ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відновленні строку

"17" серпня 2017 р.Справа № 5017/2615/2012
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Лавриненко Л.В., Величко Т.А.

розглянувши апеляційну скаргу та клопотання про відновлення строку для її подання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВП-10», Уповноваженої особи акціонерів ЗАТ «XXI Століття» Пряхіна В.І.

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2017

у справі № 5017/2615/2012

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Директ Фінанс»

до боржника: Закрите акціонерне товариство «ХХІ Століття»

кредитори:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Директ Інвестмент»;

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Директ Фінанс»;

3) Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області;

4) Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області;

5) Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Одеси;

6) Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.»

7) Публічне акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів України «Укрпрофоздоровниця»

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2017 у справі №5017/2615/2012, зокрема, затверджено звіт ліквідатора по справі № 5017/2615/2012 про визнання Закритого акціонерного товариства «ХХІ Століття» банкрутом та ліквідаційний баланс Закритого акціонерного товариства «ХХІ Століття». Ліквідовано та припинено Закрите акціонерне товариство «ХХІ Століття» з виключенням з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій України. Припинено ліквідаційну процедуру та повноваження ліквідатора Закритого акціонерного товариства «ХХІ Століття». Провадження у справі № 5017/2615/2012 - припинено.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду, ТОВ «ВВП-10», Уповноважена особа акціонерів ЗАТ «XXI Століття» Пряхін В.І. звернулися до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: поновити строк на подачу апеляційної скарги та скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2017 у справі № 5017/2615/2012.

Одночасно, скаржником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, пропущеного у зв'язку з тим, що вказана ухвала отримана скаржниками лише 04.08.2017.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність поважних причин пропуску скаржником цього строку виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно приписів ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відповідно до чинного законодавства поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне відмітити, що для вирішення господарським судом питання про відновлення процесуального строку самого лише клопотання недостатньо, наявність поважної причини пропуску строку має бути доведена заявником. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК України .

Клопотання про відновлення процесуального строку повинно містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Законодавцем встановлено стислі строки оскарження ухвал у господарському судочинстві, а відповідно до ст. 93 ГПК України, саме протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Вимоги щодо обчислення строку подання апеляційної скарги з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України, в разі оголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення, розповсюджуються на рішення господарського суду, які прийняті в позовному провадженні, до ухвал та постанов, прийнятих господарськими судами в справах про банкрутство, вказані вимоги не застосовуються. Зазначена правова позиція викладена в постанові Вишого господарського суду України від 08.08.2017 у справі № 914/1606/14.

Оскаржувана ухвала була оголошена в судовому засіданні 22.06.2017, та як вбачається з протоколу судового засідання господарського суду Одеської області від 22.06.2012 (а.с. 208) Пряхін В.І та представник ТОВ «ВВП-10» Дідуренко С.В. були особисто присутніми у судовому засіданні, а також висловлювалися проти затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі.

29.06.2017 ухвала Господарського суду Одеської області направлена сторонам у справі про банкрутство.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтам було відомо про винесення господарським судом Одеської області ухвали від 22.06.2017, проте з апеляційною скаргою останні звернулися лише 09.08.2017, тобто з пропуском процесуально строку більш ніж місяць.

Відповідно до приписів Закону України «Про доступ до судових рішень» № 3262-ІV від 22.12.2005, судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Будь-які обмеження права вільного користування офіційним веб-порталом судової влади України не допускаються, крім випадків, визначених цим законом.

Отже, апелянти мали можливість ознайомитися з повним текстом процесуального документа, прийнятим за результатами судового засідання господарського суду Одеської області від 22.06.2017 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який є відкритим для загального доступу.

Вищевикладене свідчить про власну недбалість скаржників і перебуває у причинному зв'язку з пропуском встановленого процесуального строку на подання апеляційної скарги.

З урахуванням тривалого терміну пропуску встановленого господарським процесуальним кодексом України строку на апеляційне оскарження та відсутність поважних причин для його відновлення колегія суддів апеляційного суду відмовляє у задоволенні заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Колегія апеляційної інстанції, вважає за необхідне звернути увагу скаржника на пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Високий Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Зазначена правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду України від 13.07.2016 у справі № 3-774гс16.

Пунктом 4 ч.1 ст. 97 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВП-10», Уповноваженої особи акціонерів ЗАТ «XXI Століття» Пряхіна В.І. та повернути апеляційну скаргу та додані до неї матеріали без розгляду.

Також колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 53, 86, ч.2 ст.93, п.4 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВП-10», Уповноваженої особи акціонерів ЗАТ «XXI Століття» Пряхіна В.І. про відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.06.2017 викладене в апеляційній скарзі (вх.н. 3741/17).

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВВП-10», Уповноваженої особи акціонерів ЗАТ «XXI Століття» Пряхіна В.І. та додані до неї матеріали повернути скаржникам.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Величко Т.А.