ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 серпня 2017 року Справа № 905/3388/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017 року

у справі № 905/3388/16 Господарського суду Донецької області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

про стягнення 1 404 387,57 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.05.2017р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017 року у справі №905/3388/16 повернуто скаржнику на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана вдруге Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" касаційна скарга на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017р. у справі №905/3388/16 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

З поданої касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вбачається, що її підписав представник Литвин П.В. на підставі довіреності №14-79 від 14.04.2017. До касаційної скарги додано копію посвідчення про право на зайняття адвокатською діяльністю №4197/10 від 17.06.2010, проте будь-яких доказів на підтвердження того, що Литвин П.В. представляє інтереси скаржника, як адвокат, до касаційної скарги не додано (оригіналу чи належним чином засвідченої копії договору про надання правової допомоги та інших підтверджуючих документів матеріали справи не містять).

Так, 30.09.2016 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон №1401).

За приписами ч. 3 ст. 1312 Конституції України (в редакції Закону №1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 п. 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) таке представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1311 та ст. 1312 цієї Конституції у судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року виключно прокурорами або адвокатами, а представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

При цьому, згідно цієї норми представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Із наведених положень підпункту 11 п. 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону №1401) вбачається, що під касаційними судами розуміються вищі спеціалізовані суди, зокрема і Вищий господарський суд України, оскільки відповідно до положень статей 17 та 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016, Верховний Суд діє як суд касаційної інстанції, а у випадках, передбачених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції.

Таким чином до утворення Верховного Суду повноваження касаційної інстанції здійснюють вищі спеціалізовані суди, зокрема і Вищий господарський суд України, на який поширюються приписи Конституції України (в редакції Закону №1401) щодо здійснення представництва у Вищому господарському суді України, як суді касаційної інстанції, виключно прокурорами або адвокатами.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Отже з 01.01.2017 у Вищому господарському суді України, як суді касаційної інстанції, представництво сторін із даної справи має здійснюватися адвокатами, оскільки провадження з даної справи в суді першої інстанції було розпочате після 30.09.2016, а саме 05.12.2016.

При цьому підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Так, в силу положення ч. 3 ст. 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Разом з тим, із матеріалів касаційної скарги вбачається, що Литвин П.В. діяв від імені Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як представник за довіреністю.

Ні матеріали касаційної скарги, ані матеріали справи не містять відомостей стосовно того, що Литвин П.В. діяв від імені Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як адвокат.

Відповідно до положень ст. 28 ГПК України повноваження адвоката як представника мають посвідчуватися або ордером, або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Як вже зазначалось касаційна скарга у даній справі підписана представником Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на підставі довіреності №14-79 від 14.04.2017.

При цьому до касаційної скарги також додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, проте ці документи у відповідності до наведених положень ст. 28 ГПК України та Конституції України (в редакції Закону №1401) не можуть підтверджувати повноваження цієї особи діяти від імені Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у даній справі, провадження з якої розпочате після 30.09.2016, а саме 05.12.2016.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо вона підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 1 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017р. у справі №905/3388/16 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя(доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Т.Б. Дроботова

Суддя Л.І. Рогач