ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2017 року Справа № 915/686/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: ОСОБА_2 дов. №21/11 від 21.11.2016,

представника 1-го відповідача: не зявився,

представника 2-го відповідача: не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1

(юридична адреса: 54001, м.Миколаїв, вул.Садова, буд.1, оф.107А),

адреса представника : 54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина, 80/а, кв.55),

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕЛІЯ

(юридична адреса: 02125, м.Київ, пр.-т Визволителів, буд.7;

поштова адреса: 04070, м.Київ, а/с 17),

до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМ-ЛАЙВ

(54030, м.Миколаїв, вул.Артилерійська, буд.18/2, оф.2.15),

про: стягнення в солідарному порядку заборгованість за поставлений товар у сумі 547163,00 грн., -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1 звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕЛІЯ та Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМ-ЛАЙВ про стягнення у солідарному порядку заборгованості за поставлений товар у сумі 547163,0 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі Договору поставки №28.02.2017 5П від 28.02.2017 позивач поставив, а відповідач-1 - ТОВ «КОМЕЛІЯ» прийняв товар - кукурудзу 3-го класу врожаю 2016 року, у кількості 489,231 тонни на загальну суму 2421693,46 грн. ТОВ «КОМЕЛІЯ» здійснило часткову оплату за вказаним договором, внаслідок чого, станом на день подання позову до суду, залишок заборгованість за поставлений товар по Договору №28.02.2017 5П відповідачем не погашена та становить 547163,00 грн. Крім того, ТОВ ПРОМ-ЛАЙВ та ТОВ ЮГ АГРО-ПРАЙД 1 було укладено Договір поруки від 28.02.2017 за №28/02/п, відповідно до умов якого ТОВ ПРОМ-ЛАЙВ виступає поручителем по всім зобовязанням ТОВ КОМЕЛІЯ, що виникають з Договору поставки №28.02.2017 5П від 28.02.2017, укладеного між ТОВ ЮГ АГРО-ПРАЙД 1 та ТОВ КОМЕЛІЯ.

Відповідач-1 в судові засідання не зявлявся, відзив на позов не надав.

Про час та місце розгляду справи відповідач-1 був належним чином повідомлений ухвалою суду від 17.07.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.44).

Враховуючи належне повідомлення відповідача-1 про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача-1.

Відповідач-2 в судові засідання не зявлявся, надав суду відзив на позовну заяву (а.с.48-49), яким позов заперечив в повному обсязі, зазначивши, що ТОВ ПРОМ-ЛАЙВ не отримувало від позивача вимогу, передбачену ч.4 ст.559 ЦК України.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві.

У судовому засіданні 07.08.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

28.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1 та Товариством з обмеженою відповідальністю КОМЕЛІЯ було укладено Договір поставки №28.02.2017 5П (надалі Договір поставки) (а.с.14-17), відповідно до умов якого позивач зобовязався передати у власність покупця, а покупець зобовязався прийняти та оплатити товар на умовах, що передбачені цим договором (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.1.5 Договору поставки загальна кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру, строк відвантаження товару, місце та умови доставки товару, визначаються сторонами у специфікаціях, що є додатками та невідємною частиною цього договору.

Згідно із п.2.1 Договору поставки умови та строки поставки товару обумовлюються сторонами в специфікаціях, що є додатками та невідємною частиною цього одговору. Партією товару вважається його кількість, зазначена в одному додатку.

Пунктом 2.3 Договору поставки передбачено, що при передачі товару продавець зобовязаний надати покупцеві оригінали наступних документів: рахунок-фактуру; видаткову накладну (акт прийому-передачі); податкову накладну; товарно-транспорту накладну (за умови постачання постачальником товару покупцю автомобільним, або залізничним транспортом).

Відповідно до п.2.6 Договору поставки датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної на товар уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 3.2 Договору поставки сторони узгодили, що загальна сума договору складається з сум партій товару, указаних в додатках до даного договору.

Відповідно до п. 5.2 Договору поставки покупець здійснює оплату за товар на умовах і в терміни, погоджені сторонами в додатках до договору та після надання продавцем наступних документів: копії-факсіміле рахунка-фактури; копії-факсіміле видаткової накладної (акту прийому-передачі) підписаної з боку постачальника; копії-факсіміле податкової накладної (належним чином зареєстрована).

Згідно з п.9.1 Договору поставки даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1 та Товариством з обмеженою відповідальністю КОМЕЛІЯ було складено та підписано специфікацію №1 від 28.02.2017 до Договору поставки (а.с.18).

У відповідності до п.1 Специфікації №1, визначено характеристику товару кукурудза 3 класу врожаю 2016 року, дата поставки до 15.03.2017, у кількості 500,00 тон +/- (5%), ціна за 1 тону (без ПДВ 4125,00 грн.), загальна вартість товару складає 2475000,0 грн. (у т.ч. ПДВ 20%).

Пунктом 5 Специфікації №1 сторони погодили, що оплата товару, який поставляється за даним договором, проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника за наступним графіком: 80% вартості товару гривнях шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника протягом 2-х банківських днів з моменту приймання товару в пункті поставки, відповідно до фактичної кількості товару, яка визначається в пункті поставки; 20% вартості товару у гривнях шляхом банківського переказу на поточний рахунок постачальника протягом 1-го банківського дня з дати реєстрації податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних, якщо така реєстрація проводиться згідно чинного законодавства України впродовж 15-ти календарних днів з моменту подання податкової накладної, а також документів передбачених п.5.2 та п.10,2. даного договору.

Згідно приписів ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно вимог ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

На виконання умов Договору поставки та Специфікації №1, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 2421693,46 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: РН-0000033 від 02.03.2017 на суму 123948,00 грн.; РН-0000034 від 04.03.2017 на суму 361206,46 грн.; РН-0000037 від 05.03.2017 на суму 247104,00 грн.; РН-0000040 від 08.03.2017 на суму 522720,00 грн.; РН-0000045 від 10.03.2017 на суму 126918,00 грн.; РН-0000046 від 11.03.2017 на суму 263439,00 грн.; РН-0000047 від 12.03.2017 на суму 132759,00 грн.; РН-0000055 від 14.03.2017 на суму 123453,00 грн.; РН-0000064 від 15.03.2017 на суму 136422,00 грн.; РН-0000071 від 17.03.2017 на суму 127017,00 грн.; РН-0000072 від 20.03.2017 на суму 132561,00 грн.; РН-0000073 від 21.03.2017 на суму 124146,00 грн. (а.с.20-23, 53-60).

Товар був належним чином та без будь-яких претензій отриманий відповідачем-1, про що свідчить підпис уповноваженої особи на вказаних видаткових накладних.

На підтвердження факту вчинення операції позивачем також надані суду податкові накладні та квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.28-35).

Для проведення оплат за поставлений товар позивачем відповідачу-1 було виставлено рахунки-фактури на загальну суму 2421693,46 грн. (а.с.24-27, 61-68).

Відповідач-1 за поставлений позивачем товар оплатив частково в сумі 1874530,46 грн., що підтверджується наданими позивачем банківськими виписками (а.с.69-74).

Станом на день розгляду справи відповідачем-1 не надано суду доказів сплати заборгованості, яка становить 547163,00 грн. (2421693,46 грн.-1874530,46 грн.).

14.06.2017 позивач направив на адресу відповідача-1 вимогу про сплату заборгованості, в якій вимагав оплатити заборгованість за поставлений товар у сумі 547163,00 грн. (а.с.75-76). На підтвердження направлення вимоги позивачем подано копію фіскального чеку та копію опису вкладення у цінний лист (а.с.77). Доказів надання відповідачем-1 відповіді на претензію суду не подано.

Відповідно до приписів ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідачем-1 не спростовано позовних вимог, не подано суду доказів оплати заборгованості за отриманий за Договором поставки товар, строк оплати якої настав.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 547163,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлено до стягнення заборгованість в солідарному порядку з двох відповідачів. При цьому, судом встановлено наступне.

Відповідно до наданого суду Договору поруки №28/02/п від 28.02.2017 (надалі Договір поруки), ТОВ ПРОМ-ЛАЙВ (поручитель) зобовязався відповідати перед кредитором - ТОВ ЮГ АГРО-ПРАЙД 1 за виконання зобовязань ТОВ «КОМЕЛІЯ» (боржника), що виникли з Договору поставки №28.02.2017 5П від 28.02.2017, який були укладено між кредитором та боржником (а.с.13).

Відповідно до п.2.1. Договорів поруки, у відповідності до основного договору його предметом є поставка кукурудзи 3 класу на адресу боржника.

Відповідно до п.3.1 Договору поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання.

Відповідно до п.4.1.1 Договору при порушенні боржником зобов'язання перед кредитором за основними Договорами поручитель зобовязаний виконати за боржника зобов'язання.

Відповідно до п.4.4.1 Договору кредитор у разі невиконання боржником своїх зобовязань за основними договорами має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання таких зобовязань або до суду.

Відповідно до ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч.1 ст.553, ч.1 ст.554 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й зумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні ч.4 ст.559 ЦК словосполучення предявлення вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки розуміється як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинна бути предявлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Вищевказаний правовий висновок зроблений Верховним Судом України за результатами розгляду справи №6-53цс14, предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором (постанова від 17.09.2014), а також відображено в Аналізі застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобовязання, здійсненому Верховним Судом України (розділ 4).

В порушення прийнятих на себе за договором зобовязань відповідач-2 прийняті на себе за договорами поруки зобовязання не виконав та не сплатив позивачу заборгованість відповідача-1.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 боргу в сумі 547163,00 грн., є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони у рівних частках.

Відповідно до положень абз.3 п.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №7 від 21.02.2013, якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст.33, 34, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути в солідарному порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕЛІЯ, юридична адреса: 02125, м.Київ, пр.-т Визволителів, буд.7; поштова адреса: 04070, м.Київ, а/с 17 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМ-ЛАЙВ, 54030, м.Миколаїв, вул.Артилерійська, буд.18/2, оф.2.15 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1, юридична адреса: 54001, м.Миколаїв, вул.Садова, буд.1, оф.107А (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 547163,00 грн. основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМ-ЛАЙВ, 54030, м.Миколаїв, вул.Артилерійська, буд.18/2, оф.2.15 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1, юридична адреса: 54001, м.Миколаїв, вул.Садова, буд.1, оф.107А (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 8207,45 грн. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОМЕЛІЯ юридична адреса: 02125, м.Київ, пр.-т Визволителів, буд.7; поштова адреса: 04070, м.Київ, а/с 17 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ АГРО-ПРАЙД 1, юридична адреса: 54001, м.Миколаїв, вул.Садова, буд.1, оф.107А (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 8207,45 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 14 серпня 2017 року.

Суддя М.В.Мавродієва