ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р.Справа № 916/1279/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця»

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський керамзитовий завод»

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

про стягнення 51015,00грн.,

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю);

Від 3-ї особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (далі залізниця, позивач), звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський керамзитовий завод» (далі відповідач), про стягнення 51015,00грн. штрафу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на факт недостачі вантажу, наявність підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за нестачу вантажу, розрахунок суми позову, доведеність факту недостачі та її розміру наданими доказами та на інші зазначені у позовній заяві та поясненнях обставини.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2017р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

Відповідач надав відзив на позов, згідно якого вимоги позивача не визнав, вважає, що при розрахунку суми штрафу, позивач мав виходити з розміру провізної плати в сумі 8617,00грн., а не загальної суми провізної плати з урахуванням додаткових зборів 10203,00грн., та ніші вказані у відзиві на позовну заяву та поясненнях обставини.

Третя особа надала письмові пояснення по справі, в яких зазначає, що масу вантажу було визначено з дотриманням норм діючого законодавства України, на вагах які вчасно пройшли перевірку та знаходились в належному технічному стані.

У судовому засіданні від 01.08.2017 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

В грудні 2016 року відповідачем залізничною накладною №42656835 зі станції Кулиндорово Одеської залізниці було відправлено вантаж (керамзит) на станцію Енергодар Придніпровської залізниці.

На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізниць України, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 року №457 (зі змінами та доповненнями) було зроблено перевірку маси вантажу у вагонах.

Під час вказаної перевірки маси вантажу у вагоні № 60426772 було встановлено, що маса вантажу 32300кг., в той час як вказана в залізничній накладній № 42656835 графі «маса вантажу в кг, визначена відправником» =46000кг (не відповідає масі при перевірці вантажу).

Перевантажування проводились на вагонних вагах станції Енергодар повірених 14.09.2016р. В технічному та комерційному відношенні вагон справний, двері відсутні, люки відсутні, сліди втрати або крадіжки вантажу також відсутні.

На підставі виявленої невідповідності у масі вантажу, ст.129 Статуту складено та п.4 «Правил складання актів», затверджених наказом Міністерства транспорту від 25.05.2002р.№ 334, було складено комерційні акти.

Згідно з ч.2 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» від 04.07.1996р. №273/96-ВР, нормативні документи що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обовязковими для всіх юридичних та фізичних осіб на території України.

Згідно ч.5 ст.307 Господарського Кодексу України умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно правовими актами.

Відповідно до ст.2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 06.04.1998 р. № 457 Статут залізниць України (Статут) визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Статею 23 Статуту залізниць України та «Правила перевезення вантажів» передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну.

Згідно п.2.1, 6.6, 6.7 та додатком № 3 «Правил оформлення перевізних документів», графи «маса вантажу в кг. Визначена відправником» та «Спосіб визначення маси» заповнюються відправником.

Відповідно до «Правил оформлення перевізних документів», правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник перевізника.

Згідно ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Частиною 2 ст.24 Статуту передбачено, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Так, відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній маси, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно ст.118 Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для нарахування штрафу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст.129 Статуту залізниць України.

Згідно розрахунку наданого позивачем, ним нараховано штраф у розмірі 51015,00 грн.

Номер накладноїНомер вагонуРозмір провізної платиРозрахунок штрафуСума штрафу
3,00грн.10203,00*551015,00 грн.
Проте, відповідач вважає, що сума 10203,00грн. є сумою провізної плати з урахуванням додаткових зборів.

На думку відповідача, неправильне зазначення маси вантажу в залізничній накладній сталося не з його вини. А господарські зобов'язання відповідача зі сплати вартості послуг перевезення вантажу за залізничною накладною 42656835 сплачено в повному обсязі. Разом з цим, суд погоджується з правовою позицією позивача щодо методики нарахування штрафу, оскільки такий порядок відповідає вимогам чинного законодавства, насамперед Статуту залізниць України.

Відповідно до ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Стаття 233 ГК України, та ч.3 ст.551 ЦК України, встановлюють право суду зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора.

При цьому, суд приймає до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що зазначене позивачем порушення не призвело до заподіяння йому збитків, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір штрафу який підлягає стягненню на 50%.

Зазначена позиція відповідає практиці застосування зазначеної правової норми, наведеній в постанові ВГСУ від 17.12.2013р. у справі №922/2524/13.

З урахуванням вказаних обставин, позов задовольнити позов частково в сумі 25507,50грн.

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,10 Закону України «Про залізничний транспорт», ст.ст. 233, 307, Господарського Кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 52, 118, 122, 129 Статуту залізниць України, ст.ст.22, 33, 35, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський керамзитовий завод» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, про стягнення 51015,00грн., - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський керамзитовий завод» (67560, Одеська обл., Комітернівський район, сільрада Красносільська, 21км Старокиївського шосе, буд. 23А, код 36143585) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» () в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницкого, буд. 108, код 40081237) 25507,50грн. штрафу та 800/вісімсот/грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 01.08.2017 року.

Повний текст рішення мав бути складений 07.08.2017р., проте у звязку з відсутністю в господарському суді Одеської області електроенергії з 07.08.2017р. по 09.08.2017р., повний текст рішення складений та підписаний 09 серпня 2017 р.

Суддя Р.В. Волков