ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року Справа № 910/12058/16

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Карабань В.Я. і Студенець В.І.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД", м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2016

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017

у справі № 910/12058/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛЮКС ЛТД" (далі - ТОВ "ЄВРО ЛЮКС ЛТД"), м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД" (далі - ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД"), м. Київ,

про стягнення 354 047,07 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача - Титаренко Т.А. предст. (дов. від 29.12.2016)

відповідача - Харченко М.О. предст. (дов. від 01.06.2017)

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЄВРО ЛЮКС ЛТД" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД" 354 047,07 грн. заборгованості (з них: 177 488,00 грн. основного боргу, 5890,89 грн. пені, 15813,45 грн. - 3% річних, 154 854,73 грн. інфляційних втрат), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт за договором підряду від 12.12.2012 № 1/12-12.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.11.2016 у справі № 910/12058/16 (суддя Маринченко Я.В.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 (судді Мартюк А.І. - головуючий, Алданова С.О., Зубець Л.П.) позов задоволено повністю, з посиланням на його обґрунтованість.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД" просить судові рішення зі справи скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Скаргу мотивовано прийняттям оскаржуваних судових актів з порушенням норм процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ЄВРО ЛЮКС ЛТД" просило у задоволенні касаційної скарги відмовити, а судові акти попередніх інстанцій залишити без змін.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

15.08.2017 від ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД" надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- 12.12.2012 ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД" як генпідрядником та ТОВ "ЄВРО ЛЮКС ЛТД" як субпідрядником укладено Договір підряду № 1/12-12 (далі - Договір), відповідно до умов якого субпідрядник зобов'язався виконати будівельно-монтажні роботи: замір, виготовлення і монтаж сходинок з кварцита в повному обсязі, а генпідрядник зобов'язався прийняти та оплатити виконані субпідрядником роботи у повному обсязі;

- пунктом 3.1 Договору передбачено, що остаточна договірна ціна узгоджується сторонами після отримання генпідрядником всього обсягу проектно-кошторисної документації та визначається в Додатку № 1 до цього договору, але в будь-якому випадку відповідно до актів виконаних робіт з урахуванням фактично виконаних робіт субпідрядником згідно довідок форми КБ-2в та КБ-3. Склад та обсяги робіт визначені Додатком № 1 до договору. Попередня договірна ціна становить 532 385,00 грн. в тому числі ПДВ - 88 730,83 грн.;

- згідно з пунктом 3.5 Договору зміна ціни можлива з обов'язковим укладенням додаткової угоди до договору відповідно до чинного законодавства, в тому числі законодавства про здійснення державних закупівель;

- відповідно до пункту 4.1 Договору розрахунки за Договором здійснюються в безготівковій формі в національній валюті, шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок субпідрядника на підставі рахунків-фактур;

- у відповідності до пунктів 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3 Договору оплата робіт по цьому договору здійснюється у три етапи: авансовий платіж № 1 в сумі 157 410,00 грн., який виплачується до початку робіт; авансовий платіж № 2 в сумі 187 487,00 грн., який виплачується на протязі 3 (трьох) днів після початку монтажних робіт; остаточний розрахунок в сумі 187 488,00 грн., який виплачується протягом 10 (десяти) робочих днів після здачі об'єктів;

- пунктом 4.2 Договору визначено, що платежі проводяться за фактично виконані об'єми робіт, на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в та довідки КБ-3) в розмірі не більше 95% від договірної ціни з урахуванням сплаченого авансу, шляхом перерахування грошових коштів генпідрядника на рахунок субпідрядника;

- на виконання умов Договору сторонами складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 01.07.2013 № ОУ-0000007 на суму 532 385,00 грн. з ПДВ (копія акту міститься в матеріалах справи). Зазначений акт підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплено печатками підприємств;

- відповідачем виконані позивачем роботи оплачено частково на загальну суму 354 897,00 грн. (у тому числі 10 000,00 грн. згідно з третім етапом оплати), що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача;

- відповідно до пункту 7.1 Договору за несвоєчасну оплату виконаних робіт генпідрядник сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невчасно сплачених коштів за кожний день прострочення;

- згідно з пунктом 10.1 Договору останній набирає чинності з дати його підписання і діє до виконання його у повному обсязі.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт за Договором.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з приписами частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов у повному обсязі суди попередніх інстанцій виходили з того, що: позивачем виконано передбачені Договором роботи з виготовлення та монтажу сходів, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: актом здачі-прийняття робіт від 01.07.2013 (копія якого надана позивачем з повідомленням про втрату оригіналу), податковими деклараціями з податку на додану вартість за липень 2013 року, наданими органами податкової служби на запит суду (відповідно до яких відповідачем віднесено до податкового кредиту суму ПДВ за спірним Договором та актом приймання-передачі), актами списання матеріалів, калькуляціями робіт з виготовлення та встановлення сходів за Договором, наданими позивачем, договорами на закупівлю позивачем матеріалів, товарно - транспортними накладними на доставку матеріалів для виготовлення сходів, висновками експертиз про відповідність придбаних матеріалів для виготовлення сходів, що в сукупності свідчить про виконання позивачем робіт за Договором, а відсутність довідки форми КБ-3 не спростовує факту їх виконання.

Крім того, як встановлено судами, вказані роботи проводилися позивачем відповідно до укладеного з відповідачем Договору, в якому відповідач є генеральним підрядником, відповідно ненадання відповідачем доказів відмови від прийняття замовником за договором генерального підряду робіт з виготовлення сходів, які є предметом спірного договору, як і відсутність доказів виконання вказаних робіт відповідачем власними силами або із залученням третіх осіб для виконання (усунення недоліків) робіт, у зв'язку з невиконанням вказаних робіт позивачем, свідчить про виконання зазначених робіт позивачем та відсутність претензій з боку відповідача.

Проте, судами попередніх інстанцій у вирішенні спору не враховано умови Договору у повному обсязі, а саме: пунктом 4.2 Договору визначено, що платежі проводяться за фактично виконані об'єми робіт, на підставі підписаних уповноваженими представниками сторін актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в та довідки КБ-3) в розмірі не більше 95% від договірної ціни з урахуванням сплаченого авансу, шляхом перерахування грошових коштів генпідрядника на рахунок субпідрядника; відповідно ж до пункту 4.3 Договору вартість наданих послуг генпідряду між генпідрядником і субпідрядником становить 5%. Оплата послуг генпідряду здійснюється шляхом утримання коштів у розмірі 5% від розміру щомісячних поточних платежів, виходячи із вартості робіт, підтверджених довідкою про вартість виконаних підрядних робіт форми КБ-3, або прямого банківського переказу підрядником на рахунок генпідрядника коштів у належному до сплати розмірі протягом 1 банківського дня з моменту отримання від генпідрядника коштів за виконані роботи.

Таким чином, з метою правильного вирішення спору у даній справі судам належало встановити: вартість фактично виконаних субпідрядником робіт за Договором та суму, яку відповідач повинен перерахувати позивачу за фактично виконані останнім роботи.

Касаційна ж інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду (частина друга статті 1115 ГПК України).

Відповідно до статті 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене справа має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "РОСБУД" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 01.11.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 зі справи № 910/12058/16 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Суддя В. Палій

Суддя В. Карабань

Суддя В. Студенець