ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р.Справа № 922/1714/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Романченко Н.С.

розглянувши справу

за позовом ФО ОСОБА_2, м. Харків
до Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, м.Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - ОСОБА_2, особисто за паспортом;

представника відповідача - Пересада А.П., дов. № 305-3 від 04.01.2017р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача - Харківського державного авіаційного виробничого підприємства про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він працював на заводі та був звільнений 31.01.2017р. Однак при звільненні відповідач остаточного розрахунку не провів, внаслідок чого заборгованість по заробітній платі становить 39978,80грн. Крім того, просить суд стягнути з відповідача суму середнього заробітку та компенсації з урахуванням інфляційних.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.05.2017р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "27" червня 2017 р. о(об) 11:10. Зобов'язано сторони за три дні до судового засідання надати через канцелярію суду наступні документи: позивача - обґрунтований розрахунок заборгованості із зазначенням періоду її виникнення, оригінали доданих до заяви документів для огляду в судовому засіданні; відповідача - довідку про розмір заборгованості, з зазначенням її складових частин та періоду утворення, письмовий відзив на позовну заяву, з наданням необхідних доказів в його обґрунтування.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.06.2017р. відкладено розгляд справи на "20" липня 2017 р. о 10:20, зобов'язано позивача надати до суду уточнення вимог за позовом за кожною вимогою окремо, з зазначенням періоду нарахування.

17 липня 2017 року позивачем надано до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 39978,80грн. заборгованості по кінцевому розрахунку за період з 01.03.2016р. по 30.01.2017р., 12384,10грн. середнього заробітку за весь час затримки за період з 30.01.2017р. по 20.07.2017р. та 4136,67грн. інфляційних втрат за час затримки виплат з 30.01.2017р. по 20.07.2017р.

У відповідності до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки подана позивачем заява не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд прийняв заяву про уточнення позовних вимог до розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням наданих уточнень, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в сумі 39977,83грн.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, позивач перебував у трудових відносинах з Харківським державним авіаційним виробничим підприємством та був звільнений 30.01.2017р. за власним бажанням у зв'язку з невиплатою заробітної плати відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується даними трудової книжки та довідками відповідача.

Відповідно до довідки Харківського державного авіаційного виробничого підприємства № 202/199 від 17.05.2017р. заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_2 за спірний період складає 39978,80грн., в тому числі компенсація за невиплачену відпустку в розмірі 6726,37грн. та вихідна допомога в розмірі 6926,76грн.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 94 КЗпП України передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення 39978,80рн. заборгованості по заробітній платі обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача в частині стягнення суми середньої заробітної плати за весь час затримки, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Стаття 117 КЗпП України структурно віднесена до розділу VII "Оплата праці" зазначеного КЗпП України. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання, всупереч посиланням відповідача. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку (відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 14.11.2012 р. у справі № 6-139цс12), у зв'язку з чим, питання стягнення середнього заробітку за час затримки може розглядатися в господарському суді та, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору у справах про стягнення заробітної плати, у тому числі щодо стягнення середнього заробітку за затримку.

Згідно з Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Згідно наказу № 379 від 16.11.2016р. "Про зміну режиму роботи підприємства" з 16.01.2017р. для працівників всіх підрозділів підприємства робочий час в режимі неповної робочої неділі з робочими днями встановлено робочі дні - понеділок, вівторок, неробочі дні - середа, четвер, п'ятниця (окрім працівників ВВООБ 9від.120).

Крім того, за наказом № 212 від 10.07.2017р. "Про зміну режиму роботи підприємства" з 24.07.2017р. для працівників всіх підрозділів підприємства робочий час в режимі неповної робочої неділі з робочими днями встановлено робочий день - понеділок, неробочі дні - вівторок, середа, четвер, п'ятниця (окрім працівників ВВООБ 9від.120).

Згідно з довідкою Харківського державного авіаційного виробничого підприємства № 202 від 05.06.2017р. середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 становить 130,37грн.

Час затримки заробітної плати позивачу за період з 31 січня 2017р. по 20 липня 2017р. включно складає 50 робочих днів, таким чином сума середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні становить 6528,50грн. (без утримання податків та інших обов'язкових платежів).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки за період з 31 січня 2017р. по 20 липня 2017р. в сумі 6528,50грн. (без утримання податків та інших обов'язкових платежів).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" № 13 від 24.12.1999 р., оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача суми компенсації з урахуванням інфляційних втрат за час затримки виплат у розмірі 4136,67 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статі 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відносини, які виникають між працівником і роботодавцем із приводу оплати праці, у тому числі й у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати, регулюються трудовим законодавством, а саме: КЗпП України; Законами України: «Про оплату праці», «;Про індексацію грошових доходів населення», «;Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»; Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078; Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427.

Таким чином, компенсацією з урахуванням інфляційних втрат за час затримки виплат в розумінні трудового законодавства є компенсація втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати", за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 р. № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 01 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Розмір компенсації залежить від місяця, в якому божником буде фактично сплачено заборгованість.

Таким чином, на даний час неможливо встановити місяць, в якому буде здійснений розрахунок з позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення компенсації за затримку виплат заробітної плати в розмірі 4136,67грн. залишити без розгляду.

У відповідності із ст.49 ГПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача в доход бюджету судовий збір у сумі 1600,00грн., оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись ст. ст. 94, 115 КЗпП України, ст. ст. 12, 49, 82-85 ГПК України -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894, 61023, м. Харків, вул. Сумська, 134) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, АДРЕСА_1) заборгованість з заробітної плати за період з березня 2016 року по січень 2017 року в сумі 39978,80грн. (в тому числі компенсація за невиплачену відпустку в розмірі 6726,37грн. та вихідна допомога в розмірі 6926,76грн.), середній заробіток за весь час затримки за період з 31 січня 2017р. по 20 липня 2017р. в сумі 6528,50грн. (без утримання податків та інших обов'язкових платежів).

Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, код 14308894) на користь державного бюджету України (одержувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві, , рахунок 0001, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030106) 1600,00грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги в частині стягнення компенсації за затримку виплати заробітної плати залишити без розгляду.

Повне рішення складено 11.08.2017 р.

Суддя А.А. Савченко