ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Справа № 910/16395/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Рогач Л.І.
за участю представників:
позивачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
відповідачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МП ТРАНС"
на постановувід 22.05.2017 Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 910/16395/16 господарського суду м. Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "МП ТРАНС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРО - ВЕНТ"
простягнення коштів
В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 р. ТОВ "МП ТРАНС" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ "ПРО - ВЕНТ" про стягнення з відповідача сплачену за неякісний товар по договору поставки б/н від 05.04.2016 р. грошову суму у розмірі 23 164,80 грн., збитки у вигляді неодержавного прибутку у розмірі 124 558,65 грн., витрати, понесені за проведення експертизи у розмірі 1 080,00 грн. та витрати за доставку товару у розмірі 991,00 грн., посилаючись на приписи статей 175, 193, 216, 224-225, 265, 268 Господарського кодексу України та статей 526, 530, 610, 662-663, 678 Цивільного кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за умовами укладеного між сторонами договору поставки від 05.04.2016 р. відповідачем з порушенням строків поставки, а також без надання необхідних приналежних до товару документів (технічного паспорту, сертифікату якості тощо) було поставлено товар - вентилятор, який після перевірки роботи виявився неналежної якості, що виключає можливість його використання про що зазначено, зокрема, у акті технічного огляду вентилятора, затвердженого директором ТОВ "МП ТРАНС" 24.05.2016 р.

Позивач зазначав, що у зв'язку із вказаними обставинами ним було 24.05.2016 р. надіслано відповідачеві претензію № 25 з пропозицією розірвати договір поставки від 05.04.2016 р. та повернути сплачену за товар неналежної якості суму у розмірі 23 164,80 грн., яка залишена відповідачем без задоволення із повідомленням, що ця претензія підпадає під гарантійні зобов'язання, передбачені розділом 6 договору, а за повернення товару передбачений штраф у розмірі 20 % від вартості товару.

Крім того, згідно експертного висновку Закарпатської торгово - промислової палати № О-85 від 08.06.2016 р. (зареєстрованого 24.06.2016 р.) за результатами експертного дослідження вентилятора, поставленого відповідачем за умовами договору від 05.04.2016 р. встановлені обставини на підтвердження того, що вказаний вентилятор є неналежної якості.

Позивач вважає, що сплачені за неякісний товар, поставлений відповідачем, грошові кошти підлягають поверненню на підставі статті 678 Цивільного кодексу України.

Позивач вказував, що поставка неякісного товару відповідачем та неможливість використовувати його у своїй господарській діяльності позивачем спричинило зупинення виробництва на підприємстві, оскільки деревообробні верстати не могли використовуватися без системи вентиляції у відповідності до вимог Правил пожежної безпеки в Україні. При цьому, позивач був позбавлений можливості виконати умови укладеного ним з контрагентом договору купівлі - продажу № 2016/1 від 12.04.2016 р. на суму 4 511, 36 євро, що у гривневому еквіваленті становить 124 558,65 грн., а у зв'язку із невиконанням позивачем цього договору, останній був вимушений повернути контрагенту сплачений аванс у розмірі 1 353, 41 євро (еквівалентно 37 306,07 грн.) і розірвати договір.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "ПРО - ВЕНТ" просило відмовити у її задоволенні вказуючи, що 13.05.2016 р. відповідачем на виконання умов укладеного між сторонами договору поставки від 05.04.2016 р. згідно специфікації, на підставі видаткової накладної було поставлено позивачеві товар, який останнім прийнятий без будь - яких зауважень щодо його якості, про що свідчить відсутність претензій на момент прийняття товару.

При цьому, на думку відповідача, експертний висновок № О-85 від 08.06.2016 р., на який в обґрунтування своїх вимог посилався позивач, не може бути належним і допустимим доказом поставки неякісного товару, вважаючи, що висновки експерта не ґрунтуються на фактичних обставинах і не відповідають дійсності, а зводяться до суто теоретичного аналізу технічних характеристик вентилятора, заснованому на порівнянні характеристик, що передбачені технічною документацією, із характеристиками, які мали би забезпечувати технологічні потреби виробництва позивача, тобто позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог та поставки відповідачем неякісного товару.

Ухвалами господарського суду м. Києва від 02.11.2016 р. та 28.12.2016 р. провадження у справі зупинялось у зв'язку із призначенням у справі судової експертизи, яке поновлювалось відповідними ухвалами від 21.12.2016 р. та від 30.01.2017 р.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.02.2017 р. (суддя Чинчин О.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, з підстав недоведеності та необґрунтованості позовних вимог.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів відповідно на підтвердження того, що поставлений відповідачем товар не відповідає вимогам щодо якості діючим стандартам, технічним умовам та є непридатним для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується, як й не надано доказів того, що на момент розгляду справи вентилятор не перебуває в експлуатації.

За апеляційною скаргою ТОВ "МП ТРАНС" Київський апеляційний господарський суд (судді: Алданова С.О., Мартюк А.І., Зубець Л.П.), переглянувши рішення господарського суду м. Києва від 15.02.2017 р. в апеляційному порядку, постановою від 22.05.2017 р. залишив його без змін з тих же підстав.

ТОВ "МП ТРАНС" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги тим, що суди попередніх інстанцій не повно з'ясувавши обставини справи та не дослідивши належним чином всі докази в їх сукупності, дійшли передчасних висновків.

Скаржник зазначає, що не прийнявши до уваги в якості підтвердження вимог позивача експертний висновок № О-85 від 08.06.2016 р., складений експертом - оцінювачем Закарпатської торгово - промислової палати, судами не надано належної оцінки вказаному доказу, не враховано, що такий висновок може вважатися висновком спеціаліста та підтверджувати відповідні обставини.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 05.04.2016 р. між ТОВ "МП ТРАНС" (покупець) та ТОВ "ПРО-ВЕНТ" (продавець) було укладено договір поставки № б/н, відповідно до умов якого продавець зобов'язаний передати у власність покупцю продукцію в кількості та асортименті згідно накладних (рахунків - фактур) на умовах даного договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору товар повинен відповідати по якості діючим стандартам, технічним умовам та стандартним вимогам.

Згідно з пунктом 2.1 цього договору номенклатура (найменування) товару та ціна на товар зазначаються в рахунках - фактурах та накладних, що є невід'ємними частинами даного договору.

Кількість товару, що поставляється, номенклатура, ціна за одиницю та загальна вартість кожної партії поставленого товару, зазначаються в видаткових накладних, складених на підставі заявок покупця (пункт 4.1 договору).

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по ньому, але не більше ніж до 31.12.2016 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Якщо сторони не повідомлять одна одну про розірвання договору за 30 днів до закінчення його дії, то строк дії договору продовжується на наступний рік на тих же умовах (пункт 10.1 договору).

Специфікацією № 1 до договору поставки № б/н від 05.04.2016 р. сторони узгодили: - найменування товару: вентилятор ВЦП 6-45 №5 пр.0, з ел. дв. 11/1500 вик. № 5, гарантія 12 місяців, вартістю 23 164,80 грн.; - строк поставки: до 15 робочих днів, але не раніше здійснення попередньої оплати; - умови поставки: згідно Інкотермс 2010: DDP, адреса поставки: самовивіз м. Полтава.

Судами встановлено, що на виконання умов договору поставки № б/н від 05.04.2016 р. ТОВ "ПРО -ВЕНТ" виставив покупцю рахунок на оплату № 475 від 05.04.2016 р. на суму 23164,80 грн., який був сплачений покупцем 13.04.2016 р. на суму 11 582, 40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 951 від 13.04.2016 р., та 10.05.2016 р. на суму в розмірі 11 582, 40 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1013 від 10.05.2016р.

Продавець поставив товар, а покупець прийняв вказаний товар - вентилятор ВЦП 6-45 №5 пр.0, з ел. дв. 11/1500 вик. № 5, вартістю 23 164, 80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 392 від 13.05.2016 р.

Разом з цим, як встановлено судами, 24.05.2016 р. за участю механіка, бухгалтера, юрисконсульта ТОВ "МП ТРАНС", завідувача сектором оцінки майна та майнових прав Закарпатської ТПП був проведений огляд вентилятора - ВЦП 6-45 № 5 пр.0, з ел. дв. 11/1500 вик. № 5, 2016 року виготовлення, за результатами якого складений Акт технічного огляду вентилятора, затверджений директором ТОВ "МП ТРАНС", яким встановлено невідповідність Специфікації № 1 до договору від 05.04.2016 р., високонапірний вентилятор виявився варіантом виконання № 1, тобто Дк робочого колеса, частота повертання не відповідає каталожним даним, продуктивність і повний тиск занижені, що не відповідає розрахунковим даним по продуктивності і повному робочому тиску.

24.05.2016 р. ТОВ "МП ТРАНС" надіслав на адресу ТОВ "ПРО -ВЕНТ" претензію № 25 з вимогою розірвати договір поставки № б/н від 05.04.2016 р., повернути грошові кошти в розмірі 23 164,80 грн., сплачені за поставлений товар неналежної якості.

26.05.2016 р. у відповідь на вказану претензію ТОВ "ПРО -ВЕНТ" листом № 2605-1 повідомив позивача, що у випадку повернення товару згідно з пунктом 7.2 договору останній повинен сплатити штраф.

Листом № 29 від 26.05.2016 р. покупець просив продавця вказати адресу для повернення товару.

Здійснюючи судовий розгляд справи, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що як вбачається з експертного висновку № О-85 від 08.06.2016 р., складеного експертом - оцінювачем Закарпатської торгово - промислової палати за замовленням ТОВ "МП ТРАНС", за результатом проведеного експертного дослідження, на підставі візуального огляду вентилятора марки ВЦП 6-45 №5 пр.0, з ел. дв. 11/1500 вик. №5, придбаного ТОВ "МП ТРАНС" у ТОВ "ПРО-ВЕНТ" на підставі договору поставки б/н від 05.04.2016 p., після вивчення нормативної документації та ознайомлення з наданими документами, а також здійснених розрахунків встановлено, зокрема, наступне:

- фактичні технічні характеристики не відповідають технічним показникам, вказаним у Специфікації № 1 та маркуванню, нанесеному на заводських табличках до досліджуваного вентилятора;

- технічні характеристики вентилятора марки ВЦП 6-45 № 5 пр.0, з електричним двигуном 11/1500 виконання № 5 не забезпечують необхідних технологічних вимог виробництва ТОВ "МП ТРАНС";

- вентилятор, у такому стані як він є на дату дослідження, не придатний до використання за функціональним призначенням, не здатний виконувати цикл необхідних операцій заданої потужності по відводу опилок у деревообробному виробництві;

- монтаж вентилятора не здійснений, пусконалагоджувальні роботи не проведені;

- технічний паспорт на вентилятор не оформлений належним чином, не містить даних про дату приймання - передачі вентилятора покупцеві;

- зовнішній вигляд вентилятора має ознаки експлуатації до придбання;

- придбаний вентилятор є товаром неналежної якості.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог судами було зазначено, що вказаний експертний висновок, складений експертом - оцінювачем Закарпатської торгово - промислової палати за замовленням ТОВ "МП ТРАНС" № О-85 від 08.06.2016 р. не є належним та допустимим доказом, відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суб'єкт оціночної діяльності не несе відповідальності за достовірність даних, використаних для складання висновку, не був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (пункт 1 статті 384, пункт 1 статті 385 Кримінального кодексу України), а до матеріалів цього експертного висновку не додано доказів на підтвердження повноважень експерта - оцінювача ОСОБА_1 (кваліфікаційне свідоцтво, сертифікат тощо).

Крім того, суди зазначали, що проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу", а відтак дійшли висновку про неналежність експертного висновку № О-85 від 08.06.2016 р. в якості доказу на підтвердження поставки неякісного товару.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина 1 статті 36 цього Кодексу).

При цьому, Законом України "Про судову експертизу", на який посилались суди першої та апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог, визначені правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об'єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" встановлено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Для проведення деяких видів експертиз, які не здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових експертів також інші фахівці з відповідних галузей знань (частина 4 вказаної норми).

Разом з цим, Законом України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначені загальні правові, економічні та соціальні засади створення торгово-промислових палат в Україні, встановлено організаційно-правові форми і напрями їх діяльності, а також принципи їх взаємовідносин з державою.

Статтею 1 вказаного Закону встановлено, що торгово-промислові палати мають право, зокрема, проводити на замовлення українських та іноземних підприємців експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість.

Проте, відмовляючи у задоволенні позовних вимог з посиланням на неналежність, згідно з вимогами Закону України "Про судову експертизу", експертного висновку складеного експертом - оцінювачем Закарпатської торгово - промислової палати за замовленням ТОВ "МП ТРАНС" № О-85 від 08.06.2016 р., судами першої та апеляційної інстанції помилково застосовані приписи вказаного Закону України "Про судову експертизу" та не встановлено обставини щодо наявності повноважень та компетенції у експерта оцінювача Закарпатської торгово - промислової палати, виходячи з положень Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а відтак і підтвердження, чи навпаки, таким експертним висновком певних обставин що мають значення для правильного вирішення спору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога ТОВ "МП ТРАНС", зокрема, про стягнення з ТОВ "ПРО-ВЕНТ" сплачених за неякісний товар, поставлений відповідачем на виконання умов договору поставки від 05.04.2016 р., грошових коштів у розмірі 23 164,80 грн., на підставі статті 678 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Питання якості товару при укладенні договорів поставки регулюється главою 54 Цивільного кодексу України.

Статтею 673 вказаного Кодексу встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

За приписами частини 1 статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару (частина 2 статті 678 Цивільного кодексу України).

При цьому, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у пункті 3.4.1 договору визначено право покупця вимагати від постачальника передачі товару, що відповідає умовам, визначеним у видаткових накладних, складених на підставі поданих заявок.

У разі невідповідності якості поставленого товару вимогам чинних стандартів та технічних умов, протягом встановленого терміну, постачальник зобов'язаний прийняти його на гарантійне обслуговування (пункту 3.1.2 договору).

Згідно з пунктом 6.1 договору, у разі невідповідності якості (неналежної якості) поставленого товару вимогам чинних стандартів та/або технічних умов на даний вид продукції протягом гарантійного терміну постачальник зобов'язується, прийняти на гарантійне обслуговування товар за наявності всіх нижче перелічених обставин: невідповідність якості не можна було встановити під час приймання товару; невідповідність якості підтверджена актом-претензією. Гарантійні умови не є чинними у випадках, коли: товар було пошкоджено під час перевезення до Покупця; товар пошкоджено за форс-мажорних обставин; будь-які дефекти товару виникли у разі його використання у спосіб, не передбачений технічною документацією або умовами його звичайної експлуатації; наявні механічні, хімічні та теплові пошкодження товару; товар відремонтовано неуповноваженою на це особою; відсутні пломби виробника (пункт 6.2 договору).

Проте, здійснюючи судовий розгляд справи, судами першої та апеляційної інстанції спір, виходячи з предмету та підстав позову, визначених позивачем, розглянутий не був, зокрема, судами не з'ясоване питання щодо наявності у позивача підстав для заявлення вимоги про повернення грошової суми, сплаченої за неякісний товар, виходячи з приписів статті 678 Цивільного кодексу України, яка містить перелік прав покупця у випадку передання товару неналежної якості у випадку неможливості використання товару за призначенням, так і у випадку істотного порушення вимог щодо якості товару, з урахування умов договору, у якому сторони погодили відповідний порядок дій в разі з'ясування невідповідності (неналежної) якості поставлено товару; дотримання сторонами порядку визначеного умовами укладеного договору та чинним законодавством, зокрема, статтею 662 Цивільного кодексу України щодо одночасної передачі з товаром його приналежностей та документів (технічного паспорту, сертифікату якості тощо), що стосуються товару.

Крім того, як вбачається зі змісту судових рішень, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судами першої та апеляційної інстанції не було прийнято до уваги в якості доказів поставки неякісного товару Акт технічного огляду вентилятора, затверджений 24.05.2016 р. директором ТОВ "МП ТРАНС", з посиланням на складення цього Акта в односторонньому порядку та не повідомлення представника ТОВ "ПРО-ВЕНТ" про проведення 24.05.2016 р. огляду товару, в порушення положень Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966 року № П-7.

Проте, здійснюючи судовий розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції не з'ясоване питання щодо наявності, чи навпаки, відсутності у договорі поставки від 05.04.2016 р., укладеного між сторонами, застереження щодо врегулювання правовідносин сторін відповідно до положень цієї Інструкції П-7, а відтак і наявність підстав для застосування вказаної Інструкції П-7 до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, висновки судів першої та апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову є передчасними.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Оскільки в силу статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у даній справі підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 р. у справі № 910/16395/16 та рішення господарського суду м. Києва від 15.02.2017 р. скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л. Рогач