівельного підряду;

- якщо у будівництві бере участь замовник та інвестор, для реєстрації подається крім вище перелічених документів, договір між замовником та інвестором укладений у встановленому законом порядку.

Крім того, якщо об'єкт незавершеного будівництва належить на праві власності двом або більше особам, в заяві про реєстрацію прав власності вказуються відповідні частки кожного із співвласників.

Як правомірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається із матеріалів реєстраційних справ, при поданні документів на реєстрацію будинків, ТОВ "РБТК" подавало, зокрема: заяву з проханням зареєструвати об'єкт за ТОВ "РБТК"; довідку про кількісні та якісні характеристики земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0338; договір оренди землі від 16.06.2006 № 64 укладений між Сокільницькою сільською радою (орендодавець) та ТОВ "РБТК" (орендар); дозвіл Інспекції ДАБК на виконання будівельних робіт (№ 44 від 14.05.2007 або від 12.06.2009 № 21/7-ж залежно від часу подання заяви про реєстрацію об'єкта), у якому зазначено, що замовником (забудовником) є ТОВ "РБТК", підрядником - ТОВ "Гронло-Львів". У дозволах на виконання будівельних робіт серед переліку документів на підставі яких видавалися вказані дозволи, вказано договір підряду від 15.10.2006 № 2005/28/11.

Як встановлено вимогами пунктом 3.3. Тимчасового положення, щодо визначення підстав відмови у реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема у реєстрації може бути відмовлено якщо із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення; подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Необхідно зазначити, що нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку реєстратора БТІ вимагати під час реєстрації документи, а саме: договір про спільну діяльність між замовником та підрядником.

Однак, чинний на момент вчинення реєстраційних дій договір про спільну діяльність, укладений між позивачем та відповідачем-1 передбачав порядок визначення часток учасників спільної діяльності, що підлягало врахуванню реєстратором.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що як передбачено в листі Міністерства юстиції України від 10.05.2006 № 19-32/1, є необхідним долучення до пакету документів для реєстрації права власності на обєкти незавершеного будівництва договору будівельного підряду або договору між замовником та інвестором, що реєстратором при проведенні реєстрації не було враховано.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що доводи позивача є обґрунтованими, у звязку з тим, що дії реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" щодо реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна будівельно-технічна Компанія" права власності на об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер № :01:001:0338, с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області проведені за відсутності всіх необхідних документів.

Однак, я вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції, відповідачем було подана заява від 29.06.2016р про застосування строку позовної давності, у звязку з тим що ТОВ «Гронло Львів» знало про реєстрацію права власності на обєкти незавершеного будівництва ще з жовтня 2012 року.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частинами 1,2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю у три роки (ст.257ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Необхідно зазначити, що в розясненнях, які були надані Пленумом Вищого господарського суду України у п.2.2 Постанови №10 від 29.05.2013р., в яких, зокрема, зазначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

При цьому визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Водночас необхідно мати на увазі, що, оскільки закон (пункт 10 частини другої статті 16, стаття 21 ЦК України, абзац третій частини другої статті 20 ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність (з урахуванням, водночас, викладеного в підпункті 3 пункту 5 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства" від 20.12.2011 № 4176-VI).(п. 1.1. Постанови).

В Рішенні Апеляційного суду Львівської області від 29.09.2014 у справі № 1316/4169/12 однією із позовних вимог у вказаній справі була вимога про скасування витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 23250885 (реєстраційний номер 27745483), сформованого 09.07.2009 Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", що свідчить про те, що з жовтня 2012 року ТОВ Гронло-Львів, як сторона у справі № 1316/4169/12 знала про реєстрацію права власності на обєкти незавершеного будівництва.

Крім того, необхідно зазначити, що судом першої інстанції досліджено, при огляді матеріалів справи Господарського суду Львівської області № 4/126, інформацію про реєстрацію прав власності на обєкти незавершеного будівництва разом із долученням копій відповідних витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.07.2009, ТОВ РБТК 12.02.2010 було долучено до матеріалів вказаної справи (т.2 а.с.13-38 справи № 4/126).

Визначення початку відліку позовної давності міститься в ст. 261 ЦК України, зокрема, відповідно до ч. 1 цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, повинен довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позивач не довів колегії судів наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, як і не доведено наявних фактичних даних про такі обставини.

Відтак, враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що із лютого місяця 2010 року позивачу було відомо про наявність відповідних рішень про реєстрацію.

Представниками позивача не представлено доказів, які б підтверджували про наявність обставин, які б свідчили про поважність пропуску позовної давності, наявність підстав для зупинення чи переривання перебігу позовної давності.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача щодо невідповідності дій реєстратора Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" при прийнятті відповідних рішень щодо реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна будівельно-технічна Компанія" права власності на об'єкти незавершеного будівництва, розташовані на земельній ділянці кадастровий номер № :01:001:0338, с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області є обґрунтовані матеріалами справи, однак, у звязку із поданням відповідачем заяви про застосування позовної давності в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Крім того, необхідно зазначити, що позовні вимоги в частині зобовязання Реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування державної реєстрації права власності на об'єкти незавершеного будівництва не підлягає до задоволення, оскільки є похідним від вимог, зазначених вище.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2017р відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст.49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2017р в справі за номером 914/1139/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Гронло-Львів, м.Львів, № 31/05-1 від 31.05.2017р. залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Данко Л.С.