КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа№ 927/471/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Яковлєва М.Л.

Чорної Л.В.

У судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача (апелянта): Соколова В.П., довіреність № 575 від

- відповідача: Онасенко О.М., довіреність № 05/01-16 від 05.01.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Чернігівської області від 21.06.2017 у справі № 927/471/17 (суддя Оленич Т.Г.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",

в особі регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Лиман, Донецька обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю "Вторсплав", м. Чернігів

про стягнення 162 530,00 грн.

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Чернігівської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Вторсплав» (надалі- відповідач/ТОВ «Вторсплав») про стягнення 162 530,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем вимог законодавства щодо умов перевезення вантажу залізничним транспортом, яке полягало у зазначенні в накладній № 33531187 на вагон № 62539051 маси вантажу менше, ніж виявилось при перевірці маси вантажу на станції призначення, а, відтак. позивач нарахував відповідачу на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України штраф у розмірі 162 530,00 грн., що становить п'ятикратну провізну плату за всю відстань перевезення вантажу у вагоні по вказаній вище залізничній накладній.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області порушено провадження у справі № 927/471/17 та призначено її до розгляду.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 21.06.2017 у справі № 927/471/17 (суддя Оленич Т.Г.) у позові відмовлено повністю.

Місцевий господарський суд відмовляючи у стягненні з відповідача штрафу виходив з того, що відсутні правові підстави для його стягнення, оскільки комерційний акт АQ 650198/1273 від 07.12.2016 на підставі якого нараховано штраф, складений із порушенням Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334, а тому не є належним доказом, на підставі якого відповідач може бути притягнутий до відповідальності за неправильно зазначену масу вантажу у накладній. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що технічний паспорт №1 на ЗВВТ, не відповідає вимогам технічного паспорту, які встановлені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442 та додатком №1 до вказаної Інструкції.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст.ст. 3, 8, 26 Закону України «Про залізничний транспорт», ст. 530, 909 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 307 Господарського кодексу України, ст.ст. 24, 48, 52, 105, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Правилами складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334, Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442 та додатком №1 та ст.ст. 1,33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, регіональна філія "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням норм процесуального права, що виражено у неповному дослідженні доказів наданих позивачем; неповним з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи; не вжиттям всіх необхідних заходів для повного та всебічного розгляду справи та нормами матеріального права, зокрема, ст. 306 Господарського кодексу України, ст.ст. 908, 920 Цивільного кодексу України та п. 129 Статуту залізниць України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 у справі № 927/471/17 прийнято до провадження апеляційну скаргу регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Чернігівської області від 21.06.2017 у справі № 927/471/17 та призначено її до розгляду на 15.08.2017.

09.08.2017 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Вторсплав» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останнє просило в задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» відмовити у повному осбязі.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/3151/17 від 14.08.2017 у зв'язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 927/471/17.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.08.2017 для розгляду справи № 927/471/17 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя: Разіна Т.І., судді: Чорна Л.В., Яковлєва М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2017 прийнято до свого провадження справу № 927/417/17 за апеляційною скаргою регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення господарського суду Чернігівської області від 21.06.2017 у справі № 927/471/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І. (доповідач), судді: Чорна Л.В., Яковлєв М.Л.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, з викладених у ній підстав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, з викладених у відзиві на неї підстав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, що 30.11.2016 ТОВ «Вторсплав» для ПрАТ "МК "Азовсталь" зі станції Доч Південно-Західної залізниці у вагоні № 62539051 було відпраавлено вантаж - лом чорного металу - на станцію Сартана Донецької залізниці, що засвідчується накладною №33531187.

07.12.2016 на станції призначення Сартана Донецької залізниці складено акт загальної форми № 917, в якому відображена інформація про розташування вантажу у вагоні, наявність вільного міста, неможливість оглянути маркування вантажу через засніженість та зазначено, що вагон буде подано на перевірку.

Також, 07.12.2016 на підставі акту загальної форми № 917 від 07.12.2016 на станції Сартана Донецької залізниці складено комерційний акт АQ 650198/1273, в якому засвідчено, що під час комісійного переважування вагону № 62539051 за накладною № 33531187, який прибув зі станції відправлення Доч Південно-Західної залізниці до станції призначення Сартана Донецької залізниці, "за документом значиться маса брутто не вказана, тара 21200кг, нетто 69600кг", разом з тим "під час переважування вагону на справних 150тонних держповерених 09.09.2016 вагонних вагах вантажоотримувача виявилось, що фактично маса брутто 91600кг, тара 21200кг, нетто 70400кг, що більше маси, вказаної в документі на 800кг та більше вантажопід'ємності на 400кг. Вагон зважувався двічі, результат не змінився. Навантаження навалом, нижче бортів 100мм, нерівномірно, пакетовано.

В документі зазначено про маркування фарбою, через сніговий покров маркування не видно. Над 3-м люком зліва є вільне місце 500х500х500. Прибув без охорони, в документі не значиться. Технічно справний. З моменту прибуття і до ком.перезважування вагон знаходився під охороню служби безпеки комбіната "Азовсталь" і комерційних агентов ст.Сартани. Комісійне переважування проводили весовщик і ст.пр-к к-та Азовсталь ОСОБА_8, ОСОБА_9 ДСМ ст.Сартана ОСОБА_4 і комерційний агент ст.Сартана ОСОБА_5 Зав.вантажним двором по штатному розпису відсутній". На комерційному акті зазначено, що його підписали начальник станції ОСОБА_4, прийомоздавальник ОСОБА_5, зав.вантажним двором, ст.прийомоздавальник ОСОБА_6 та вантажоодержувач ОСОБА_7".

У зв'язку з зазначенням в накладній № 33531187 на вагон № 62539051 маси вантажу менше, ніж виявилось при перевірці маси вантажу на станції призначення, позивач нарахував відповідачу на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України штраф у розмірі 162 530,00 грн., що становить п'ятикратну провізну плату за всю відстань перевезення вантажу у вагоні по вказаній вище залізничній накладній.

Вказане й стало підставою для звернення позивача до суду про стягнення з відповідача штраф у розмірі 162 530,00 грн.

Відмовляючи у стягненні з відповідача штрафу місцевий господарський суд виходив з того, що відсутні правові підстави для його стягнення, оскільки комерційний акт АQ 650198/1273 від 07.12.2016 на підставі якого нараховано штраф, складений із порушенням Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, а тому не є належним доказом, на підставі якого відповідач може бути притягнутий до відповідальності за неправильно зазначену масу вантажу у накладній. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що технічний паспорт № 1 на ЗВВТ, не відповідає вимогам технічного паспорту, які встановлені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 № 442 та додатком № 1 до вказаної Інструкції, оскільки матеріалами справа не підтверджується факт взяття на облік залізницею засобу ваговимірювальної техніки, який належить вантажоотримувачу та на якому здійснювалось переважування вагону № 62539051, а також факт відповідності цього засобу ваговимірювальної техніки вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, з огляду на те, що позивачем не доведено правильність визначення маси вантажу, який перевозився у вагоні № 62539051, під час комісійного переважування цього вагону на станції призначення.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Частиною 5 ст. 306 Господарського кодексу України Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За змістом ч.2 ст. 307 Господарського кодексу України складення перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) свідчить про укладення договору перевезення вантажу.

Аналогічним чином регулюється питання укладення договору перевезення вантажу і в ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України.

Отже, складання відповідачем накладної № 33531187 від 30.11.2016 свідчить про укладення між сторонами договору перевезення вантажу.

Згідно зі ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Як вбачається зі змісту накладної № 33531187 від 30.11.2016 остання свідчить, що відповідачем, як вантажовідправником, визначена маса вантажу 69600кг.

При цьому, у графі 26 вказаної накладної зазначено спосіб визначення маси "на вагонних весах (150т)".

Сума сплаченої відповідачем провізної плати склала 32506,00 грн., що відображено у графах 31, 34 накладної № 33531187.

Як вже зазначалось вище, 07.12.2016 на підставі акту загальної форми № 917 від 07.12.2016 на станції Сартана Донецької залізниці було складено комерційний акт АQ 650198/1273, за накладною № 33531187.

Як вбачається із тексту комерційного акту АQ 650198/1273 від 07.12.2016, переважування вагону № 62539051 за накладною № 33531187 відбулось саме на підставі висновку про подачу вагону на переважування, відображеного в акті загальної форми № 917 від 07.12.2016.

Згідно зі ст.105 Статуту залізниць України вантажовідправники, залізниці, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Статтею 122 Статуту залізниць України встановлюється відповідальність вантажовідправника за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача у вигляді штрафу у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

В частині 1 ст.118 Статуту залізниць України штраф встановлений у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

В ст. 129 Статуту залізниць України наведено вичерпний перелік обставин, для засвідчення яких складається комерційний акт, зокрема передбачено, що невідповідність найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою даним, зазначеним у транспортних документах, є однією із обставин, що може бути підставою для матеріальної відповідальності. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформлюються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів (стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

Перелік обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, та для засвідчення яких складаються акти загальної форми встановлюється пунктом 3 вказаних Правил.

Колегія суддів проаналізувавши акт загальної форми № 917 від 07.12.2016 дійшла, що в ньому не наведена жодна, передбачена п.3 Правил складання актів, обставина, яка може бути підставою для матеріальної відповідальності відповідача як вантажовідправника, а також не зазначено, на підставі чого та в зв'язку із якою обставиною вагон № 62539051 необхідно подати на перевірку.

Відповідно до статті 48 Статуту залізниць України вантажі видаються на станції призначення одержувачу, зазначеному у накладній, після внесення усіх належних залізниці платежів.

Як встановлено місцевим господарським судом у накладній № 33531187 від 30.11.2016 станцією призначення вантажу, відправленого у вагоні № 62539051, зазначено станцію Сартана Донецької залізниці, а, відтак, саме на станції Сартана вантаж - лом чорних металів - мав бути виданий одержувачу - ПрАТ "МК "Азовсталь".

За змістом ст. 52 Статуту залізниць України обов'язок залізниці перевірити масу, кількість місць і стан вантажу на станції призначення виникає у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Аналогічні випадки, при яких залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, передбачені п.12 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083.

Абзацом 9 даного пункту встановлюється, що при наявності на станції призначення або в одержувача вагонних ваг залізниця може здійснювати перевірку маси вантажів, що перевозяться навалом і насипом і прибули без ознак утрати, відповідно до договору між залізницею і одержувачем..

Відповідно до п.22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Колегією суддів встановлено та вбачається із тексту комерційного акту АQ 650198/1273 від 07.12.2016, комісійне переважування вагону № 62539051 по накладній № 33531187 здійснювалось на справних 150 тонних вагах вантажоотримувача, держповірка яких проведена 09.09.2016.

Згідно із абзацом 5 пункту 5 Правил приймання вантажів до перевезення (ст. 7, 9, 13, 22, 24, 37, 39 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України

21.11.2000 № 644, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за № 30/143-08(39/366-07(10/348-06), та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 2.1. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України засоби ваговимірювальної техніки (ЗВВТ), які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці (далі - сторонні організації), підлягають обліку залізницями.

У п.2.3. вказаної Інструкції, на ЗВВТ, які беруться на облік ревізором вагового господарства дирекції, оформлюється технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (далі - технічний паспорт ЗВВТ) згідно з додатком 1 до цієї Інструкції. У технічному паспорті ЗВВТ робиться запис про повірку або державну метрологічну атестацію, вказується нормована похибка для різних режимів зважування згідно з вимогами пункту 1.9 розділу I цієї Інструкції. Технічний паспорт ЗВВТ надається начальнику станції, на якій будуть оформлятися перевізні документи за результатами зважування на цих ЗВВТ. Технічні паспорти ЗВВТ повинні зберігатися в місці, визначеному розпорядчим документом начальника станції, який забезпечує їх схоронність. Технічні паспорти ЗВВТ, які зберігаються у начальника станції, є документами, згідно з якими розглядаються претензії, пов'язані з визначенням маси вантажу.

Позивачем на підтвердження факту проведення державної повірки 150-тонних ваг, на яких здійснювалось переважування вагону № 62539051, до матеріалів справи надано ксерокопії технічного паспорту №1 засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) на ваги вагонні станції Сартана Донецької залізниці, власником яких зазначено ПрАТ "МК "Азот", та акт №6 "огляду-перевірки ваг вагонних ел.тензом № 1 від 01.03.2016", а також ксерокопію аркуша із записами про повірку, державну метрологічну атестацію, на якому не міститься жодної інформації щодо вимірювальної техніки, відмітки про повірку якої стосуються відповідні записи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції та судовою колегією апеляційної інстанції, що за своєю формою технічний паспорт № 1 на ЗВВТ, ксерокопію титульного аркушу якого надано до матеріалів справи позивачем, не відповідає вимогам технічного паспорту, які встановлені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України та додатком № 1 до вказаної Інструкції.

Разом з тим, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів взяття на облік залізницею засобу ваговимірювальної техніки, який належить вантажоотримувачу та на якому здійснювалось переважування вагону № 62539051, а також факт відповідності цього засобу ваговимірювальної техніки вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України.

Таким чином, позивачем не доведено, що переважування вагону № 62539051 відбулось у такий же спосіб, яким масу вантажу було визначено на станції відправлення.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено правильність визначення маси вантажу, який перевозився у вагоні № 62539051, під час комісійного переважування цього вагону на станції призначення.

За змістом пунктів 8, 9 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акту видається одержувачу на його вимогу. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів. Усі графи бланка акту мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Відповідно до п.10 Правил складання актів комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці.

Колегія суддів встановлено та вбачається із комерційного акту АQ 650198/1273 від 07.12.2016, на який позивач посилається як на підставу покладення на відповідача матеріальної відповідальності у вигляді штрафу, свідчить про порушення вимог Правил складання актів в частині підписів осіб, які брали участі у перевірці (переважуванні) вантажу.

Так, у тексті комерційного акту АQ 650198/1273 від 07.12.2016 в розділі "Д" зазначено, що "Ком.перевеску производили весовщик и ст.пр-к к-та Азовсталь ОСОБА_8, ОСОБА_9 ДСМ ст.Сартана ОСОБА_4 и ком/агент ст.Сартана ОСОБА_5 Зав.вантажним двором по штатному расписанию не числиться".

Разом з тим, у комерційному акті зазначено, що його підписали начальник станції ОСОБА_4, прийомоздавальник ОСОБА_5, зав.вантажним двором, ст.прийомоздавальник ОСОБА_6 та вантажоодержувач ОСОБА_7.

При цьому, будь-яка інформація щодо прийняття участі у перевірці вантажоодержувача ОСОБА_7, якою підписано акт, в комерційному акті відсутня. Але, одночасно, в комерційному акті відсутні підписи осіб, про яких зазначено, що комерційне переважування здійснювалось за їх участю, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Отже, всупереч вимогам п.10 Правил складання актів, комерційний акт не підписаний особами, які приймали участь у перевірці (переважуванні) вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що комерційний акт АQ 650198/1273 від 07.12.2016 на підставі якого позивачем нараховано штраф, складений із порушенням Правил складання актів, затвердженихнаказом Мінтрансу України від 28.05.2002 року №334, оскільки не містить інформації щодо прийняття участі у перевірці вантажоодержувача ОСОБА_7, якою підписано акт, а також те, що в комерційному акті відсутні підписи осіб, про яких зазначено, що комерційне переважування здійснювалось за їх участю, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_9, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вказаний комерційний акт не має доказової сили і на підставі нього відповідач не може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої ст. 24 Статуту залізниць України.

Доводи заявника апеляційної скарги про порушення приписів ст. 109 Статуту залізниць спростовуються викладеними у постанові обставинами.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Інші доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пояснень представників сторін, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України, що судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу регіональної філії "Донецька залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернігівської області від 21.06.2017 у справі № 927/471/17 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді М.Л. Яковлєв

Л.В. Чорна