ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р.Справа № 922/1968/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Купянскспецпереробка"
про стягнення 58.290,00грн.
за участю представників:

позивач - ОСОБА_1, довіреність б/н від25.10.2016р.;

відповідач - ОСОБА_2, довіреність б/н від 03.07.2017р.; ОСОБА_3, довіреність б/н від 03.07.2017р.;

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Купянскспецпереробка", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 58.290,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем були допущені порушення під час зазначення у накладній №43226497 на відправлення найменування та адресу одержувача вантажу, а тому позивач вказує на існування підстав для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 58.290,00 грн. В якості правових підстав посилається на норми статей 23, 118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Присутній у судовому засіданні 15 серпня 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та надав клопотання про долучення документів (вх. №26201).

Присутні у судовому засіданні 15 серпня 2017 року представники відповідача проти позову заперечують та просять суд відмовити в його задоволенні. У відзиві на позов відповідач посилається на відсутність в його діях складу порушення, передбаченого п. 122 Статуту залізниць, стверджує, що ним під час заповнення відповідної накладної були вказані вірні данні, але потім вони були спотворені автоматизованою системою "Клієнт УЗ". Крім того, відповідач просить суд відмовити позивачеві у звязку з пропуском шестимісячного строку для предявлення даного позову.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

В грудні 2016 року зі станції Заоскілля Південної залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Купянскспецпереробка" здійснило відправку вагону №62535471 згідно накладної №43226497 на станцію Правда Придніпровської залізниці.

У зазначеній накладній у графі 5 «Код одержувача» зазначено «3128», у графі 4 «Одержувач» - «ПАО «Евраз ДМЗ им Петровского», 49064 г. Днепропетровск, ул. Маяковского, 3» (т. I, арк. с. 8).

10 грудня 2016 року станцією призначення Правда на станцію відправлення Заоскілля було відправлено телеграму №НР 88 про невірно зазначені реквізити в накладній №43226497 (т. I, арк. с. 10).

12 грудня 2016 року зі станції відправлення Заоскілля на станцію призначення Правда надійшла телеграма-відповідь №НР 063 щодо виправлення адреси одержувача у накладній (т. I, арк. с. 10).

На підставі телеграми-відповіді №НР 063 на станції призначення Правда Придніпровської залізниці у накладній №43226497 зроблено виправлення найменування та адреси одержувача на вірні: з ПАО «Евраз ДМЗ им Петровского», 49064 г. Днепропетровск, ул. Маяковского, 3 на ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» 51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б. Факт неправильного зазначення відправником адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №1030 від 10 грудня 2016 року.

Таі обставини на думку позивача є підставною для покладення на відповідача відповідальності за допущені порушення у вигляді стягнення штрафу у розмірі 58.290,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про залізничний транспорт" законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України, затверджений постановою КМУ № 457 від 06.04.1998 року, визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Згідно із ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України та Правилами перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р., а саме Правилами оформлення перевізних документів, передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п.1.2 Правил оформлення перевізних документів накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов'язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Згідно із п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Частиною 2 ст. 24 Статуту залізниць України зазначено, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення відповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Статтею 122 Статуту залізниць України зазначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів визначено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із статтею 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.

Пунктом 13 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/71 від 02.02.2010 р. у пункті 6.2 Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008 N 04-5/225 роз'яснено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Судом встановлено, що відповідачем у накладній №43226497 неправильно вказано найменування та адреса одержувача: ПАО «Евраз ДМЗ им Петровского», 49064 г. Днепропетровск, ул. Маяковского, 3 замість ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» 51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б.

Всупереч вимог ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень) відповідач доказів на спростування викладених обставин не надав. У звязку з цим суд приходить до висновку про правомірність нарахування позивачем відповідачеві штрафу у розмірі 58.290,00 грн. та, відповідно, про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Посилання відповідача на те, що ним під час виготовлення накладної в рядку було 5 було введено правильний код одержувача "3128" а в рядку 4 одержувач автоматично замість власника цього коду ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» було введено "ПАО «Евраз ДМЗ им Петровского»" суд вбачає юридично неспроможними. У відповідності до п.п. "Створеня ПД по відправленню" п.5.1.1 керівництва користувача АС Клієнт УЗ при введенні коду дані підставляються з довідника, що створюється користувачем власноруч шляхом заповнення даних полів і додавання її в довідник. Тобто, у разі, якщо при введенні коду "3128" було підставлено дані не ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (власника коду), а іншої особи (ПАО «Евраз ДМЗ им Петровского») то все одно вина за цю невідповідність лежить на відправникові, адже ці дані підставляються з довідника, котрий створюється не УЗ, а саме ним, відправником.

Не можуть бути взяті судом до уваги і твердження відповідача про спотворення змісту накладної після її виготовлення і підписання відповідачем шляхом заміни системою АС Клієнт УЗ назви і адреси одержувача. Ці твердження відповідача не підтверджені жодними доказами.

Між тим відповідно до додатку № 3 до Правил оформлення перевізних документів «Пояснення щодо заповнення накладної» саме на відправника покладено обов'язок щодо оформлення накладної і перевірки вказаних у ній відомостей.

Можливість спотворення відомостей, вказаних у накладній унеможливлена комплексом організаційних та технічних заходів, передбачених відповідними нормами чинного законодавства. Так, н аказом Міністерства транспорту та зв'язку України N 800 від 01.11.2010р. затверджено Порядок застосування електронного перевізного документа під час перевезення вантажів залізничним транспортом (далі - Порядок). Суб'єктами електронного документообігу електронних перевізних документів (далі - суб'єкти електронного документообігу) можуть бути перевізник (залізниці, підприємства, установи, організації залізничного транспорту (далі - підприємства залізничного транспорту), вантажовідправники, вантажоодержувачі (п. 1.4. Порядку). Електронні перевізні документи (далі - ЕПД) - сукупність електронних документів (далі - ЕД), що визначені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в яких зафіксована інформація у вигляді електронних даних, включаючи обов'язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. ЕПД повинні містити інформацію, визначену для накладної (яка на кожне відправлення вантажу повинна подаватися відправником станції навантаження) Правилами перевезення вантажів (п. 1.5. Порядку).

Обмін ЕПД між суб'єктами електронного документообігу здійснюється із застосуванням автоматизованої системи залізничного транспорту України, надійних засобів електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) та програмних засобів суб'єктів електронного документообігу безпосередньо або через телекомунікаційні мережі загального користування в порядку, установленому на підставі укладеного з перевізником додатка до договору про організацію перевезень. Перевірка цілісності ЕПД та ідентифікація підписувача ЕЦП здійснюється із застосуванням надійних засобів ЕЦП та посилених сертифікатів відкритих ключів ЕЦП. ЕПД повинні оброблятися в автоматизованій системі з побудованою комплексною системою захисту інформації відповідно до вимог чинного законодавства (п. 1.7. Порядку).

Візуальні форми подання ЕД (відображення даних, які вони містять на папері у формі, придатній для приймання їх змісту людиною), роздруковані на папері, засвідчені в установленому законодавством порядку, є паперовими копіями ЕПД (п. 1.8. Порядку).

На кожному етапі перевезення вантажу залізничним транспортом у внутрішньому сполученні, передбаченого Правилами перевезення вантажів, створюються, зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці, а також здійснюється передача між відповідними суб'єктами електронного документообігу ЕД, сукупність яких фіксує усі операції, пов'язані з перевезенням зазначеного вантажу (п. 2.1. Порядку).

Під час приймання вантажів до перевезення ЕПД з додаванням перелічених у них необхідних супровідних документів в електронному вигляді передаються вантажовідправником на станцію відправлення в порядку, встановленому додатком до договору про організацію перевезень (п. 2.3. Порядку).

Працівники підприємства залізничного транспорту, отримавши ЕПД, ідентифікують автора (п. 2.3.1. Порядку).

Електронні документи підлягають відхиленню у разі негативного результату перевірки авторства документа (п. 2.3.2. Порядку).

За результатами перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту відправляють вантажовідправнику повідомлення про приймання або причину відхилення ЕД в порядку, установленому додатком до договору про організацію перевезень (п. 2.3.3. Порядку).

На базі інформації, що міститься в ЕД, та на підставі позитивних результатів перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа працівники підприємства залізничного транспорту із застосуванням автоматизованих робочих місць, що входять до складу автоматизованої системи залізничного транспорту України, створюють ЕД з унесенням даних, передбачених технологічним процесом. Після накладання ЕЦП зазначеними працівниками підприємства залізничного транспорту ЕД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці із дотриманням відповідних вимог законодавства щодо захисту інформації (п. 2.3.4. Порядку).

ЕД засвідчуються ЕЦП працівників підприємства залізничного транспорту, що отримали зазначені документи та згідно з визначеними повноваженнями внесли відповідні дані. Зазначені ЕД зберігаються в архіві електронних документів Укрзалізниці (п. 2.5.1. Порядку).

З викладеного вбачається, що залізниця, отримавши електронний перевізний документ, повинна ідентифікувати автора цього перевізного документа та за результатами перевірки стосовно можливості здійснення зазначених у ЕПД перевезень та авторства документа прийняти або відхилити електронний перевізний документ. У разі прийняття документа до виконання жодних повноважень та/або технічних можливостей по зміні змісту документа залізницею без згоди автора не передбачено.

Обовязок залізниці щодо перевірки правильності заповнення відправником граф накладної, в тому числі графи № 4 «одержувач», чинним законодавством не передбачено, навпаки цей обовязок покладено саме на відправника.

Таким чином, відповідач мав можливість перевірити внесені ним дані у електронний перевізний документ щодо адреси одержувача, а у разі виявлення невідповідностей до прийняття до перевезення - можливість заповнити перевізний документ самостійно у паперовій формі або відкликати електронний перевізний документ для коригування.

Твердження відповідача про те, що згідно п.122 Статуту залізниць само по собі зазначення невірної адреси одержувача при зазначенні правильного його коду не є правопорушенням ґрунтуються на довільному тлумаченні норми цього пункту. Так згідно п.122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Тобто, при буквальному читанні переліку ознак, що становлять склад цього правопорушення, вбачається, що кожна з ознак є самостійною підставою для притягнення до відповідальності. Сполучник "та" в даному разі є тотожним комі, і жодним чином не дає підстав вважати, що такі ознаки, як "код" та "адреса" повинні бути бути в наявнсоті одночасно. Отже достатньо однієї з них.

Таке розуміння цього пункту 122 Статуту залізниць повністю відповідає Інструктивному листу Укрзалізниці від 06.05.2008 року №02/111 в п.2.2. якого зокрема зазначено, що неправильно зазначені код та адреса одержувача вважаються окремими порушеннями, штраф стягується, якщо вказана хоча б одна відомість неправильно.

Враховуючи вищевикладене, твердження відповідача, наведені у відзиві, є необґрунтованими, оскільки не спростовують факту невідповідності зазначення в залізничній накладній адреси вантажоодержувача і відповідно правомірності та обґрунтованості заявленого позову.

Щодо клопотання відповідача, викладеного у відзиві на позовну заяву, про застосування позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 315 Господарського кодексу України для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

За змістом ст. 137 Статуту залізниць України позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців.

Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Згідно з ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З урахуванням зазначених норм, враховуючи, що подією, яка стала підставою для подання позову є неправильно зазначені у накладній адреси одержувача, що засвідчено актом загальної форми №1030 від 10 грудня 2016 року, суд зазначає, що перебіг спеціальної позовної давності по заявленим позовним вимогам слід обраховувати саме від дати складання акту загальної форми, а не від дати складання накладної, як зазначив відповідач.

Оскільки акт загальної форми №1030 складено 10 грудня 2016 року, то перебіг шестимісячного строку для пред'явлення даного позову починається 11 грудня 2016 року та спливає 11 червня 2016 року, який є неробочим днем, а тому днем закінчення строку є 12 червня 2017 року.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом 10 червня 2016 року (згідно з штампом поштового відділення на конверті, т. I, арк. с. 18), тобто до спливу строку позовної давності відносно вимог по стягненню штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача.

На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що позов про стягнення штрафу у розмірі 58.290,00 грн. є обґрунтованим, підтвердженим обставинами справи, її матеріалами та підлягає задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1.600,00 грн. у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 124, 129 Конституції України, статтями 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, статтями 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Купянскспецпереробка» (63702, Харківська обл., м. Купянськ, вул. Заосколянська, буд. 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 108, код ЄДРПОУ ВП 40081237) штраф за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача в розмірі 58.290,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1.600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.08.2017 р.

Суддя ОСОБА_4

/Справа №922/1968/17/