ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.08.2017 Справа № 920/537/17
Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Молодецькій В.О. розглянув матеріали справи № 920/537/17

за позовом Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача Сумського міського громадського формування з охорони громадського порядку «Муніципальна охорона», м. Суми,

про стягнення 7667,16 грн.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю № 06.01-27/3 від 10.01.2017,

відповідача не зявився.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати орендної плати в сумі 7667,16 грн. відповідно до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0627 від 02 липня 2013 року.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не подав.

Копія ухвали від 19.06.2017 року про порушення провадження у справі № 920/537/17, надіслана судом відповідачеві за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві та у договорі оренди нерухомого майна № УМКВ-0627 від 02 липня 2013 року, повернута відділенням поштового звязку на адресу суду за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року, у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 43 та 33 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що ним в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами, у відповідності до положень статті 75 названого Кодексу за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Сумської міської ради від 04.05.2016 року № 735-МР Управління майна комунальної власності Сумської міської ради реорганізовано шляхом приєднання його до новоствореного Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з 05.05.2016 року.

Відповідно до пункту 1.7 Положення про Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради, він є правонаступником Управління майна комунальної власності Сумської міської ради по усіх майнових та немайнових правах та обовязках.

02.07.2013 року між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (орендодавець) та Сумським міським громадським формуванням з охорони громадського порядку «Муніципальна охорона» (орендарем) укладено договір оренди нерухомого комунального майна № УМКВ-0627 (далі - договір), відповідно до умов якого, відповідач отримав у строкове платне користування (в оренду) нежитлове приміщення площею 37,3 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Іллінська, 12, вартістю за останньою оцінкою станом на 30.04.2013 70270,00 грн.

Факт передачі позивачем відповідачеві згаданих приміщень підтверджується актом прийняття-передачі нерухомого майна від травня 2013 року (а.с. 12).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 23.06.2015 року у справі № 920/781/15 за позовом Управління майна комунальної власності Сумської міської ради до Сумського міського громадського формування з охорони громадського порядку «Муніципальна охорона», останнього виселено із займаного нежитлового приміщення по вул. Іллінська, 12 у м. Суми з поверненням належному власнику - Управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради. Зазначене рішення суду в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалося, вступило в законну силу.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при примусовому виконанні наказу Господарського суду Сумської області № 920/781/15 від 06.07.2016 року, державним виконавцем 29.07.2015 року було складено акт, в якому встановлено, що приміщення відповідачем звільнено, а тому орендна плата за користування вищевказаним нежитловим приміщенням нарахована відповідачеві саме до 29.07.2015 року.

Пунктами 4.1-4.4 договору передбачено обовязок орендаря сплачувати орендну плату щомісячно, в строк до 15 числа кожного наступного місяця в розмірі, що розраховується на підставі діючої Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням Сумської міської ради.

У відповідності до пункту 4.7 договору передбачено нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення сплати орендної плати.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що нарахування орендної плати припиняється з дати підписання акту приймання-передачі обєкта оренди у разі припинення дії договору.

Разом з тим, відповідачем не сплачено орендну плату за використання вказаного комунального майна, що є істотним порушенням договірних відносин між сторонами та порушенням норм чинного законодавства, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за оренду комунального майна, відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 31.05.2017 року складає 7667,16 грн. (а.с. 15).

Обовязок сплачувати орендну плату навіть після припинення дії договору оренди обумовлений положеннями статті 653 та статті 795 Цивільного кодексу України та абз.4 пункту 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Відповідно до приписів статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки, а як визначено приписами статті 509 цього ж Кодексу, зобовязання виникають із підстав встановлених вищевказаною правовою нормою.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до статті 285 Господарського кодексу України, а також вимог частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Визначення орендної плати міститься у пункті 1 статті 286 Господарського кодексу України, згідно якого орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. При цьому пункт 4 статті 286 Господарського кодексу України встановлює, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 193 Господарського Кодексу України, яка також передбачає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України та частини сьомої статті 193 Господарського Кодексу України, одностороння відмова від зобовязання не допускається.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору оренди та вищевказаних правових норм, користувався майном комунальної власності територіальної громади м. Суми та не сплачував орендну плату у встановленому договором розмірі та строки, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у сумі 7667,16 грн. є правомірними і підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені обставини, зокрема те, що факт заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за вищезгаданим договором повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а відповідач, в свою чергу, доказів сплати боргу або заперечень проти позовних вимог (відзиву на позов) не подав, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі у сумі 7667,16 грн. визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню на підставі статей 525, 526, 629 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем покладаються на відповідача повністю в сумі 1600,00 грн., оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Сумського міського громадського формування з охорони громадського порядку «Муніципальна охорона» (40024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 37524424) на користь Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Садова, буд. 33, ідентифікаційний код 40456009) заборгованість з орендної плати в сумі 7667,16 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.08.2017.

Суддя ОСОБА_2