ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2017 р. Справа № 925/533/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В., за участю представники сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача не зявився,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній з вантажних перевезень"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб»юторська компанія ГУД ФУД»

про стягнення 11 235 грн. 97 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 11000 грн. за послуги з перевезення вантажу по договору перевезення №1660 від 09 лютого 2017 року згідно договору-заявки №19 163 від 09.02.2017 року, 198 грн. інфляційних втрат, 37 грн. 97 коп. трьох процентів річних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини:

-09 лютого між сторонами по справі був укладений договір перевезення №1660, згідно пункту 1.1. якого Перевізник надає послуги по організації та виконанню перевезень вантажу Замовника автомобільним транспортом у міському, міжміському та міжнародному сполученні, зобов»язуючись доставити довірений йому Замовником вантаж у пункт призначення в погоджені сторонами строки і видати уповноваженій на отримання вантажу особі, а Замовник зобов»язується оплатити послуги по перевезенню вантажу. У пункті 1.2. договору сторони погодили, що конкретні умови, кількість та вид вантажу, маршрут, вантажовідправники і вантажоотримувачі, графік подачі транспорту, суми фрахту визначаються у разових Заявках додатково перед кожним перевезенням чи груповим перевезенням. 09 лютого сторони погодили договір-заявку №19163 на перевезення вантажу за маршрутом: м. Черкаси м. Херсон та м. Черкаси м. Цюрупинськ (м. Олешки). На виконання умов договору та Заявки позивачем було здійснене перевезення вантажу, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними №431 від 09.02.2017 року та №14792445 від 10.02.2017 року. Порядок розрахунків сторони визначили в Заявці, згідно якої шляхом безготівкового розрахунку по отриманню оригіналів документів відповідач перераховує позивачу 11000 грн. ОСОБА_2 документів, необхідних для оплати послуг (договір-заявка №19163 від 09.02.2017 року, рахунок №68 від 11.02.2017 року, акт наданих послуг №68 від 11.02.2017 року, договір перевезення №1660 від 09.02.2017 року, ТТН №14782445 від 10.02.2017 року та ТТН №431 від 09.02.2017 року) відповідач отримав 22.03.2017 року, однак з позивачем за надані послуги по перевезенню не розрахувався. 27.03.2017 року відповідачу була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість за перевезення вантажу, яка 29.03.2017 року була отримана відповідачем. За прострочення виконання грошового зобовязання позивачем на підставі статті 625 ЦК України відповідачу були нараховані 198 грн. інфляційних та 37,97 грн. трьох процентів річних.

Відповідачем подано до суд відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач обґрунтовує свої заперечення наступними обставинами:

-позивач допустив несвоєчасну доставку вантажу в пункт призначення, а саме: транспортний засіб з продукцією відповідача було затримано на одну добу і доставлено 11.02.2017 року о 08:00 годині, у звязку з чим відповідач отримав претензію від вантажоодержувача ТОВ «АТБ-Маркет» про стягнення неустойки в розмірі 10546,10 грн., з яких 2263,45 грн. з вини позивача. Відповідач намагався вирішити дане питання у претензійному порядку, доказами якого є роздруківка переписки між позивачем та відповідачем, відповідь від 01 березня 2017 року на претензію від 20.02.2017 року, яка була надіслана електронною поштою.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Відповідач не повідомив про причини неявки свого представника.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, оскільки неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

У судовому засіданні 22 червня 2017 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

Позивач стверджує, що 09 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній з вантажних перевезень» (Перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Дистриб»юторська компанія ГУД ФУД» (Замовник) було укладено договір перевезення №1660 (далі Договір). Даний Договір підписано та скріплено печаткою позивача. Підпис директора відповідача на Договорі відсутній. Позивач стверджує, що Договір відповідачу для підпису направлявся, але відповідачем позивачу не повернутий.

Згідно пункту 1.1. Договору Перевізник надає послуги по організації та виконанню перевезень вантажу Замовника автомобільним транспортом у міському, міжміському та міжнародному сполученні, зобовязуючись доставити довірений йому Замовником вантаж у пункт призначення в погоджені сторонами строки і видати уповноваженій на отримання вантажу особі, а Замовник зобовязується оплатити послуги по перевезенню вантажу.

У пункті 1.2. Договору зазначено, що конкретні умови, кількість та вид вантажу, маршрут, вантажовідправники і вантажоотримувачі, графік подачі транспорту, суми фрахту визначаються у разових Заявках додатково перед кожним перевезенням чи груповим перевезенням.

09 лютого сторони підписали Договір-заявку №19 163 про надання транспортно-експедиційних послуг на перевезення вантажу за маршрутом: м. Черкаси м. Херсон/Цюрупинськ АТБ. У Договорі-заявці вказано, що вигрузка повинна відбутися 10 лютого 2017 року з 9-00 до 15-00 години. Також у Договорі-заявці зазначено, що умови оплати 11000 грн. безготівковий розрахунок за оригіналами документів, автомобіль IVECO EUROTECH MP440E42 AI4305CB/ВЕ8030ХТ з водієм ОСОБА_3.

На виконання цього Договору-заявки позивачем було здійснене перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортними накладними №431 від 09.02.2017 року та №14792445 від 10.02.2017 року.

Згідно товарно-транспортної накладної №431 від 09 лютого 2017 року автомобілем IVECO AI 4305 CB, причіп ВЕ 8030 ХТ під керуванням водія ОСОБА_3 за замовленням відповідача здійснено перевезення вантажу до м. Херсон. Вантаж було отримано, що підтверджується підписом представника вантажоодержувача, який скріплений його печаткою. Ніяких зауважень вантажоодержувача на товарно-транспортній накладній немає.

Згідно товарно-транспортної накладної №14792445 від 10.02.2017 року автомобілем Івеко EUROTECH сідловий тягач AI 4305 CB, причіп ВЕ8030ХТ під керуванням водія ОСОБА_3 за замовленням відповідача здійснено перевезення вантажу до м. Олешки (м. Цюрупинськ). Вантаж було отримано по видатковій накладній №14792445 від 10 лютого 2017 року, що підтверджується підписом представника вантажоодержувача ОСОБА_4 Ніяких зауважень вантажоодержувача на товарно-транспортній накладній немає.

Позивачем було складено ОСОБА_2 надання послуг №68 від 11 лютого 2017 року про надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг по маршруту м. Черкаси - м. Херсон - м. Цюрупинськ автомобілем Івеко AI 4305 CB/ВЕ8030ХТ під керуванням водія ОСОБА_3 на суму 11000 грн., а також рахунок на оплату №68 від 11 лютого 2017 року на суму 11000 грн., які були направлені 24 лютого 2017 року відповідачу і отримані ним 20.04.2017 року.

27.03.2017 року позивачем відповідачу була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість за перевезення вантажу в розмірі 11000 грн., яка 29.03.2017 року була отримана відповідачем.

Оплату наданих послуг відповідач не виконав. На час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 11000 грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що заявлена до стягнення сума боргу в розмірі 11000 грн. є обґрунтованою.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 11000 грн. підлягає задоволенню.

Твердження відповідача про те, що позивач допустив несвоєчасну доставку вантажу в пункт призначення - транспортний засіб з продукцією відповідача було затримано на одну добу і доставлено 11.02.2017 року о 08:00 годині, нічим не підтверджуються, окрім невідомо коли зробленого запису працівником вантажоодержувача на видатковій накладній №14792445 від 10.02.2017 року, яка є документом вантажовідправника та вантажоодержувача, а не перевізника. Записи на товарно-транспортних накладних про затримку вантажу відсутні.

За прострочення виконання грошового зобовязання позивачем на підставі статті 625 ЦК України відповідачу були нараховані 198 грн. інфляційних та 37,97 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до положень ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже вище вказувалося, у Договорі-заявці було передбачено, що оплата відбувається по оригіналах документів. ОСОБА_2 надання послуг №68 від 11 лютого 2017 року про надання відповідачу транспортно-експедиційних послуг по маршруту м. Черкаси - м. Херсон - м. Цюрупинськ автомобілем Івеко AI 4305 CB/ВЕ8030ХТ під керуванням водія ОСОБА_3 на суму 11000 грн., а також рахунок на оплату №68 від 11 лютого 2017 року на суму 11000 грн. були отримані відповідачем 20.04.2017 року, що підтверджується результатами пошуку на сайті «Укрпошта» від 22.06.2017 року. Тобто, строк оплати настав 20 квітня 2017 року.

Інфляційні позивач нарахував за період з 23.03.2017 року по 31.03.2017 року у розмірі 198 грн. Оскільки строк сплати боргу настав 20 квітня 2017 року, інфляційні позивачем нараховано безпідставно і в частині позову про стягнення 198 грн. інфляційних необхідно відмовити.

Три проценти річних позивач нарахував за період з 23.03.2017 року по 04.05.2017 року в розмірі 37,97 грн. Оскільки строк сплати боргу настав 20 квітня 2017 року, відповідно три проценти річних позивачем нараховано невірно. За розрахунком суду до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають стягненню три проценти річних у розмірі 13 грн. 56 коп.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не надав суду доказів, які підтверджували б його доводи.

Беручи до уваги викладене, оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11000 грн. боргу, 13 грн. 56 коп. трьох процентів річних.

Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати за оплату послуг адвоката в розмірі 2000 грн.

Згідно Договору про надання юридичних послуг №21 від 10 квітня 2017 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_5 Виконавець зобов»язався надати Замовнику різного роду юридичні послуги у справі про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача по договору-заявці №19163 від 09.02.2017 року. У пункті 2.1. цього договору сторони обумовили послуги, які будуть надаватися позивачу адвокатом. Згідно пункту 4.1. договору про надання юридичних послуг Замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі 2000 грн. Вказану суму грошових коштів позивач згідно платіжного доручення №38 від 14.04.2017 року сплатив адвокату ОСОБА_5

При зверненні до суду позивач сплатив 1600 грн. судового збору.

Частиною п»ятою статті 49 ГПК України передбачено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов»язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума судових витрат становить 3600 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають до стягнення понесені ним судові витрати у розмірі 3528 грн. 74 коп.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дистриб»юторська компанія ГУД ФУД» (18030, м. Черкаси, вул. Пацаєва, будинок 2/1, офіс 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній з вантажних перевезень" (18031, м. Черкаси, вул. Благовісна, будинок 2/3, ) 11000 грн. боргу, 13 грн. 56 коп. трьох процентів річних та 3528 грн. 74 коп. судового збору.

3.У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 18 серпня 2017 року.

СУДДЯ В.В. Потапенко