ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р.Справа № 916/1379/17

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 01-36/77 від 13.12.2016р.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1379/17:

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

до відповідача: Громадської організації "Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані";

про розірвання договору оренди та виселення, -

в с т а н о в и в :

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі Позивач) звернувся до Громадської організації "Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані" (далі Відповідач) із позовом про розірвання договору оренди та виселення посилаючись на неналежне виконання Відповідачем умов договороу оренди.

З підстав ст. 145 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 525, 526, п. 1 ч. 1 ст. 611, 638, 651, 653, п. 1 ч. 1 ст. 783 ЦК України, ст.ст. 180, 291 ГК України, ст. ст. 1, 12, 15, 54-58 ГПК України, ст.ст. 10, 18, 19, ч. З ст. 26, 29, 32 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Позивач просить позов задовольнити.

Відповідач в засідання суду не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення повернуті з відміткою про відсутність адресата за зазначеною адресою).

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В засіданні суду 31.07.2017р. за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності представника позивача, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених сг. 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Невиконання своїх зобовязань за умовами договору є підставою виникнення відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, 09.10.2000 р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та Громадською організацією «Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані» (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 7/021 (далі - Договір), згідно з яким Відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення першого поверху, загальною площею 265,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграда. 58, з метою розміщення кафе строком дії до 09.10.2003 р.

Додатковим погодженням від 31.01.2002 р. до Договору оренди на підставі рішення Одеської міської ради від 14.01.2002 р. № 3408-ХХІІІ, п.3 про надання пільги по орендної платі за орендоване приміщення було дозволено проводити протягом 2002 р. щомісячну реструктуризацію заборгованості по орендній платі.

Додатковим погодженням від 11.11.2003 р. до договору оренди було продовжено строк дії Договору до 11.11.2013р.

Додатковим погодженням від 17.12.2003 р. до договору оренди на підставі рішення Одеської міської ради від 17.12.2003 р. № 2071-XXIV орендна плата установлена 1 гривня в рік за все приміщення з 17.12.2003 р. на строк дії договору оренди.

Додатковим погодженням від 09.09.2004 р. до договору оренди було змінено профіль використання приміщення з «кафе» на «кафе та пункт прийому склотари».

Додатковим погодженням від 05.08.2009 р. до договору оренди на підставі технічного паспорту КП «ОМБТІ та РОН» від 03.10.2008 р. зменшено орендовану площу з « 265,0 кв.м» на « 264,7 кв.м.».

Згідно з рішенням Одеської міської ради від 28.02.2011 р. № 384-VІ «Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради»» Департамент комунальної власності Одеської міської ради є правонаступником Представництва по управлінню комунальної власністю Одеської міської ради.

25 березня 2010 року сторони виклали договір оренди нежитлового приміщення № 7/021від 09.10.2000 р. у нової редакції строком дії до 25.03.2036 р.

Позивач зазначає, що Договір оренди підлягає розірванню, оскільки Відповідач користується приміщенням всупереч Договору, тобто не за цільовим призначенням та порушує істотні умови договору оренди.

Так, пунктом 4.1 Договору оренди сторони визначили, що приміщення Орендодавцем передаються Орендарю виключно для використання під розміщення кафе та пункт прийому склотарі.

Оскільки при прийнятті рішення Одеська міська рада про надання пільги по орендній платі громадським організаціям враховувалося використання об'єктів, що є власністю територіальної громади м. Одеси для реалізації соціально - суспільній діяльності в рамках діючого законодавства Україні та в межах, визначених Договором, зі збереженням його належного технічного та санітарного стану.

Згідно з п. 4.2 договору Оренди, Орендар на протязі дії цього Договору має своєчасно узгоджувати з Орендодавцем будь-які зміни профілю використання орендованого приміщення, проте відповідач порушив умови договору і не узгодив зміну цільового призначення з позивачем.

Позивачем 08.12.2016 р. було виявлено, що частина орендовано обєкту площею 22,7 кв.м використовується Орендарем для провадження грального бізнесу, а саме розміщення клубу комп'ютерних ігор, що підтверджується актом обстеження с фотофіксацією (а.с. 29).

Відповідно до ст. 18 п. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» за договором оренди орендаря може бути зобовязано використовувати обєкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю кафе та пункт прийому склотари. Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Відповідно до Підпункту «е» пункту 4.2. Договору Орендар зобов'язаний застрахувати обєкт оренди на користь Орендодавця на весь термін дії договору оренди у страховій компанії у порядку, визначеному чинним законодавством, на повну вартість об'єкта оренди, та надати Орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного зобов'язання, протягом 20 днів з часу укладання цього договору.

Згідно з п.2 ст. 771 ЦК України, ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» страхування орендарем взятого ним в оренду майна є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до Підпункту «л» пункту 4.2. Договору Орендар зобов'язаний укласти з Балансоутримувачем орендованого приміщення договір на відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання приміщення будинку та прибудинкової території та надати Орендодавцю копії відповідних документів, що засвідчують виконання зазначеного обов'язку, про, протягом 30 днів з часу укладання цього договору.

За невиконання або неналежне виконання Орендарем обов'язків за цим Договором Орендодавець має право розірвати договір оренди у відповідності з чинним законодавством, (п 3.3, п. 5.6 Договору).

Відповідно до ст. 291 ГК України, договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї із сторін з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, ч. З ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін при істотному порушенні договору іншою стороною. Істотним є таке порушення, коли внаслідок завданої таким порушенням шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, ч. 2 ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна», судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 638 ЦК України істотними умовами договору оренди можуть бути також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови, наприклад, щодо використання орендарем об'єкта оренди за цільовим призначенням.

Основним завданням Департаменту відповідно до Положення «Про Департамент комунальної власності Одеської міської ради» є реалізація місцевої політики у сфері управління комунальною власністю, забезпечення находження коштів до бюджету міста за рахунок ефективного обліку, використання, збереження майна територіальної громади.

Нецільове використання орендованого приміщення призводить до того, що відповідач платить орендну плату у 4 рази меншу, ніж передбачено законодавством, в результаті чого до місцевого бюджету не надходять належні кошти, чим порушуються права територіальної громади міста Одеси. Як наслідок скорочуються соціальні програми, благодійна та адресна допомога соціально-незахищеним громадянам міста, затримуються виплати допомоги при народженні дитини, декретних коштів, допомоги по безробіттю тощо.

Таким чином, Орендар систематично порушує умови договору, що значною мірою позбавляє Позивач можливості забезпечити ефективне надходження коштів до бюджету міста. Такі порушення Договору з боку Відповідача є істотними, а отже Договір оренди, на думку Позивача, підлягає розірванню.

Крім цього, згідно зі ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За таких обставин, аналізуючи викладене господарський суд вважає вимоги позивача такими, що відповідають наявним у справі доказами, обґрунтованими, законними і тому підлягаючими задоволенню повністю.

Зворотнього Відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не надано.

Крім цього, відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди № 7/021 від 25.03.2010р., укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) та Громадською організацією "Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані" (65029, м. Одеса, Приморський район, вул. Мечникова, буд. 4, ).

3. Виселити Громадську організацію "Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані" (65029, м. Одеса, Приморський район, вул. Мечникова, буд. 4, ) з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 264,7 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграда, 58, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ).

4. Стягнути з Громадської організації "Одеський комітет ветеранів війни в Афганістані" (65029, м. Одеса, Приморський район, вул. Мечникова, буд. 4, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

У зв'язку зі знеструмленням адміністративної будівлі Господарського суду Одеської області з 07.08.2017р. по 09.08.2017р. включно, повний текст рішення складено та підписано 10 серпня 2017 р.

Суддя М.І. Никифорчук