КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" серпня 2017 р. Справа №911/1509/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Київській області

на постанову Господарського суду Київської області від 21.06.2017

у справі №911/1509/17 (суддя Мальована Л.Я.)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-інвест-технології" (код 33744477)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Київської області від 21.06.2017 у справі № 911/1509/17 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром-інвест-технології" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Соколова Володимира Олександровича.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДФС у Київській області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Київської області від 21.06.2017 та припинити провадження у справі.

Представники скаржника судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання суду були повідомлені належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження у даній справі підлягає припиненню, з огляду на наступне.

Згідно ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

В силу особливостей процедури банкрутства, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи для запобігання необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід справи про банкрутства.

У відповідності до ст. 1 Закону про банкрутство учасниками провадження у справі про банкрутство визнано таких осіб: сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2017 року до Господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром-інвест-технології" із заявою про порушення справи про банкрутство на підставі ст. 95 Закону про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.06.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Пром-інвест-технології", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою Господарського суду Київської області від 21.06.2017 у справі № 911/1509/17 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Пром-інвест-технології" та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Соколова Володимира Олександровича.

Згідно з ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 95 Закону про банкрутство за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов'язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі про банкрутство боржника, особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після звернення у встановлений законом строк із кредиторськими вимогами до боржника.

Головне управління ДФС у Київській області не зверталось із заявою про кредиторські вимоги після визнання боржника банкрутом, у зв'язку з чим її вимоги не розглядались судом першої інстанції, а отже не набуло статусу учасника провадження у даній справі.

Крім цього, слід зазначити, що скаржником не викладено обґрунтувань, з посиланням на відповідні норми законодавства, яким чином прийнята у даній справі оскаржувана постанова порушує його права і охоронювані законом інтереси.

Отже, враховуючи викладені обставини та аналіз норм законодавства щодо порядку визначення та визнання кредитором у справі про банкрутство, передбаченого ст.ст. 1, 23, 24, 25, а також ст. 95 Закону про банкрутство, суд апеляційної інстанції вважає, що Головне управління ДФС у Київській області на момент прийняття оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції не набула статусу кредитора боржника, у зв'язку з чим, відповідно, не було стороною у справі про банкрутство боржника, а тому не має права апеляційного оскарження прийнятого судом попередньої інстанції рішення відповідно до положень ст. 91 ГПК України.

Враховуючи наведене та виходячи із системного аналізу норм ГПК України та Закону про банкрутство, колегія суддів вважає, що спір згідно поданої Головним управлінням апеляційної скарги на постанову Господарського суду Київської області від 21.06.2017 не підлягає розгляду в порядку апеляційного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, з метою усунення процесуального порушення при прийнятті апеляційної скарги Головного управління ДФС у Київській області до провадження (ст. 91 Господарського процесуального кодексу України), колегія суддів вважає за необхідне припинити апеляційне провадження з перегляду постанови Господарського суду Київської області від 21.06.2017 у справі № 911/1509/17.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Київській області з перегляду постанови Господарського суду Київської області від 21.06.2017 у справі № 911/1509/17.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко