РІШЕННЯ

31 липня 2017 року Справа № 913/495/17

Провадження №33/913/495/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальнітю Інтегралл, м.Старобільськ Луганської області

про стягнення 115 000 грн 00 коп.

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт 2 категорії станції Синельникове-1 струтурного підрозділу "Дніпровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ " Українська залізниця", за довіреністю посвідченною приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за №2040 від 25.10.2016;

від відповідача: представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальнітю Інтегралл про стягнення штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу в розмірі 115 000 грн 00 коп.

Господарський суд звертає увагу на те, що у вступній частині позовної заяви зазначено, що позивачем є Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця. Водночас позов підписано представниками Публічного акціонерного товариства Українська залізниця ОСОБА_3 та ОСОБА_4, повноваження яких підтверджуються долученими довіреностями, посвідченими 25.10.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованими у реєстрі за № 2093 та №2037, які видані безпосередньо Публічним акціонерним товариством Українська залізниця для представництва інтересів довірителя.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем у справі є саме Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Як вбачається, позовні вимоги з посиланням на статтю 307 Господарського кодексу України, статті 118, 122 Статуту залізниць України обґрунтовані неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у вагонах №68824218 та №65296410 за накладною №52769056 від 29.11.2016.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.06.2017 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 05.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 05.07.2017 розгляд справи відкладено на 31.07.2017 у звязку з неявкою представника відповідача та не надання всіх необхідних документів для розгляду справи

В судове засідання 31.07.2017 прибув лише представник позивача, який позов підтримав повністю, просив його задовольнити.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі свого представника в судових засіданнях, хоча був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву із викладенням власної правової позиції також не надав.

З огляду на неявку представника відповідача в судові засідання, не надання відзиву, господарський суд враховує, що за змістом п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи на подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду відзив із викладенням власної правової позиції, розгляд справи здійснюється на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, а також те, що на адресу суду не надходило обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, ухвалою суду явка не визнавалася обовязковою, за висновком суду неприбуття представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

У судовому засіданні 31.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, надані докази представниками сторін, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтегралл (надалі ТОВ Інтегралл, відповідач у справі) у грудні 2016 року зі станції відправлення Карахаш Донецької залізниці на станцію Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці за накладною №52769056 відправило вантаж (антрацит) у вагонах №68824218 та №65296410, одержувачем вантажу за накладною відповідачем зазначено Трипільська ТЕС ПАТ Центренерго (а.с.9 ).

Під час контрольного зважування на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у перевізних документах.

В накладній №52769056 зазначено, що у вагоні №68824218 нетто вантажу становить 71000 кг, у вагоні №65296410 нетто вантажу становить 69000 кг . Натомість за результатами перевірки, проведеного контрольного зважування вантажу на справних вагонних 150тн електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, державна повірка проведена 15.01.2016, виявлено, що маса вантажу в зазначених вагонах становила 76000 кг та 72860 кг що на 5000 кг та на 3860 кг більше ваги вантажу, вказаного в залізничній накладній.

По даному факту складено комерційний акт РА № 015921/649/1 від 23.12.2016 та акти загальної форми № 818/ваги від 23.12.2016, №7150т від 22.12.2016 , №7149т від 22.12.2016 (а.с.16-17).

При цьому надлишки вантажу в загальній кількості 8860 кг були перевантажені у вагон №65283517 та відправлені вантажоодержувачу за добором тарифу на станції призначення за накладною №45996675 від 31.12.2016 (а.с.12).

А вантаж у вагоні №68824218 у кількості 71000 кг відправлений за досилочною накладною №45686292 від 24.12.2016, у вагоні №65296410 у кількості 69000 кг відправлений за досилочною накладною №45686276 від 24.12.2016.

В комерційному акті РА № 015921/649/1 від 23.12.2016, в розділі Д, зокрема, містяться відомості про те, що навантаження у вагоні №68824218 нерівномірне, нижче бортів на 50-70 см, в вагоні №65296410 рівномірне нижче бортів на 70 см, без поглиблень. Поверхня вантажу вкрита снігом, маркування не проглядається. Вагони без торцевих дверей, вагон №68825218 без люків, в вагоні №65296410 розвантажувальні люки з обох сторін закриті, течі вантажу немає. В технічному відношенні вагони справні. При повторному зважуванні вагонів вага підтвердилася. Вагони затримані для відвантаження надлишку вантажу (а.с.13-15).

Відповідно до відмітки в розділі Є комерційного акту РА № 015921/649/1 від 23.12.2016 станції призначення Трипілля-Дніпровське Південно-Західної залізниці Придніпровської залізниці зроблена відмітка про те, що при перевірці вантажу різниці проти цього акта не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, позивачем на підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України нараховано відповідачу штраф у сумі 115 000 грн 00 коп. за невірне зазначення маси вантажу в залізничній накладній, за стягненням якого останній звернувся до суду із відповідним позовом.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування власної позиції, суд дійшов висновку про наступне.

Спір між сторонами виник з договору перевезення, у зв'язку з порушеннями, допущеними відповідачем при оформленні перевізних документів.

Правовідносини сторін, що пов'язані з перевезенням, регулюються Цивільним кодексом України (далі по тексту ЦК України); Господарським кодексом України (далі по тексту ГК України); Статутом залізниць України (далі по тексту Статут залізниць); Правилами перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 14.10.2014 № 513), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.11.2014 за № 1395/26172 (далі по тексту Правила перевезення вантажів).

Статтею 908 ЦК України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць визначає права, обовязки і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Статтею 23 Статуту залізниць та Правилами оформлення перевізних документів, які є розділом 3 Правил перевезення вантажів, передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з Правилами перевезення вантажів може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником (ст.37 Статуту залізниць України).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця в масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (ч.4 ст.52 Статуту залізниць України).

Статтею 56 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобовязана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Згідно п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Відповідно до п. 2.1 Правил перевезення вантажів, графи Маса вантажу, визначена відправником, кг та Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником.

Згідно п. 1.3 Правил усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

23.12.2016 при проходженні вагону через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу.

В залізничній накладній у вагоні №68824218, вантажовідправником вказана маса вантажу 71000 кг, у вагоні №65296410 69000 кг, спосіб визначення маси на вагонних вагах (150 т), у графі "Відправник" вказано найменування відправника ТОВ Інтегралл, тобто відповідача у справі.

Представник відправника у графі 55 залізничної накладної своїм електронним цифровим підписом підтвердив правильність внесених у накладні відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів (розділ 1 Правил перевезення вантажів) вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переважування вантажу проводилось на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, на справних 150тн вагонних електронно-тензометричних вагах станції (державна повірка яких проводилась 15.01.2016).

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт невідповідності маси вантажу у вагоні №68824218, що була зазначена відповідачем у перевізних документах в розмірі 71000 кг, фактичній масі вантажу 76000 кг, у вагоні №65296410, що була зазначена відповідачем у перевізних документах в розмірі 69000 кг, фактичній масі вантажу 72860 кг.

Згідно ст. 129 Статуту, акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Акт загальної форми №818/ваги від 23.12.2016, акт загальної форми №7150т від 22.12.2016, акт загальної форми №7149т від 22.12.201 та комерційний акт РА № 015921/649/1 від 23.12.2016 складені з дотриманням вимог чинного законодавства та підписані уповноваженими на це посадовими особами.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за №644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 0,5% (маси вантажів всіх інших вантажів). Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Суд зазначає, що розходження визначення маси нетто, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній №52769056 у вагоні №68824218 - 71000 кг та масою, визначеною на станції Нижньодніпровськ-Вузол - 76000 кг, у даному випадку перевищує норму природної втрати та граничного розходження на 5000 кг, що дорівнює 7,04 %, тобто перевищує норму, яка передбачена для вантажів такого типу - 0,5%. У вагоні вагоні №65296410 - 69000 кг та масою, визначеною на станції Нижньодніпровськ-Вузол - 72860 кг, у даному випадку перевищує норму природної втрати та граничного розходження на 3860 кг, що дорівнює 5,30 %, тобто перевищує норму, яка передбачена для вантажів такого типу - 0,5%.

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності зі ст. 118 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань

При чому штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитків.

Провізна плата за вагон становить 11500 грн 00 коп., яка розрахована позивачем на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та Коефіціентів, що застосовуються до Збірника, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 317 від 26.03.2009 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356. Враховуючи розмір провізної плати, позивачем визначено розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, що складає загалом за два вагони 115 000 грн 00 коп. (11500 грн 00 коп. * 5* 2).

Відповідно до ст. 921 ЦК України у разі порушення зобовязань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У відповідності зі ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, зокрема, відповідно до договору.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 115 000 грн 00 коп.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 1725 грн покладається на відповідача згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.33-34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Інтегралл про стягнення 115 000 грн 00 коп. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інтегралл, 92703, м.Старобільськ, Луганська область, вул. Жовтнева, буд.36, ідентифікаційний код 31255865, на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, 03680 м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ідентифікаційний код 40075815, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, Дніпропетровьска область, 49602 м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237, штраф у сумі 115 000 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1725 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 04.08.2017

Суддя О.В. Драгнєвіч