ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2017 року Справа № 905/3595/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Мачульського Г.М.
за участю представників:
позивачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
відповідачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради
на ухвалувід 19.04.2017 Донецького апеляційного господарського суду
у справі№ 905/3595/16 господарського суду Донецької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"
до Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради
простягнення 49 611,44 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. задоволений позов ПАТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії про стягнення з Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради заборгованості у розмірі 49 611,44 грн. за надані у 2015 році послуги зв'язку за договором № 26 від 03.02.2015 р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.04.2017 р. апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради на рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. повернуто заявникові на підставі пункту 2 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України з огляду на неподання скаржником доказів направлення копії апеляційної скарги позивачу у справі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2017 р. (судді: Попков Д.О., Чернота Л.Ф., Марченко О.А.) відмовлено Управлінню соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р. та повернено апеляційну скаргу заявникові.

Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2017 р. у даній справі скасувати, задовольнити клопотання Управління та відновити пропущений строк на подання апеляційної скарги.

Скаржник не погоджуючись з висновком суду апеляційної інстанції стосовно того, що затримка з поданням апеляційної скарги в період з 28.02.2017 р. по 21.03.2017 р. є недоліком в організації роботи та не може сприйматися як виправдовувальна обставина пропуску строку, вказуючи на те, що рішення суду першої інстанції від 15.02.2017 р., яке було підписано лише 20.02.2017 р. та направлено сторонам 23.02.2017 р. було отримано заявником тільки 28.02.2017 р. та зареєстровано останнім 01.03.2017 р. Вважаючи поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження скаржник зазначав, що ним подальший час було використано для ретельної підготовки апеляційної скарги та подано її 21.03.2017 р., тобто несвоєчасне одержання копії повного тексту судового рішення є поважною причиною пропуску строку.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

Статтею 93 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції рішення господарського суду Донецької області від 15.02.2017 р., повний текст якого підписано 20.02.2017 р., відповідно до штампу на зворотному аркуші, було направлено на адреси сторін 23.02.2017 р., тобто у відповідності до вимог статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Вказане судове рішення отримано відповідачем в межах строку на апеляційне оскарження, а саме 28.02.2017 р., що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення (а.с.151).

Відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Ухвалу про відмову у відновленні пропущеного строку може бути оскаржено.

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Разом з цим, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, а відповідачем не спростовано, що первісна апеляційна скарга Управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради, яка була повернута Донецьким апеляційним господарським судом ухвалою від 03.04.2017 р., останнім була підписана 21.03.2017 р., тобто поза межами встановленого строку на апеляційне оскарження, у звязку з чим суд дійшов висновку, що об'єктивних причин затримки подання апеляційної скарги відповідачем в період з 28.02.2017 р. по 21.03.2017 р., враховуючи наявність пільги щодо судового збору, з клопотання не вбачається, відповідачем не доведено.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, вважає ухвалу такою, що прийнята у відповідності норм процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається, а викладені у касаційній скарзі доводи колегія суддів вважає непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами справи, встановленими судами обставинами та зводяться до непогодження скаржника із судовим рішенням.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 11111, 11113, 112-114 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 19.04.2017 р. у справі № 905/3595/16 господарського суду Донецької області залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Г. Мачульський