донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.08.2017р. справа №913/412/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 (довіреність №12/05-1Ю від 12.05.2017р.);
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від05.07.2017р. (повний текст підписано 10.07.2017р.)
по справі№913/412/17 (суддя Корнієнко В.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сана», м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області
простягнення 82671,83грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сана», м. Дніпро (Позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області (Відповідач) про стягнення 82671,83грн. за договором підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р., з яких основної заборгованості в розмірі 46974,46грн., інфляційних нарахування в розмірі 32365,40грн. та 3% річних в розмірі 3331,97грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.07.2017р. (повний текст підписано 10.07.2017р.) у справі №913/412/17 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сана» були задоволені в повному обсязі з мотивів доведеності матеріалами справи факту невиконання Відповідачем своїх договірних зобовязань з оплати виконаних Позивачем робіт за договором підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 05.07.2017р. у справі №913/412/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування останнім факту проведення антитерористичної операції на території Луганської області та протиправного захоплення незаконними збройними формуваннями майнового комплексу Відповідача, що унеможливлює виконання договору на умовах, встановлених сторонами при його укладенні, при цьому, апелянт зазначає, що розгляд позову можливий після повернення Відповідачем майна та відновлення у повному обсязі його дієздатності. Окрім того, на думку заявника, обовязки останнього за договором підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р. припинились на підставі ст.607 Цивільного кодексу України у звязку з обставинами, за які жодна із сторін не відповідає.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Радіонова О.О. і ОСОБА_3

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 14.08.2017р., попри належну обізнаність, не зявився, що, враховуючи доведення ним своєї позиції до відома суду безпосередньо в апеляційній скарзі, не визнання явки обовязковою та достатність наявних у справі матеріалів для належної правової оцінки спірних правовідносин, за висновком судової колегії, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Представник Позивача у судовому засіданні 14.08.2017р. проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у наданому через канцелярію суду відзиві (а.с.а.с.121, 122), наголошуючи на законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 15.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сана» (Підрядник) було укладено договір підряду №595/14-6СА (Договір - а.с.а.с.11-20), відповідно до п.1.1 якого Підрядник зобовязався своїми силами та на власний ризик виконати, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити наступні роботи: лот №4 ремонт крівлі будівлі складів матеріальних цінностей для ОП «УМТЗ» ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит».

В п.1.2 означеного договору було встановлено, що роботи повинні бути виконані у відповідності з технічним завданням (Додаток №2 - а.с.а.с.33-35).

Згідно з п.1.3 договору сторони домовилися, що місцем виконання робіт є: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Терновська, 17

Відповідно до п.2.5 договору, роботи повинні виконуватись у відповідності з проектом виробничих робіт, договірною ціною та кошторисної документацією (Додаток №1 - а.с.а.с.21-32).

В свою чергу, в п.3.1 договору були встановлені строки виконання робіт: початок робіт протягом 3 календарних днів з моменту підписання договору, строк виконання робіт 30 календарних днів з моменту укладення договору.

Приймання виконаних робіт, згідно з п.4.1. договору, здійснюється сторонами за актами приймання виконаних підрядних робіт (Форма КБ-2в), довідками про вартість виконаних підрядних робіт (Форма КБ-3), що підписані повноважними представниками сторін.

Відповідно до п.4.2. договору, після закінчення виконаних робіт по обєкту, комісією, що складатиметься з повноважених представників сторін, здійснюється перевірка готовності обєкту до експлуатації, за результатами якої складається акт готовності обєкту до експлуатації та/або акт приймання виконаних підрядних робіт.

Повноваження кожного представника Підрядчика, що братиме участь в прийманні робіт та при складанні актів, відповідно до п.п.4.1,4.2 договору, повинні бути підтвердженні відповідною довіреністю.

Згідно з п.4.3 договору в разі виявлення недоліків у виконаних роботах або інших недоліків, Замовник зобовязаний негайно повідомити про них Підряднику з додатком до Акту виявлених недоліків та/або відступів з фіксуванням переліку недоліків, причин їх виникнення. Підрядник зобовязується підписати означений акт протягом 3 робочих днів з моменту направлення.

Відповідно до п.5.1 договору, вартість робіт є динамічною та узгоджується сторонами у договірній ціні (Додаток №1) і становить 46974,46грн. (в т.ч. ПДВ 7829,08грн.) та включає вартість необхідних матеріалів і обладнання та інших витрат Підрядника, повязаних з виконанням робіт за цим договором.

В п.5.3 договору було визначено, що оплата виконаних робіт Замовником здійснюється з відстрочкою платежу 60 календарних діб з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Згідно з п.9.1. договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання своїх обовязків за договором, якщо це стало наслідком обставин непереборного характеру (стихійні лиха, війни, блокади тощо), що не залежать від волевиявлення сторін.

Строк дії договору, відповідно до п.10.1 цього договору, становить з дня його підписання сторонами та до 31.12.2014р., а в разі невиконання або неналежного виконання сторонами усіх взятих на себе зобовязань до повного їх виконання.

Відповідності до умов укладеного договору та додатків до нього, Підрядником були виконані роботи в повному обсязі, що підтверджують наявні в матеріалах справи акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) за жовтень 2014р. (а.с.а.с.38-42) та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) за жовтень 2014р. на суму 46974,46грн. (а.с.а.с.36,37), які були без будь-яких зауважень та заперечень підписані уповноваженими особами сторін (з боку Відповідача директором Відокремленого підрозділу «Управління з матеріально-технічного постачання» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» - ОСОБА_6 (довіреність №ББУ/РА139/ВП/14 від 10.01.2014р.(а.с.66) на підставі договору поруки №1/20/13 від 01.04.2013р. (а.с.а.с.61-65) та скріплені відповідними печатками підприємств.

Між тим, виконані Позивачем та прийняті Відповідачем роботи на суму 46974,46грн. останнім оплачені не були, що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Сана» з позовними вимогами до суду про стягнення означеної суми заборгованості та нарахованих на неї сум 3% річних та інфляційних втрат.

Господарський суд Луганської області, враховуючи доведеність матеріалами справи факту невиконання Відповідачем своїх договірних зобовязань з оплати виконаних Позивачем робіт за договором підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р., своїм рішення позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» заборгованість в розмірі 46974,46грн. за договором підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р., інфляційні нарахування в розмірі 32365,40грн. та 3% річних в розмірі 3331,97грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з підряду.

Як встановлено ч.1 ст.318 Господарського кодексу України та ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконану роботу, тоді як до обов'язків підрядника віднесено виконання робіт на свій ризик за завданням замовника.

Наразі, отримання коштів за виконані ремонтні роботи в межах означених зобов'язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.1 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов'язку, щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов'язку з оплати виконаних Позивачем робіт не пізніше 60 календарних діб з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), наявність яких у відповідності до положень п.п.4.1.,4.2. договору достатньою мірою підтверджує факт належного виконання обовязків Підрядником.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів своєчасної сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобовязань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

Посилання апелянта на проведення антитерористичної операції на території Луганської області та протиправне захоплення незаконними збройними формуваннями його майнового комплексу, що унеможливлює виконання договору на умовах, встановлених сторонами при його укладенні, не приймаються апеляційним господарським судом до уваги, оскільки договір підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р. було укладено між сторонами вже після настання зазначених в апеляційній скарзі подій на непідконтрольних українській владі областях, враховуючи, що згідно з п.1.3. означеного договору місцем виконання робіт за ним було визначено м. Павлоград Дніпропетровської області, територія якого на час укладення договору та наразі знаходиться виключно під контролем української влади. В свою чергу, обставини повязані з захопленням підприємства не мають безпосереднього відношення до взаємовідносин сторін за договором підряду №595/14-6СА від 15.10.2014р.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням підписання акту №1 приймання виконаних будівельних робіт 27.10.2014р. та з огляду на передбачене п.5.3 договору відстрочення платежу на 60 календарних днів, Відповідач повинен був здійснити оплату виконаних Позивачем робіт на суму 46974,46грн. в строк до 27.12.2014р. (перший день прострочення виконання платежу), тобто до прийняття указу Президента України №62/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15 березня 2017 року «Про невідкладні додаткові заходи із протидії гібридним загрозам національній безпеці України», яким було припинено переміщення вантажу через лінію зіткнення у межах Донецької/Луганської областей та на який посилається в своїй апеляційній скарзі Відповідач. При цьому, означений Указ також не містить будь-яких виключень з ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України, що також зумовлює відхилення посилання скаржника на ст.607 означеного Кодексу.

Наразі, у звязку з відсутністю передбачених ч.4 ст.91 Цивільного кодексу України відомостей про припинення діяльності Відповідача, останній зберігає свою юридичну правоздатність, зокрема нести грошові зобовязання перед Позивачем.

Таким чином, прострочення оплати Відповідача у розумінні ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, є порушенням відповідного грошового зобовязання згідно із ст.610 Цивільного кодексу України та зумовлює правомірне застосування визначених ст. 625 цього Кодексу наслідків, а саме - стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат.

Апеляційний суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, дійшов висновку про правомірність стягнення з Відповідача сум інфляційних втрат з січня 2015р. по квітень 2017р. на суму 52891,33грн. та 3% річних за період з 31.12.2014р. по 12.05.2017р. на суму 5445,08грн.

Таким чином, перевіривши розрахунки позовних вимог, які були надані Позивачем на підтвердження права вимоги (а.с.а.с.6,7) та розрахунки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з правомірністю стягнення з Відповідача сум інфляційних втрат з січня 2015р. по квітень 2017р. в розмірі 32365,40грн. та 3% річних за період з 31.12.2014р. по 12.05.2017р. в розмірі 3331,97грн.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м.Сєвєродонецьк Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 05.07.2017р. (повний текст підписано 10.07.2017р.) у справі №913/412/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Луганської області від 05.07.2017р. (повний текст підписано 10.07.2017р.) у справі №913/412/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надрук. 4 примірників: 1-2 - сторонам, 3- у справу, 4- ГСЛО