ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа № 925/892/17

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Зима Д.О. - представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства теплових мереж

"Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради, м. Черкаси

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Черкаси

про стягнення 36 035 грн. 51 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося комунальне підприємство теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі - продажу теплової енергії від 17 грудня 2012 року №977 в розмірі 36 035 грн. 51 коп., а саме: 26 997 грн. 27 коп. основний борг, 3 302 грн. 14 коп. пеня, 4 686 грн. 27 коп. інфляційні втрати та 1 049 грн. 83 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 18 липня 2017 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03 серпня 2017 року.

Розгляд справи здійснюється після відкладення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 18 липня 2017 року та від 03 серпня 2017 року відповідача було зобов'язано надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлені належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 15 серпня 2017 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/892/17.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 17 грудня 2012 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (споживач) та комунальним підприємством теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради (постачальник) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії за №977.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався відпускати теплову енергію на потреби опалення, пар, гарячу воду (далі - теплову енергію) споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту теплову енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію теплоспоживального обладнання, що ним використовується.

Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з Додатком 1, який є невід'ємною частиною цього договору на такі потреби:

- опалення - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року (п. 2.1. договору).

Облік споживання теплової енергії проводиться: опалення-розрахунково; гаряче водопостачання - відсутнє (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір набуває чинності з 15 жовтня 2012 року та діє до 15 жовтня 2013 року.

Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.2. договору).

Враховуючи вищенаведені умови, договір пролонговувався сторонами на наступні роки.

Згідно додатку №1 до договору постачальник постачає споживачу з 15 жовтня 2012 року по 15 жовтня 2015 року теплову енергію в межах Q рік=8,03 Гкал/рік, в тому числі на опалення Q рік=8,03 Гкал/рік, тепловим навантаженням є Q= 3724 ккал/годину, в тому числі на опалення Qо=3724 ккал/годину.

Навантаження у січні - 1,68 Гкал, у лютому -1,50 Гкал, у березні - 1,29 Гкал, у квітні - 0,45 Гкал, у жовтні - 0,47 Гкал, у листопаді - 1,13 Гкал, у грудні - 1,51 Гкал.

Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими та оприлюдненими в установленому порядку.

Тарифи, що вказані в договорі, не є сталими і можуть змінюватися відповідно до рішення органів виконавчої влади. У разі зміни тарифів, нові тарифи є обов'язковими для сторін з моменту введення їх у дію, про що повідомляється в газеті Черкаської міської ради "Місто". Розмір плати за послуги згідно нових тарифів визначатиметься в подальшому без внесення змін та доповнень до цього договору (п. 6.1. договору).

В матеріалах справи містяться накази комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради "Про введення в дію тарифів на теплову енергію" та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг України, згідно яких вводилися тарифи у відповідні періоди опалювального сезону.

З розрахунку заборгованості за теплову енергію вбачається, що загальна вартість спожитої відповідачем теплової енергії за січень - квітень, жовтень - грудень 2015 року, за січень - квітень, жовтень - грудень 2016 року та за січень-квітень 2017 року складає 30 538 грн. 99 коп.

Водночас відповідачем було сплачено лише 5 360 грн. 00 коп., що підтверджується копіями банківських виписок.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.2. договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином строк оплати спожитої теплової енергії на день розгляду справи в суді настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за спожиту теплову енергію, а також не було спростовано доводи та обґрунтування позивача.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалося вище позивачем було спожито теплової енергії га суму 30 538 грн. 99 коп., сплачено - 5 360 грн. Таким чином борг зі сплати спожитої теплової енергії складає 25 178 грн. 99 коп.

Водночас позивачем заявлено до стягнення 26 997 грн. 27 коп., оскільки кошти сплачені сумі 1 820 грн. 00 коп. за лютий 2016 року позивачем зараховано за минулі періоди 2014 року. Із вказаної суми позивачем було лише зараховано 91 грн. 84 коп.

Однак відповідні зарахування позивач здійснив неправомірно, оскільки відповідачем чітко було вказано в призначенні платежу, що сума в розмірі 1 820 грн. 00 коп. сплачується за теплову енергію за лютий 2016 року.

Таким чином, сума боргу в розмірі 25 178 грн. 99 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку, в решті стягнення основного боргу в розмірі 1 818 грн. 28 коп. слід відмовити у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.2.3. договору передбачено, що за порушення строків виконання грошових зобов'язань, передбачених п. 6.2. договору, споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем заявлено до стягнення 3 302 грн. 14 коп. пені за несвоєчасну сплату відповідачем вартості спожитої теплової енергії у січні - квітні, жовтні - грудні 2015 року; січні - квітні, жовтні - грудні 2016 року та січні-квітні 2017 року нарахованої за період з 11 січня 2017 року по 10 липня 2017 року.

Слід зазначити, що позивачем при нарахуванні пені порушено вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому судом враховано, що п. 7.2.3. договору не містив умови нарахування пені понад строки, що встановлені ч. 6 ст. 232 ГК України.

Оскільки строк нарахування пені на борг, який виник в період: січень - квітень, жовтень - грудень 2015 року; січень - квітень, закінчився відповідно у липні -жовтні 2015 року, квітні - червні 2016 року; липні -жовтні 2016 року, то відповідні нарахування пені на борг, який виник у вказаному періоді є безпідставним.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, розмір пені нарахований за період з 11 січня 2017 року (дата вказана позивачем) по 01 лютого 2017 року (01 лютого 2017 року сплачено 850 грн. 00 коп. і вказана дата визначена з урахуванням умов п. 7.2.3. договору) на суму боргу в розмірі 3 682 грн. 86 коп. (756 грн. 48 коп. (борг за жовтень 2016 року) - 500 грн. 00 коп. (сплата 29 грудня 2016 року за жовтень 2016 року) + 1 455 грн. 00 коп. (борг за листопад 2016 року) + 1 971 грн. 35 коп. (борг за грудень 2016 року) складає 62 грн. 14 коп.

За період з 02 лютого 2017 року 09 лютого 2017 року розмір пені нарахований на суму боргу 2 832 грн. 86 коп. (3 682 грн. 86 коп. - 850 грн. 00 коп. (сплата 01 лютого 2017 року за листопада 2016 року) складає 17 грн. 39 коп.

За період з 10 лютого 2017 року по 09 березня 2017 року розмір пені нарахований на суму 5 462 грн. 03 коп. (2 832 грн. 86 коп. + 2 629 грн. 17 коп. (борг за січень 2017 року ))складає 117 грн. 32 коп.

За період з 10 березня 2017 року по 09 квітня 2017 року розмір пені нарахований на суму 7 085 грн. 14 коп. (5 462 грн. 03 коп. + 1 623 грн. 11 коп. (борг за лютий 2017 року ) складає 168 грн. 49 коп.

За період з 10 квітня 2017 року по 14 квітня 2017 року (14 квітня 2017 року сплачено 600 грн. 00 коп. за грудень 2016 року) розмір пені нарахований на суму 9 222 грн. 03 коп. (7 085 грн. 14 коп. + 2 136 грн. 89 коп. (борг за березень 2017 року )) складає 35 грн. 37 коп.

За період з 15 квітня 2017 року по 09 травня 2017 року розмір пені нарахований на суму боргу 8 622 грн. 03 коп. (9 222 грн. 03 коп. - 600 грн. 00 коп.) складає 153 грн. 54 коп.

За період з 10 травня 2017 року по 10 липня 2017 року розмір пені нарахований на суму боргу 9 419 грн. 13 коп. (8 622 грн. 03 коп. + 797 грн. 10 коп. (борг за квітень 2017 року)) складає 404 грн. 12 коп.

В зв'язку з вищенаведеним розрахунком з відповідача підлягає стягненню 958 грн. 37 коп. пені, в решті вимог про стягнення пені в розмірі 2 343 грн. 77 коп. слід відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 4 686 грн. 27 коп. інфляційних втрат та 1 049 грн. 83 коп. 3% річних, нарахованих за період з 10 лютого 2015 року по 10 липня 2017 року.

Оскільки позивачем не було враховано сплату боргу в розмірі 1 820 грн. 00 коп. нарахуванні 3% річних здійснено не вірно.

Таким чином здійснивши нарахування 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "ЛЗ:ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3.", з урахуванням строків виникнення боргу, здійснених відповідачем проплат, розмір 3% річних, який підлягає стягненню з відповідача складає 1 020 грн. 88 коп., в решті стягнення річних слід відмовити.

Нарахування інфляційних втрат здійснено позивачем в меншому розмірі, оскільки позивач самостійно визначив суму інфляційних, то з відповідача підлягає стягненню 4 686 грн. 27 коп. інфляційних втрат.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р в АБ "Укргазбанк" м. Черкаси, МФО 320478 на користь комунального підприємства теплових мереж "Черкаситеплокомуненерго" Черкаської міської ради, вул. О.Дашковича, 62, м. Черкаси, ідентифікаційний код 02082522, р/р в АБ "Укргазбанк", МФО 320478 - 25 178 грн. 99 коп. - основної заборгованості, 1 020 грн. 88 коп. - 3% річних, 958 грн. 37 коп. пені, 4 686 грн. 27 коп. інфляційних втрат та 1 413 грн. 92 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті вимог - в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 16 серпня 2017 року.

Суддя А.В.Васянович