ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" серпня 2017 р. № 918/563/17

Господарський суд Рівненської області в складі судді Марач В.В. розглянувши матеріали

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

до Приватного підприємства "Веприк" та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Укрсоцбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_1

про визнання договору недійсним, скасування заборони відчуження нерухомого майна та вилучення майна з-під арешту

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області звернулося в господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Веприк" та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Укрсоцбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_1, в якій просить суд:

- визнати недійсним з моменту укладення Договір іпотеки, укладений 18.07.2008 р. ВКР № 014689, 014690 та додатковий договір № 4 по іпотечному договору № 730/038-Д7М/1 від 18.07.2008 р., 3434, 17.08.2010 р., ПН ОСОБА_1, ВРА № 730424, ВРА № 730425 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Укрсоцбанк" та Приватним підприємством "Веприк", посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі, предметом якого є нерухоме майно - будівля корівника для врх на 50 голів І черги будівництва підсобного господарства загальною площею 1280,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Слобідка, вул. М.Слобідка, 60.;

- виключити запис про іпотеку № 7594816 з Державного реєстру іпотек згідно Договору іпотеки, укладеного 18.07.2008 р. ВКР № 014689, 014690 та додатковий договір № 4 по іпотечному договору № 730/038-Д7М/1 від 18.07.2008 р., 3434, 17.08.2010 р., ПН ОСОБА_1, ВРА № 730424, ВРА № 730425 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Укрсоцбанк" та Приватним підприємством "Веприк", посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_1 та зареєстрований в реєстрі, предметом якого є нерухоме майно - будівля корівника для врх на 50 голів І черги будівництва підсобного господарства загальною площею 1280,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Слобідка, вул. М.Слобідка, 60.;

- скасувати запис № 7595340 про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме будівлі корівника для врх на 50 голів І черги будівництва підсобного господарства загальною площею 1280,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Слобідка, вул. М.Слобідка, 60, що є предметом Договору іпотеки № 730/038-Д7М/1 від 18.07.2008 р., 3434, 17.08.2010 р., ПН ОСОБА_1, ВРА № 730424, ВРА № 730425 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Укрсоцбанк" та Приватним підприємством "Веприк", посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_1;

- виключити нерухоме майно, а саме будівлю корівника для врх на 50 голів І черги будівництва підсобного господарства загальною площею 1280,1 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська обл., Острозький р-н, с. Слобідка, вул. М.Слобідка, 60, з-під арешту, накладеного згідно Постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, ВП № б/н, 04ю05ю2011 р. виданої ВДВС Рівненського МУЮ Рівненської області та Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборонина його відчуження, ВП № 31444312, 17.04.2012 р., виданої ВДВС Рівненського МУЮ Рівненської області.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, при розгляді позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивачем - Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області судовий збір сплачений частково в розмірі 700,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з розрахунку на одну особу у місячному розмірі 1600 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог (абзац другий частини третьої статті 6 Закону).

Аналогічна правова позиція викладена в п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Разом з тим, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області, як доказ сплати судового збору за розгляд позовної заяви, додано квитанцію № 0.0.820343817.2 від 03.08.2017 року про сплату грошових коштів в сумі 700 грн. 00 коп., тоді як, відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", судовий збір підлягає сплаті окремо за кожну із заявлених позовних вимог, що в сукупності становить 6 400 грн. 00 коп.

Разом з тим, одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про розстрочення сплати судового збору, в якому останній просить розстрочити сплату судового збору до винесення рішення у справі за позовом РВ ФДМУ по Рівненській області до Приватного підприємства "Веприк" та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Укрсоцбанк", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Рівненський міський відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про визнання договору недійсним, скасування заборони відчуження нерухомого майна та вилучення майна з-під арешту.

Позивач подане клопотання обґрунтовує тим, що регіональне відділення відноситься до органів державної виконавчої влади, є неприбутковою установою та повністю фінансується з Державного бюджету України на підставі кошторису затвердженого Фондом державного майна України. Водночас Позивачем вказується на те що, ним вживаються заходи щодо можливості сплати судового збору, так листами регіональне відділення звертається до Фонду державного майна України з проханням додаткового виділення коштів для сплати судового збору. Тому, з метою захисту майнових інтересів держави та уникнення незаконного відчуження державного майна та у зв'язку з відсутністю на даний час коштів для сплати судового збору в повному обсязі, регіональне відділення просить суд розстрочити сплату судового збору до винесення рішення у справі.

Розглянувши клопотання про розстрочення сплати судового збору, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 3.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених дій є врахування майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Разом з тим, зазначені положення закону дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Однак, господарському суду надано лише право, а не покладено обов'язок у будь-якому випадку задовольняти клопотання учасників судового процесу про відстрочення сплати ними судового збору. Тобто, вказана норма є суб`єктивною та застосовується лише у випадку, коли заявник надасть суду дійсно переконливі докази скрутного матеріального становища, яке перешкоджає йому вчинити необхідні дії по сплаті судового збору. Дії суду при розгляді клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору повинні здійснюватися з дотриманням принципів рівності та збалансованості інтересів сторін.

Таким чином, позивач, як заінтересована сторона, звертаючись до суду із проханням про розстрочення сплати судового збору, має належним чином обґрунтувати неможливість або утруднення здійснення оплати судового збору, та на підтвердження цього надати належні та допустимі докази.

Позивачем в обґрунтування скрутного матеріального становища, що унеможливлює сплату судового збору, надано суду копію довідки Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-03-02817 від 28.07.2017 про те, що станом на 20.07.2017 р. залишок коштів на рахунку РВ ФДМУ по Рівненській області по КЕКВ 2800 (Інші поточні видатки) становить 50.03 грн.

Крім того, Позивачем додано копії листів, які останній направляв до Фонду державного майна України, Управління фінансово - економічної роботи та бухгалтерського обліку № 01-03-00307 від 24.01.2017 р., № 01-03-00560 від 10.02.2017 р., № 01-03-01068 від 21.03.2017 р., № 01-03-02171 від 07.06.2017 р., № 01-03-02707 від 20.07.2017 р. та № 01-03-02845 від 31.07.2017 р., з проханням виділити кошти для сплати судового збору за подання позовів та апеляційних скарг.

Однак лише вищезазначені довідка та листи не є безумовним підтвердженням скрутного матеріального становища, що унеможливлює сплату судового збору.

Крім того, як уже зазначалося вище самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Одночасно суд зазначає, що Позивачем разом з позовною заявою та клопотанням про відстрочення сплати судового збору, подано заяву (в порядку ст. 66 ГПК України) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь які дії Державному підприємству "Сетам" щодо проведення торгів предмета іпотеки нежитлової будівлі, корівника для ВРХ на 50 голів, загальною площею: 1959,3 кв.м., розташованого за адресою: Рівненська обл., Острозький район, с. Слобідка, вул. Мала Слобідка, 60.

Як доказ сплати судового збору за подану заяву про вжиття заходів до забезпечення позову Позивачем надано суду квитанцію № 0.0.819129025.1 від 01.08.2017 року про сплату судового збору у розмірі 800,00 грн.

Таким чином, сплата Позивачем судового збору за заяву про вжиття заходів до забезпечення позову спростовує твердження позивача про неможливість здійснення платежів, зокрема сплати судового збору за подачу позовної заяви про визнання договору недійсним, скасування заборони відчуження нерухомого майна та вилучення майна з-під арешту.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем не подано належних та допустимих доказів наявності обставин, які свідчать про скрутне матеріальне становище та про неможливість, у зв'язку з цим, сплати судового збору у встановленому Законом розмірі, а тому клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору є таким, що не підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що в заяві про розстрочку сплати судового збору позивач жодним чином не вказує графік такої розстрочки та не зазначає, що в подальшому дасть можливість йому сплачувати судовий збір.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що згідно з частиною 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області про розстрочення сплати судового збору за подачу позовної заяви до Приватного підприємства "Веприк" та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Укрсоцбанк" про визнання договору недійсним, скасування заборони відчуження нерухомого майна та вилучення майна з-під арешту відмовити.

2. Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 10-002-02713 від 21.07.2017 року до Приватного підприємства "Веприк" та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Укрсоцбанк" про визнання договору недійсним, скасування заборони відчуження нерухомого майна та вилучення майна з-під арешту та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя Марач В.В.