ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2017 р. Справа № 909/540/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК", вул. Рівненська, буд. 76-А, м. Луцьк, Волинська область, 43020

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона"; юридична адреса: вул. Максимовича, 8, м. Івано-Франківськ, 76018; поштова адреса: вул. Грушевського, 22-А, м.Івано-Франківськ, 76000

про стягнення заборгованості в сумі 1443700 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1-представник, довіреність від 06.07.17р.;

від відповідача: не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" про стягнення заборгованості в сумі сумі 1443700 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 08.06.17р. порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 11.07.17р. Ухвалою суду від 11.07.17 відкладено розгляд справи на 08.08.17.

Представник позивача позовні вимоги підтримав. В обгрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки товару №191012 від 19.10.12 з додатком №7 щодо поставки оплаченого товару, в зв"язку з чим просить повернути суму сплаченої попередньої оплати в розмірі 1443700 грн.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, витребуваних доказів суду не подав, будь-яких заперечень в спростування позовних вимог чи доказу оплати боргу не подав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - ухвалами від 08.06.17 та 11.07.17. Ухвала суду від 11.07.17 з відомостями про дату, час та місце розгляду заяви, направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією як за юридичною так і фактичною адресою повернулись на адресу суду підприємством зв"язку з відміткою" за зазначеною адресою не проживає" .

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.64, ст.87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом даних норм права, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв"язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р.).

Беручи до уваги той факт, що неявка в судове засідання представника відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання, не є перешкодою для вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи колегія суддів зазначає, що ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.10.12 між сторонами по справі укладено договір поставки товару №191012 та додаток № 7 до договору, відповідно до умов якого постачальник (відповідач) зобов"язується поставити покупцю (позивачу) полімерну сировину, асортимент, найменування, кількість та ціна якої, погоджується сторонами у виставлених рахунках та/або додатках до договору поставки, а покупець зобов"язується прийняти товар та оплатити вартість товару на умовах та порядку, встановленому цим договором (п.п.1.1., 1.2 договору).

На виконання п.4.3. договору та додатку №7 до нього, позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 3 159 700 грн. (належним чином завірені копії платіжних доручень містяться в матеріалах справи - а.с.17-21).

Згідно п.1 додатку №7 до договору відповідач зобов"язався поставити позивачу товар (поліпропілен) в кількості 198 тонн по ціні 16350 грн. за тонну.

Згідно п.2 додатку №7 до договору відповідач зобов"язався здійснити поставку товару до 05.03.14 р. включно.

Натомість, відповідач з суттєвим порушенням строків частково поставив позивачу товар, але вже по ціні 39000 грн. за тонну, а саме 27.03.15 у кількості 22 тонни на суму 858 000 грн. та 08.04.15 у кількості 22 тонни на суму 858 000 грн., всього на суму 1 716 000 грн. (належним чином завірені копії накладних №731 від 27.03.15 та №880 від 08.04.15 містяться в матеріалах справи - а.с.22-25).

Так як продукцію відповідач у визначений п.2 додатку №7 до договору строк не поставив, позивач звернувся до останнього з претензією від 18.04.17 повернути суму попередньої оплати в розмірі 1443700 грн. (а.с.10-13), однак останній залишив її без задоволення.

Відповідно до ст.629 ЦК України Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до положень ст. 663 ч. 1 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач 19.04.17 направив на адресу відповідача претензію від 18.04.17, в якій просив повернути суму попередньої оплати в розмірі 1443700 грн., однак останній кошти не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи наведене, до стягнення підлягає 1443700 грн. основного боргу (попередньої оплати).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 21655,5 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193, 230 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 551, 610, 612, 663, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 49, 75, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" про стягнення заборгованості в сумі 1443700 грн. - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рона" (вул. Максимовича, 8,м. Івано-Франківськ,76007, поштова адреса: вул. Грушевського, 22-А, м.Івано-Франківськ, 76000 код 31789757) на користь Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" (вул. Рівненська, буд. 76-А, м. Луцьк, Волинська область, 43020, код 25093118) - 1 443 700 грн. (один мільйон чотириста сорок три тисячі сімсот) грн. 00 коп. основного боргу та 21655 (двадцять одну тисячу шістсот п"ятдесят п"ять) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

повне рішення складено 14.08.17

Суддя Г.З. Цюх