РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"14" серпня 2017 р. Справа № 918/52/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Демидюк О.О. ,

суддя Огороднік К.М.

секретар судового засідання Петрук О.В.

за участю представників сторін:

позивача- Вертас М.М. (довіреність №30/15 від 24.04.2015р.);

відповідача- не зявився;

третьої особи- не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Позивача-Публічного акціонер-ного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» на рішення господарського суду Рівнен-ської області від 20.06.2017р. у справі №918/52/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів»

м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Плай»

с.Владиславівка Млинівського району Рівненської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача -

Відкрите акціонерне товариство «Квасилівський завод комунального

Устаткування» смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

Представнику розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.22, 28 Господарського про-цесуального кодексу України. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу за-явлено не було. Заяви про відвід суддів не надходило.

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк «Львів» (надалі в тексті Банк) звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до Това-риства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Плай» (надалі в тексті Товариство) (з ураху-ванням заяв від 19.02.2016р. та 09.11.2016р.) про звернення стягнення на предмет іпотеки в раху-нок погашення заборгованості за Генеральним кредитним договором №17 від 19.06.2009р. в сумі 23 615,38 Євро, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 28.01.2016р. 639 480 грн. 21 коп., шля-хом реалізації заставного майна на прилюдних торгах із початковою ціною 209 300 грн. з ураху-ванням ПДВ, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки субєктами оціночної діяльності, згідно висновку про вартість майна від 15.02.2016р., а саме:

1) ангар, літ.А 1 , загальною площею 127 м2 30 100 грн.;

2) фарбовий цех, літ.Б 1, загальною площею 444,2 м2 91 850 грн.;

3) склад, літ.В 1, загальною площею 265,1 м2 87 350 грн., які знаходяться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А і належать Товарист-ву з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Плай».(т.1, арк.справи 2-3).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.02.2016р. прийнято позов Банку до розгляду та порушено провадження у справі №918/52/16, а ухвалою від 10.02.2017р. залучено участі у справі Відкрите акціонерне товариство «Квасилівський завод комунального устаткування» (надалі в тексті Завод), в якості третьої особи на стороні Відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.(т.1, арк.справи 56-57).

Справа №918/52/16 вже розглядалася господарським судами.

Так, рішенням господарського суду Рівненської області від 09.11.2016р. позов Банку задо-волено повністю.(т.2, арк.справи 86-94), проте, постановою Рівненського апеляційного господарсь-кого суду від 25.01.2017р. Банку відмовлено у позові в звязку з пропуском строку позовної дав-ності.(т.2, арк.справи 137-151). Однак, постановою Вищого господарського суду України від 18.04. 2017р. судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасовано, справу №918/52/16 направлено на новий розгляд до господарського суду Рівненської області. Підставою скасування вказаних су-дових актів стало те, що при вирішенні спору судами не було досліджено питання наявності/від-сутності підстав вважати, що в межах даної справи відбулось переривання перебігу позовної у звязку із винесенням ухвали РАГС від 05.07.2011р. у справі про банкрутство ВАТ «КЗКУ» №9/15 про затвердження реєстру кредиторів; не було досліджено належним чином обставин вчинення боржником дій з визнання наявності свого боргу перед ПАТ АКБ «Львів», а також безпідставно не прийнято до уваги доводи Позивача щодо обставин цивільної справи №569/22486/13-ц за позовом ПАТ АКБ «Львів» до ТзОВ «Агрофірма «Плай» в частині позовних вимог про стягнення заборго-ваності за Генеральним кредитним договором №17 від 19.06.2009р., провадження у якій було зак-рито у звязку з тим, що такі вимоги з огляду на предмет позову та субєктний склад сторін не під-лягають розгляду в порядку цивільного судочинства та мають розглядатися в порядку господарсь-кого судочинства, крім того, не надано оцінки наявним в матеріалах справи доказам переривання перебігу давності у звязку з предявленням Позивачем до районного суду позову до Відповідача. (т.2, арк.справи 198-204).

За наслідками повторного розгляду даної справи господарський суд Рівненської області (суддя Політика Н.А.) рішенням від 20.06.2017р. відмовив Банку в задоволенні позову про звер-нення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації заставного майна на прилюдних торгах, за-явленого до Товариства, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Завод.(т.3, арк.справи 31-43).

Приймаючи рішення, суд виходив з того, що перебіг строку позовної давності для предяв-лення позову почався з 05.07.2011р. (ухвала про затвердження уточненого реєстру вимог кредито-рів ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування») та сплинув 05.07.2014р., у той час як Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду Рівненської області лише 01.02.2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні по-зову з урахуванням наявної у матеріалах справи заяви Відповідача про застосування строку позов-ної давності.(т.3, арк.справи 42).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Банк подав скаргу до Рівненського апеляційного господарського суду, у якій просить рішення місцевого господарського суду від 20.06.2017р. у да-ній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.(т.3, арк.справи 100-103).

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення прийняте судом першої інстанції за неправильно-го застосування норм матеріального та процесуального права та неповного зясування усіх істот-них обставин справи. Зазначає, що іпотекодержатель вправі звернутися за захистом свого порушено-го права до суду в будь-який час у встановленому законом порядку. При цьому, у звязку із звер-ненням з позовом у 2013 році в цивільній справі до ТзОВ «Агрофірма «Плай» та поручителів фі-зичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк позовної давності перервався, а тому заява Відповідача у даній справі про застосування строку позовної давності безпідставна.(т.3, арк.спра-ви 101).

Ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 03.08.2017р. поновлено про-пущений строк та прийнято до провадження апеляційну скаргу Банку, справу призначено до розг-ляду.(т.3, арк.справи 96, 97).

Відповідач та Третя особа не скористалися своїм правом подати відзив на апеляційну скар-гу чи пояснення.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 14.08.2017р. представник Позивача підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї позиції.

Відповідач та Третя особа не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, хоч про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому порядку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадан-ня суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посилан-ням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання пошто-вого відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції». Таким чином, колегія суддів зауважує, що Позивач та третя особа повідомлені належним чином про час та місце розгляду скарги, тому така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк явка представників сторін не визнавалась обовязковою, а матеріалів справи дос-татньо для розгляду скарги по суті.(т.3, арк.справи 97).

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представника, вивчивши матеріали справи, на-явні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріаль-ного та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, ВАТ АКБ «Львів», правонаступником якого є ПАТ АКБ «Львів»-банк та ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування»-позичальник 19.06.2009р. уклали Генеральний кредитний договір №17 (надалі в тексті Кредитний договір), за умовами п.1.1 якого (з урахуванням додатків №1 від 19.06.2009р. №2 від 30.06.2009р.), банк відкриває по-зичальнику відкличну невідновлювану кредитну лінію з лімітом 36 000 євро для модернізації ос-новних засобів, за програмою Енергозбереження, запровадженою банком та Скандинавською Еко-логічною Фінансовою Корпорацією, міжнародною фінансовою установою, заснованою скандинав-ськими країнами в Хельсінкі, Фінляндія (далі НЕФКО). Надання коштів за кредитною лінією здійснюється банком окремими частинами (далі траншами) на підставі офіційних листів позича-льника, в межах вищезазначеної суми кредитної лінії (далі ліміту), з обовязковим оформленням всіх необхідних документів. Сума, валюта траншу, цільове призначення, термін користування кре-дитом (його частиною), рахунки для обліку кредиту (його частини) та відсотків за користування кредитом, розмір плати за кредит по кожному траншу визначаються додатками до цього договору, які укладаються за окремим погодженням між сторонами і стають невідємною частиною цього договору з моменту їх укладення. У всьому, що не передбачено вказаними додатками, сторони ке-руються умовами цього договору. Погашення відкличної невідновлюваної кредитної лінії здійс-нюється згідно графіку пониження ліміту (додаток 1), який є невідємною частиною даного дого-вору, але не пізніше 31.10.2012р.(т.1, арк.справи 9-14).

Відповідно до п.1.4 Кредитного договору, відсоткова ставка за користування кредитною лінією становить 9,99 (девять цілях девяносто девять сотих) відсотків річних.

Кредит надається шляхом гарантування відкличної невідновлювальної кредитної лінії в міру виникнення потреби позичальника в кредитних коштах. Нарахування відсотків за викорис-тання кредиту здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом з розрахунку 365/ 366 днів у році на суму фактичної заборгованості з дати надання кредиту по дату повернення кре-диту, періодами з першого по останнє число місяця. Оплата відсотків здійснюється позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня місяця, за який здійснюється оплата, на рахунок банку, вказаний у додатку про відповідний транш. При нарахуванні відсотків враховується день видачі та не враховується день погашення кредиту.(п.2.1 Кредитного договору).

Згідно п.4.1 Кредитного договору, позичальник зобовязується щомісячно, не пізніше ос-таннього робочого дня, забезпечити сплату нарахованих відсотків за користування траншами на рахунки в банку, вказані у відповідних додатках до цього договору. Забезпечити погашення кож-ного траншу та нарахованих відсотків в термін, визначений у відповідному додатку на видачу цьо-го траншу. Забезпечити повне погашення кредиту та нарахованих відсотків не пізніше 31 жовтня 2012 року, рахунки в банку, вказані у відповідних додатках до цього кредитного договору.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до погашення кредиту з вип-латою нарахованих відсотків і виконання позичальником всіх інших умов договору та додатків до нього, включаючи оплату передбачених ними пені та штрафу, у випадках визначених договором та додатками до нього.

З матеріалів справи вбачається, що Кредитний договір та додатки до нього підписані упов-новаженими представниками, скріплений відтисками печаток сторін.(т.1, арк.справи 12, 13, 14).

Матеріалами справи стверджено та не заперечується сторонами, що банк виконав у повно-му обсязі свої зобовязання щодо відкриття Заводу відкличної не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 36 000 євро для модернізації основних засобів, за програмою Енергозбереження, запро-вадженою банком та Скандинавською Екологічною Фінансовою Корпорацією, міжнародною фінан-совою установою, заснованою скандинавськими країнами в Хельсінкі, Фінляндія.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів погашення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування».

Матеріали справи свідчать, що забезпечення належного виконання Кредитного договору, ПАТ АКБ «Львів»-іпотекодержатель, ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування»- боржник та ТзОВ «Агрофірма «Плай»-іпотекодавець уклали 19.06.2009р. договір іпотеки (надалі в тексті Договір іпотеки), відповідно до п.1.1 якого іпотекою забезпечуються вимоги іпотекодер-жателя до боржника, що випливають з умов Кредитного договору.(т.1, арк.справи 15-17).

Відповідно до п.1.2 Договору іпотеки, іпотекодавець з метою забезпечення виконання зо-бовязань боржника перед іпотекодержателем, викладених у Кредитному договорі, передає в іпо-теку належне йому на праві власності нерухоме майно (предмет іпотеки), яке знаходиться за адре-сою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А, а саме:

- нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.А-1: ангар, загальною площею 127 м2. Ре-єстраційний номер обєкту 16633204;

- нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.Б-1, а саме: фарбовий цех загальною пло-щею 444,2 м2. Реєстраційний номер обєкту 16633104;

- нежитлову будівлю, що позначена на плані літ. В-1, а саме: склад, загальною площею 265,1 м2. Реєстраційний номер обєкту 16633143.

Відповідно до пункту 1.3 Договору іпотеки, вартість предмета іпотеки згідно звіту про оцін-ку майна, виконаного 07.05.2009р. ФОП ОСОБА_3 (сертифікат Фон-ду державного майна України №5055/06 від 29.08.2006р.) становить 535 169 грн.

Заставна вартість предмета іпотеки становить 272 345 грн., згідно заключення про актуалі-зацію майна, що передається в забезпечення повернення кредитних коштів від 04.06.2009р.(п.1.4 Договору іпотеки).

Підпунктами 2.1.4 та 2.1.5 пункту 2.1 Договору іпотеки сторони визначили, що у випадку невиконання боржником або іпотекодавцем зобовязань за цим Договором та/або Кредитним дого-вором іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його від-повідно до розділу 4 цього Договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування зби-тків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання майна, переданого в іпотеку, а також витрат, повязаних з реалізацією предмета іпотеки. У випадку невиконання борж-ником або іпотекодавцем зобовязань за цим Договором та/або Кредитним договором іпотекодер-жатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та за його рахунок задовольнити свою вимогу, визначену підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 цього Договору. Порядок такого способу задово-лення визначається розділом 4 цього Договору.

Відповідно до п.4.4 Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюєть-ся за рішенням суду.

Договір іпотеки підписаний уповноваженими представниками всіх сторін, скріплений від-тисками печаток та посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського територіального ок-ругу ОСОБА_4І.(т.1, арк.справи 17).

Як вбачається з матеріалів справи, лист-вимогу про повне погашення простроченої забор-гованості за Кредитним договором від 18.10.2013р. №712/012, надіслану Банком 23.10.2013р. То-вариство отримати відмовилося.(т.1, арк.справи 18-20).

Крім того, матеріали справи містять:

- звіт про оцінку майна від 15.02.2016р.: обєкт оцінки нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А, власник ТзОВ «Агрофірма «Плай», замовник ПАТ АКБ «Львів», з якого вбачається, що станом на 15.02. 2016р. ринкова вартість заставного майна, яке належить Товариству на праві приватної власності, становить: -ангар, літ.А-1, загальною площею 127 м2 30 100 грн.; -фарбовий цех, літ.Б-1, загаль-ною площею 444,2 м2 91 850 грн.; склад, літ.В- 1, загальною площею 265,1 м2 87 350 грн., а всьо-го 209 300 грн.(т.1, арк.справи 93-172);

- ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.03.2016р. у даній справі №918/52/ 16, якою призначено судову товарознавчо-економічну експертизу.(т.1, арк.справи 186-188);

- повідомлення 11.07.2016р. №7238-7240 експерта Волинського відділення Львівського нау-ково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 про неможливість провести призначе-ну судом експертизу через незабезпечення доступу до обєкту дослідження, відсутність можливос-ті провести необхідні дослідження і дати відповіді на поставлені в ухвалі питання. Експерт заз-начає, що у звязку з незабезпеченням доступу до досліджуваного обєкту власником-ТзОВ «Агро-фірма «Плай» дослідження проведено не було, хоча його вартість була оплачена Банком.(т.2, арк. справи 14);

- ухвалу господарського суду Рівненської області від 07.06.2010р. у справі №9/15, якою по-рушено провадження про банкрутство боржника за кредитним договором ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування», введено процедуру розпорядження майном боржника, призна-чено розпорядником майна арбітражного керуючого.(т.1, арк.справи 79-80);

- заяву ПАТ АКБ «Львів» до господарського суду Рівненської області в межах справи про банкрутство №9/15 ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування» про визнання креди-торських вимог за Кредитним договором в сумі 29 967,92 Євро.(т.1, арк.справи 85-86);

- ухвалу господарського суду Рівненської області від 05.07.2011р. у справі №9/15, якою зат-верджено реєстр кредиторів ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування», до якого зо-крема, включено ПАТ АКБ «Львів» з грошовими вимогами в сумі 280 752 грн. основної кредитної заборгованості та несплачених процентів за користування кредитними коштами черговість задо-волення вимог перша, 1 060 грн. 74 коп. фінансових санкцій та пені черговість задоволення ви-мог шоста та 85 грн. державного мита, 40 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення су-дового процесу черговість задоволення вимог перша.(т.1, арк.справи 81-84);

- ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20.12.2013р. та ухвалу Млинів-ського районного суду Рівненської області у цивільній справі №569/22486/13-ц, з яких вбачається, що 02.12.2013р. ПАТ АКБ «Львів» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом ТзОВ «Агрофірма «Плай», ТзОВ Фірма «ЕнергоЕко Консалтінг», фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнен-ня з іпотечного майна в рахунок погашення кредитної заборгованості за Генеральним кредитним договором №17 від 19.06.2009р. Провадження у справі було відкрито 20.12.2013р. В подальшому даний позов за клопотанням ТзОВ «Агрофірма «Плай» був скерований 25.09.2014р. за підсудніс-тю у Млинівський районний суд Рівненської області, яким 04.11.2015р. винесено ухвалу про зак-риття провадження у справі в частині вимог до відповідача ТзОВ «Агрофірма «Плай» у звязку з тим, що такі вимоги з огляду на предмет позову та субєктний склад сторін не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства та мають розглядатися в порядку господарського судочинства, а також розяснено право на звернення з позовом в порядку господарського судочинства.(т.1, арк. справи 24-26; т.3, арк.справи 104).

Крім того, як зазначалось вище, під час першого розгляду справи №918/52/16 у господарсь-кому суді Рівненської області до прийняття судом рішення 10.02.2016р. ТзОВ «Агрофірма «Плай» подало заяву про застосування позовної давності, в якій просило відповідно ч.3 ст.267 ЦК України застосувати позовну давність при вирішенні спору та відмовити у задоволенні позову, оскільки Банк звернувся до суду з даним позовом з пропущенням строку позовної давності.(т.1, арк.справи 46-50).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає за-доволенню, з огляду на наступне:

Предметом спору є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації заставного майна на прилюдних торгах.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України) госпо-дарський договір є однією з підстав виникнення господарських зобовязань і є обовязковим для виконання сторонами. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязан-ня у ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України).

Зобовязанням, відповідно до ст.509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Такі ж правила встановлює і ст.174 ГК України.

Вирішуючи даний спір, апеляційний суд виходить з того, що з моменту укладення Договору кредитування, 19.06.2009р. між Банком та Третьою особою виникли кредитні відносини, оскільки взаємовідносини сторін підпадають під дефініцію статті 1054 ЦК України, коли за кредитним дого-вором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязу-ється повернути кредит та сплатити проценти.

Також з матеріалів справи вбачається, що з моменту укладення 19.06.2009р. Іпотечного до-говору між сторонами у справі виникли відносини застави, оскільки за своїми ознаками вони під-падають під визначення застави, наведене у ст.572 ЦК України: коли в силу застави кредитор (заста-водержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпечено-го заставою одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кре-диторами цього боржника, якщо інше не встановлено договором.

Правовідносини щодо договорів іпотеки здійснюються з урахуванням приписів ст.ст.572-593 ЦК України та вимог Закону України «Про іпотеку».

Так, відповідно до ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником ос-новного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо прі-оритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її ви-никнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Аналогічно врегульовано наслід-ки невиконання основного зобовязання і ст.589 ЦК України.

Кожна сторона, в силу ст.33 ГПК України, повинна довести ті обставини, на які вона поси-лається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи справу колегія суддів приймає до уваги, що через неналежне виконання пози-чальником зобовязань за Договором кредитування Банк звернувся до іпотекодавця з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, Банк визначив спосіб звернення стягнен-ня на предмет іпотеки, а саме шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Крім того, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів виконання своїх зобовязань за Кредитним договором Третьою особою у даній страві чи будь-якою іншою особою, вимога Бан-ку до Відповідача є обґрунтованою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про іпоте-ку» (надалі в тексті Закон) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рі-шення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко-держателя.

Крім того, порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 Зако-ну, яка передбачає, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпо-теки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за вико-навчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом про-дажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконав-чого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.(ст.41 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 43 Закону початкова ціна продажу предмета іпотеки вста-новлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і май-нових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодер-жателем або на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за зви-чайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.(ч.6 ст.38 Закону).

З огляду на зазначене, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять звіт про оцінку майна від 15.02.2016р.: обєкт оцінки нежитлові будівлі, які знаходяться за адресою: Рів-ненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А, власник ТзОВ «Агро-фірма «Плай», замовник ПАТ АКБ «Львів», з якого вбачається, що станом на 15.02.2016р. ринко-ва вартість заставного майна, яке належить Товариству на праві приватної власності, становить: - ангар, літ.А-1, загальною площею 127 м2 30 100 грн.; -фарбовий цех, літ.Б-1, загальною площею 444,2 м2 91 850 грн.; склад, літ.В-1, загальною площею 265,1 м2 87 350 грн., а всього 209 300 грн. (т.1, арк.справи 93-172); ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.03.2016р. у даній справі №918/52/16, якою призначено судову товарознавчо-економічну експертизу.(т.1, арк. справи 186-188); а також повідомлення 11.07.2016р. №7238-7240 експерта Волинського відділення Львів-ського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_5 про неможливість провести призначену судом експертизу через незабезпечення доступу до обєкту дослідження, відсутність можливості провести необхідні дослідження і дати відповіді на поставлені в ухвалі питання. Екс-перт зазначає, що у звязку з незабезпеченням доступу до досліджуваного обєкту власником ТзОВ «Агрофірма «Плай» дослідження проведено не було, хоча його вартість була оплачена Бан-ком.(т.2, арк.справи 14).

Таким чином, вірним є висновок місцевого господарського суду, що Відповідачем чи Тре-тьою особою не доведено невідповідність вартості майна, визначеної субєктом оціночної діяль-ності у Звіті про оцінку майна від 15.02.2016р., а тому оцінка майна, відображена у зазначеному зві-ті в сумі 209 300 грн. встановлюється судом як початкова ціна предмета іпотеки для його подаль-шої реалізації відповідно до вимог ст.43 Закону.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять, подану під час першого розгляду справи №918/52/16 у господарському суді Рівненської області до прий-няття судом рішення 10.02.2016р. заяву про застосування позовної давності, в якій ТзОВ «Агрофір-ма «Плай» просило відповідно ч.3 ст.267 ЦК України застосувати позовну давність при вирішенні спору та відмовити у задоволенні позову, оскільки Банк звернувся до суду з даним позовом з про-пущенням строку позовної давності.(т.1, арк.справи 46-50).

Вирішуючи питання щодо застосування строку позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із вимогами ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, позовна давність це строк, у межах яко-го особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Зага-льна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починає-ться від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про осо-бу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.(ч.1 ст.261 ЦК України).

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05. 2013р. №10 перш ніж застосовувати позовну давність, суду слід зясувати чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише як-що буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але по-зовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її про-пущення.

Згідно п.4.1, 4.4 зазначеної постанови Пленуму початок перебігу позовної давності визна-чається за правилами статті 261 ЦК України. Правила переривання перебігу позовної давності (стат-тя 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох бор-жників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебі-гу позовної давності, до нового строку не зараховується.(ч.ч. 2, 3 ст.264 ЦК України).

За змістом частини другої статті 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом предявлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а здійсненого з додержанням вимог процесуального закону.(п.4.4.2 Постанови пленуму).

Враховуючи, що ПАТ АКБ «Львів» подав заяву до господарського суду Рівненської області в межах справи про банкрутство №9/15 ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування» про визнання кредиторських вимог за Кредитним договором в сумі 29 967,92 Євро, а ухвалою гос-подарського суду Рівненської області від 05.07.2011р. у справі №9/15 затверджено реєстр кредито-рів ВАТ «Квасилівський завод комунального устаткування», до якого зокрема, включено Банк з грошовими вимогами в сумі 280 752 грн. основної кредитної заборгованості та несплачених про-центів за користування кредитними коштами черговість задоволення вимог перша, 1 060 грн. 74 коп. фінансових санкцій та пені черговість задоволення вимог шоста та 85 грн. державного ми-та, 40 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу черговість задово-лення вимог перша (т.1, арк.справи 81-84), колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що таким звернення строк позовної давності перервався та почався спочатку.

Крім того, матеріали справи свідчать, що 02.12.2013р. ПАТ АКБ «Львів» звернувся до Рів-ненського міського суду Рівненської області з позовом до ТзОВ «Агрофірма «Плай», ТзОВ Фірма «ЕнергоЕко Консалтінг», фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення з іпотечного майна в рахунок погашення кредит-ної заборгованості за Генеральним кредитним договором №17 від 19.06.2009р. Провадження у спра-ві було відкрито 20.12.2013р. В подальшому даний позов за клопотанням ТзОВ «Агрофірма «Плай» був скерований 25.09.2014р. за підсудністю до Млинівського районного суду Рівненської області, який 04.11.2015р. виніс ухвалу про закриття провадження у справі в частині вимог до відповідача - ТзОВ «Агрофірма «Плай» у звязку з тим, що такі вимоги з огляду на предмет позову та субєктний склад сторін не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства і мають розглядатися в по-рядку господарського судочинства, а також розяснено право на звернення з позовом в порядку гос-подарського судочинства.(т.1, арк.справи 24-26; т.3, арк.справи 104).

В силу статті 624 ЦК України позовна давність переривається предявленням позову хоча б до одного із кількох боржників.

Дослідивши, наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку, що уклав-ши Договір іпотеки ТзОВ «Агрофірма «Плай» набуло статусу майнового поручителя як особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобовязання іншої особи-боржни-ка в силу статті 1 Закону України «Про іпотеку».

Так, за приписами ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпе-ченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, як-що договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Пору-читель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встанов-лено договором поруки.

У разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимага-ти виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.(ч.1 ст.543 ЦК України).

Отже, відповідно до наведеної норми, на стороні боржників може утворюватись солідарна множинність, і кредитор має право предявити вимогу: до всіх співборжників разом; до кожного з них повністю; до кожного з них в частині боргу.

У найбільш загальному вигляді солідарність (від латинського solidas повний, цілий) на боці відповідачів обовязок кожного відносно виконання зобов'язання в цілому (неподільність боргу). При цьому не може відбуватись помножування самого предмета зобовязання в тому сенсі, щоб кожний боржник вчинив виконання в цілому.

Зазначені положення законодавства надають колегії суддів підстави для висновку, що звер-нення ПАТ АКБ «Львів» до Млинівського районного суду Рівненської області у грудні 2013 року з позовом до ТзОВ «Агрофірма «Плай», ТзОВ Фірма «ЕнергоЕко Консалтінг», фізичної особи ОСОБА_1 та фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стяг-нення з іпотечного майна в рахунок погашення кредитної заборгованості за Генеральним кредит-ним договором №17 від 19.06.2009р. як наслідок спричинило повторне переривання строку позов-ної давності, а до господарського суду у даній справі Банк звернувся у січні 2016 року.

При цьому, колегія суддів вважає хибним заперечення судом першої інстанції факту пере-ривання строку позовної давності через порушення правил підвідомчості справ, оскільки основним в даному випадку є зобовязання за Кредитним договором, разом з тим, укладення сторонами у да-ній справі Договору іпотеки зумовлює солідарність боржників, а закриття провадження у цивільній справі спричинене не порушенням правил підвідомчості, а зміною правової позиції Верховного Суду України під час провадження у вказаній цивільній справі №569/22486/13-ц, про що вказано у самій ухвалі від 04.11.2015р.(т.1, арк.справи 25).

Таким чином, враховуючи викладене, колегія суддів виконала вказівки, які містяться у пос-танові ВГСУ від 18.04.2017р. у даній справі та дійшла висновку, що строк позовної давності пере-ривався зверненням у справі про банкрутство, а також зверненням до загального суду, позов та апеляційна скарга обґрунтовані та підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції ска-суванню.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З мотивів зазначених вище, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги в повному обсязі та скасування рішення суду першої інстанції з підстав п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.104 ГПК України через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції встановленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що приз-вело до ухвалення незаконного судового рішення.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку «Львів» на рішення господарського суду Рівненської області від 20.06.2017р. у справі №918/52/16 задоволити.

2. Рішення господарського суду Рівненської області від 20.06.2017р. у справі №918/52/16 ска-сувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

3. У рахунок погашення заборгованості Відкритого акціонерного товариства «Квасилівсь-кий завод комунального устаткування» (35350, Рівненська обл., Рівненський район, смт.Квасилів, вул.Б.Хмельницького, 19, ) перед Публічним акціонерним товариством Ак-ціонерно-комерційний банк «Львів» (79008, м.Львів, вул.Сербська, 1, ) за Генеральним кредитним договором №17 від 19 червня 2009р. в сумі 23 615,38 Євро, що в еквіва-ленті по курсу складає 639 480 грн. 21 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 19 червня 2009р., а саме: 1) нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.А-1, ангар, загальною площею 127 м2, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Влади-славівка, вул.Центральна, буд.27-А, реєстраційний номер обєкту 16633204; 2) нежитлову будів-лю, що позначена на плані літ.Б-1, фарбовий цех, загальною площею 444,2 м2, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А, реєстрацій-ний номер обєкту 16633104; 3) нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.В-1, склад, загаль-ною площею 265,1 м2, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владисла-вівка, вул.Центральна, буд.27-А, реєстраційний номер обєкту 16633143, які належить Товарист-ву з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Плай» (35152, Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.22, ).

4. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки за Договором іпотеки від 19.06. 2009р.: 1) нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.А-1, ангар, загальною площею 127 м2, що знаходи-ться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А, реєстраційний номер обєкту 16633204; 2) нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.Б-1, фарбовий цех, загальною площею 444,2 м2, що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Млинівсь-кий р-н, с.Владиславівка, вул.Центральна, буд.27-А, реєстраційний номер обєкту 16633104; 3) нежитлову будівлю, що позначена на плані літ.В-1, склад, загальною площею 265,1 м2, що знахо-диться за адресою: Рівненська обл., Млинівський р-н, с. Владиславівка, вул. Центральна, буд.27-А, реєстраційний номер обєкту 16633143 шляхом продажу на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в сумі 209 300 грн. гривень з ура-хуванням ПДВ, а саме: 1) ангар, літ.А 1, загальною площею 127 м2 початкова ціна 30 100 грн.; 2) фарбовий цех, літ.Б 1, загальною площею 444,2 м2 початкова ціна 91 850 грн.; 3) склад, літ.В 1, загальною площею 265,1 м2 початкова ціна 87 350 грн.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

6. Справу №918/52/16 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Огороднік К.М.