РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2017Справа №910/10854/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/10854/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Київський завод ПТО»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Будархреставрація»;

про стягнення 104 652,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Козій Ю.В., довіреність б/н від 22.09.2016р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Київський завод ПТО» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будархреставрація» (надалі - відповідач) про стягнення 104 652,00 грн., які були помилково перераховані позивачем на рахунок відповідача та безпідставно одержані останнім.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2017р. порушено провадження у справі № 910/10854/17 та призначено її розгляд на 03.08.2017р.

Присутній у судовому засіданні 03.08.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 06.07.2017р. не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, суду не надіслав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі 06.07.2017р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві та відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримана останнім.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги тим, що позивач помилково перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 104 652 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №135 від 03.02.2017р. на суму 104 652 грн.

Згідно з платіжним дорученням №135 від 03.02.2017р. позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 104 652 грн., як оплату за обладнання згідно з договором №КЗ-10102 від 01.02.2017р.

Проте, як зазначає позивач, в останнього станом на день подання позову договір № КЗ-10102 від 01.02.2017р. з відповідачем не укладався.

02.04.2017р. позивач цінним листом з описом вкладення надіслав відповідачу вимогу за вих. б/н від 04.04.2017р., що підтверджується фіскальним чеком поштової установи № 3229 від 07.04.2017р., про повернення помилково перераховані коштів у розмірі 104 652 грн.

Проте, відповідач вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Оскільки відповідач безпідставно отримані кошти у сумі 104 652 грн. не повернув, то позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 104 652 грн. помилково перерахованих коштів.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 6 Указу Президента України від 16.03.1995р. № 227 "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" підприємства, незалежно від форми власності, мають повертати в 5-денний термін помилково зараховані кошти.

Згідно з п.2.35 Постанови Національного банку України № 22 від 21.01.2004р. "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк, повернення їх здійснюється у судовому порядку.

Згідно з статтею 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем згідно платіжного доручення №135 від 03.02.2017р. було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 104 652 грн., однак, договору № КЗ-10102 від 01.02.2017р. між позивачем та відповідачем станом на день звернення з даним позовом до суду не існувало.

Доказів протилежного станом на момент вирішення спору - відповідачем суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач помилково перерахував на рахунок відповідача №9951 кошти у сумі 104 652 грн.

Відтак, оскільки позивачем було помилково перераховано грошові кошти у сумі 104 652 грн. як оплату за обладнання згідно договору №КЗ-10102 від 01.02.2017р., а відповідачем грошові кошти у сумі 104 652 грн. не повернуті позивачу, то відповідач утримує грошові кошти у сумі 104 652 грн. без достатньої правової підстави, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми у розмірі 104 652 грн. - є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Будархреставрація» (02140, м. Київ, вул. Л. Руденко, 6а; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Київський завод ПТО" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 10; ) 104 652 грн. безпідставно отриманих коштів та 1600 грн. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 08.08.2017р.

Суддя А.І. Привалов