РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017Справа № 910/7057/17

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування

житлового фонду Дніпровського району м.Києва"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

третя особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація"

третя особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріолан"

про визнання недійсним рішення комісії

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Кудаліна І.М. - представник за довіреністю;

від третьої особи-1: Лялюк Л.В. - представник за довіреністю;

від третьої особи-2: не з'явились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.04.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання недійсним рішення комісії СВП "Київські електричні мережі" ПАТ "Київенерго" по розгляду акта про порушення № 44167 від 29.03.2017 про порушення Правил користування електричною енергією, оформленого протоколом № 653 від 19.04.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2017 порушено провадження по справі № 910/7057/17, розгляд справи призначено на 15.06.2017.

17.05.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання розгляд справи відкладено на 07.08.2017, а також залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Тріолан" в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

31.07.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи - 1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

04.08.2017 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи - 1 надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Представники позивача та третьої особи-2 у судове засідання 07.08.2017 не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судове засідання 07.08.2017 з'явились представники відповідача та третьої особи-2 та надали пояснення по суті спору, відповідно до яких заперечують проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 07.08.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи-2, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29.03.2017 представниками Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - відповідач), в особі СВП «Київські електричні мережі» було складено Акт № 44167 про порушення Правил користування електричною енергією, в якому зазначено, що Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва" (далі - позивач) на об'єкті: поверхові розподільчі щити ж/б за адресою: вул. Празька, 20 самовільно здійснив підключення електроустановок струмоприймачів до електричної мережі з метою без облікового споживання електроенергії, а саме інтернет провайдера «Тріолан».

19.04.2017 відбулось засідання комісії ПАТ «Київенерго» по розгляду Акта про порушення від 29.03.2017 № 44167 на якому було прийнято рішення щодо позивача, оформлене протоколом № 653 від 19.04.2017.

Відповідно до протоколу № 653 від 19.04.2017 комісією було встановлено, що позивач порушив Правила користування електричною енергією, а саме: здійснив самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника з метою без облікового споживання електроенергії, а саме: інтернет провайдер «Тріолан».

Позивач у своєму позові зазначає суду про те, що не здійснював дій, направлених на без облікове споживання електричної енергії та не порушував пункти 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, а тому вважає, що рішення комісії СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» по розгляду Акта від 29.03.2017 № 44167 має бути визнане судом недійсним та скасоване.

Відповідач у своєму письмовому відзиві не погоджується з доводами позивача, зазначаючи суду про те, що позивачем були порушені вимоги Правил користування електричною енергією, здійснене самовільне підключення для без облікового споживання електричної енергії, що було беззаперечною підставою для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовано, що законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Аналогічна правова позиція викладена у Висновках Верховного Суду України, викладені в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ із підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за I півріччя 2016 р.

Таким чином, можна зробити висновок, що будь-які господарсько-правові відносини у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг можливе лише на підставі договору, так як це є обов'язковою умовою спеціального законодавства.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 N 28 (далі - Правила).

Пунктом 1.2 Правил передбачено, що договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Згідно з п. п. 1 п. 10.2 Правил користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Судом встановлено, що 01.02.2016 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про постачання електричної енергії № 20117 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник (ПАТ «Київенерго») продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

Судом встановлено, що 29.03.2017 за адресою: м. Київ, вул. Празька, 20 виявлено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника з метою без облікового споживання електричної енергії, яке виконане кабелем АППВ 3*2,5 мм від поверхового щита до телекомунікаційного обладнання, що прямо вбачається з Акту про порушення ПКЕЕ № 44167.

Пунктом 1.2 Правил передбачено, що межа балансової належності - точка розділу елементів електричної мережі між власниками електроустановок за ознаками права власності або користування, або повного господарського відання.

Відповідно до п. 2.1 Правил межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача і електропередавальної організації (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, про що зазначається в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно з п.п. 1, 4, 11 25 п. 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема, користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів; забезпечити безперешкодний доступ постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживача для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку; у разі приєднання нових субспоживачів до власних технологічних електричних мереж у межах дозволеної потужності повідомити про це електропередавальну організацію і постачальника електричної енергії та ініціювати коригування дозволеної потужності (зменшення дозволеної потужності на величину приєднаної потужності нових субспоживачів).

Крім того, п. 10.3 Правил встановлено, що споживач зобов'язаний оперативно повідомляти органи Держенергонагляду, Держнаглядохоронпраці України, постачальника електричної енергії та електропередавальну організацію відповідно до їх повноважень про порушення умов використання договірного обсягу споживання електричної енергії, графіків обмеження споживання електричної енергії, обмеження споживання електричної потужності, аварійних відключень споживачів електричної енергії, спеціальних графіків аварійних відключень; виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

Проаналізувавши вищевикладене, можна зробити висновок, підключення до електричної мережі, яке виконане кабелем АППВ 3*2,5 мм від поверхового щита до телекомунікаційного обладнання відбулось не на підставі діючого між сторонами договору, а відповідне є самовільним з метою без облікового споживання електричної енергії, що підтверджується матеріалами справи.

При цьому, позивач жодним чином не повідомив відповідальні органи про підключення до мережі, яка не підпадає під дію договору або з пропозицією укласти новий договір або внести зміни до вже існуючого про межу балансової належності.

З огляду на вищенаведене, у суду відсутні підстави вважати, що рішення комісії СВП «Київські електричні мережі» ПАТ «Київенерго» по розгляду Акту від 29.03.2017 № 44167 про порушення правил користування електроенергією, оформлене протоколом від 19.04.2017 № 653 прийнято з порушенням приписів чинного законодавства.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним рішення комісії не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 11.08.2017

Суддя Н.Б. Плотницька