КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа№ 910/21182/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Куксова В.В.

За участю представників:

Від позивача :Левченко О.В. -представник; Бакланов Д.В.-представник;

Від відповідача: Іванкіна Ю.Б. - представник.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017

у справі № 910/21182/16 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов'язання укласти договір на постачання природного газу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про спонукання Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до укладення з Публічним акціонерним товариством "Полтаваобленерго" договору постачання природного газу 2016 року в редакції позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 по справі №910/21182/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017, рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 залишено без змін, позовні вимоги задоволено, визнано укладеним договір постачання природного газу між ПАТ "Полтаваобленерго"та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у редакції, викладеній в резолютивній частині рішення.

Не погоджуючись з ухваленим у справі рішенням судів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося 29.03.2017 до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

19.06.2017 постановою Вищого господарського суду України, касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2017 скасовано, а справу № 910/21182/16 направлено до апеляційного господарського суду для нового розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у справі № 910/21182/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Тищенко А.І. та Куксова В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.08.2017.

24.07.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло доповнення до відзиву на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому позивач заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення, залишити без змін рішення суду першої інстанції, крім того позивачем було подано супровідний лист з додатковими документами, які колегія суддів оглянула та долучила до матеріалів справи.

01.08.2017 через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення щодо обставин, викладених в апеляційній скарзі та з урахуванням постанови Вищого господарського суду України від 19.06.2017.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.08.2017 надала пояснення по справі, підтримала доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", просила задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні 01.08.2017 надали пояснення по справі, заперечували проти доводів апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", просили залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 31.03.2016 № 03-17/4043 Публічне акціонерне товариство "Полтаваобленерго" звернулося із запитом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про надання проектів договорів на постачання природного газу по категоріям споживачів.

За наслідками розгляду листа, відповідачем на адресу позивача направлено лист від 08.04.2016 №26-2016/1.2-1607.04.2016 з яким направлено проекти договорів терміном дії з 01.04.2016-30.04.2016 по категоріям.

Листами від 28.04.2016 №03-17/5357 та від 29.04.2016 №03-17/5400 ПАТ "Полтаваобленерго" повернуто підписані зі сторони товариства проекти договорів постачання природного газу на 2016 рік.

Відповідач за наслідками розгляду отриманих від ПАТ "Полтаваобленерго" проектів договорів постачання природного газу, листом від 18.05.2016 №26-3429/1.2-16 повернув отримані документи не підписаними, оскільки ПАТ "Полтаваобленерго"не було дотримано вимог статті 203 Цивільного кодексу України, а саме проекти договорів були підписані лише головою правління Засіменко Є.Ю. та та без підпису фінансового директора.

Відповідно до статті 203 Цивільного кодексу України:

1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею11 Статуту ПАТ "Полтаваобленерго" визначено, що:

голова правління сумісно з Фінансовим директором укладає цивільно-правові угоди з правом їх підпису у межах, встановлених законодавством України, цим Статутом та внутрішніми нормативними актами Товариства.

Крім того, сумісно з Фінансовим директором, голова правління підписує фінансові, банківські та господарські договори та документи, які є чинними при наявності підпису Фінансового директора».

Тобто, проект договору, направлений Позивачем на адресу Відповідача не був підписаний належним чином.

Також слід наголосити, що проекти договорів постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню на період 01.06.2016-30.09.2016, направлені ПАТ "Полтаваобленерго" на адресу відповідача листом від 14.06.2016 №03-17/7149 повернуті без підпису відправнику листом від 30.06.2016 №26-4339/1.2-16 з огляду на підписання договорів від ПАТ "Полтаваобленерго" ОСОБА_1., якого було обрано Наглядовою радою позивача від 27.05.2016 тимчасово виконуючим обов'язки Фінансового директора та у якого відсутні належні повноваження, що в свою чергу також суперечить статті 203 Цивільного кодексу України.

Згідно із підпунктом 9.3.27 статуту позивача обрання та припинення повноважень голови та членів правління відноситься до виключної компетенції загальних зборів товариства.

Відповідно до пункту 11.2 статуту позивача правління складається з 4 членів, які обираються загальними зборами строком на 1 рік.

Обрані члени Правління виконують свої обов'язки з моменту їх обрання загальними зборами до закінчення терміну їх повноважень (протягом одного року з моменту обрання).

Після закінчення річного терміну повноваження членів правління дійсні до обрання загальними зборами наступного складу правління або до припинення повноважень у випадках, передбачених цим статутом.

Пунктом 11.3 статуту позивача до складу правління входить голова правління, заступник голови правління, фінансовий директор, заступник фінансового директора.

Згідно із пунктом 10 частини 2 статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства" та підпунктом 10.14.8 статуту позивача до виключної компетенції наглядової ради належить прийняття рішення про відсторонення голови та/або члена правління від здійснення повноважень, а також обрання особи, яка тимчасово буде здійснювати повноваження голови правління.

Як вбачається зі змісту статуту позивача повноваження наглядової ради щодо призначення тимчасово виконуючого обов'язки стосується лише обрання особи, яка тимчасово буде здійснювати повноваження голови правління. До компетенції наглядової ради не відноситься обрання тимчасово виконуючого обов'язки члена правління та/або фінансового директора.

Відповідно до пункту 10.11 статуту позивача, рішення наглядової ради оформлюється протоколом. Ведення протоколу засідання наглядової ради є обов'язковим. Протокол в свою чергу, оформлюється протягом п'яти днів після проведення засідання. Сторінки протоколу та додатки до нього обов'язково нумеруються, прошиваються та підписуються всіма членами наглядової ради.

З наявної в матеріалах справи копії протоколу засідання наглядової ради позивача від 14.04.2016 вбачається, що в ньому відсутня нумерація та підписи членів наглядової ради на кожній сторінці.

Тобто, у тимчасово виконуючого обов'язки фінансового директора були відсутні належні повноваження на підписання договору купівлі-продажу природного газу, через його обрання неналежним органом відповідно до статуту позивача.

Таким чином, договір направлений на адресу відповідача, позивачем, не був підписаний належним чином уповноваженою особою.

Позивач 18.10.2016 листом №10-70/12125 було надіслано на адресу відповідача проект договору на постачання природного газу за період з 01.01.2016 по 01.09.2016 виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню і проект договору на постачання природного газу в квітні 2016. виключно для виробництва теплової енергії для релігійних організацій.

Тобто, проекти договорів були отримані відповідачем після визначеного договором купівлі-продажу періоду постачання газу. Станом на 24.10.2016 документальне оформлення фактично використаних у січні-серпні 2016 року контрагентами відповідача обсягів газу вже було завершене, а операції по реалізації газу відображені в бухгалтерському обліку із одночасною реєстрацією податкових накладних.

Згідно із пунктом 12 договору, в частині поставки газу він діє до серпня 2016 року, а отже на дату відправлення проекту договору на адресу ПАТ "НАК "Нафтогаз України", такий проект договору не передбачав постачання відповідачем газу.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Згідно із п. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 4 статті 179 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі зокрема: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

Таким чином, з огляду на зазначені норми права, укладення договору для сторони є обов'язковим лише у випадках прямо встановлених законодавством чи домовленістю між сторонами.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 "Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов'язків на суб'єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу «відносини у перехідний період" Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є постачальником із спеціальними обов'язками для забезпечення газом виробників теплової енергії, що надають послуги з опалення та постачання гарячої води населенню та релігійним організаціям.

Постачання природного газу НАК "Нафтогаз України" виробникам теплової енергії здійснюється на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та з дотриманням принципу недискримінації (пункт 17 Положення).

Відповідно до пункту 17 Положення обов'язок НАК "Нафтогаз України" постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, передбачений підпунктом 4 пункту 3 цього Положення, покладається на НАК "Нафтогаз України" на період до 01.04.2017 за таких умов: 1) укладення виробником теплової енергії з НАК "Нафтогаз України" договору постачання природного газу відповідно до законодавства; 2) відсутність у виробника теплової енергії заборгованості перед НАК "Нафтогаз України" за використаний природний газ; 3)відсутність у виробника теплової енергії заборгованості (без урахування штрафних санкцій) перед НАК "Нафтогаз України" за спожитий до 01.01.2016 природний газ за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо), а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ; 4) рівень розрахунків виробника теплової енергії станом на 25 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу (без урахування штрафних санкцій), за всіма укладеними з НАК "Нафтогаз України" договорами постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) становить не нижче 90%; 5) надання НАК "Нафтогаз України" та виконання виробником теплової енергії погодженого виконавчим органом ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021 з розбивкою за всіма договорами з НАК "Нафтогаз України"), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, наданої НАК "Нафтогаз України", а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Враховуючи вищевикладені вимоги чинного законодавства, ПАТ "Полтаваобленерго" має право на вибір постачальника природного газу та на укладення договору купівлі-продажу природного газу не тільки з ПАТ НАК "Нафтогаз України".

Крім того законом не встановлений обов'язок Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" укладати зі споживачами договори постачання природного газу, а визначено обов'язок Компанії саме постачати газ за цінами та на умовах, визначених законом.

Місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, вищенаведених вимог чинного законодавства не дотримався та допустив порушення норм матеріального права та процесуального права, що, в свою чергу, позбавило права відповідача на захист своїх прав та законних інтересів, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що господарським судом повно досліджувалися матеріали справи.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з п. 10 ч. 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у постанові має бути зазначено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи викладене, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин справи судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/21182/16 підлягає скасуванню, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" підлягає задоволенню, в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/21182/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2017 у справі № 910/21182/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (36022, вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в розмірі 1 760,00 грн. Видати наказ.

Видачу виконавчого документа доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/21182/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

В.В. Куксов