ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.08.2017 Справа № 904/287/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "БМ БАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство ДОК", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про звернення стягнення на іпотечне та заставне майно

Головуючий колегії - суддя Петрова В.І.

Члени колегії: суддя Бондарєв Е.М.

суддя Назаренко Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №05-5/25 від 15.06.17р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "БМ БАНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ", в якому, з урахуванням заяви про виправлення арифметичної помилки від 10.08.2017р., просило в рахунок погашення заборгованості за договором №16/96/220813-ЮР відновлюваної кредитної лінії від 22.08.2013, у розмірі 2 313 258,99грн., звернути стягнення на:

- предмет іпотеки за договором іпотеки, а саме на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд загальною площею 2943,9 кв.м, що складається: з літера «А-1» - будівля управління, площею 296,0 кв.м; літера «Б-1» - гараж, площею 408,2 кв.м; літера «В-2» - їдальня, площею 274,6 кв.м; літера «Г-1» - цех механічної обробки, площею 232,9 кв.м; літера «О» - цех розкрою ЦСП, площею 989,9 кв.м; літера «С» - прохідна, площею 32,4 кв.м; літера «Т» - будівля клубу, площею 432,3 кв.м; літера «У» - матеріальний склад, площею 277,6 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, будинок 21, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" на підставі договору про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідченого 26.07.2011р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №1292, зареєстровано в КП Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке БТІ" 09.06.2011р., в книзі 19Н-222, номер запису 9527, реєстраційний номер 34561579 згідно законодавства, яке діяло на момент його реєстрації та 22.08.2013р. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором, яке є предметом іпотеки за договором №16/96/220813/І іпотеки нерухомого майна від 22.08.2013, посвідченого 22.08.2013 ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №957. Заборона від 22.08.2013 зареєстрована в реєстрі за №958;

- предмет застави за договором застави, а саме на рухоме майно: трансформатори ТМЗ у кількості 3 (три) одиниці:

№НайменуванняРік випускуІнв №Кіл-тьЗалишкова вартість (грн.)
1Трансформатор ТМЗ 1000/6/0,7 500,00
2Трансформатор ТМЗ 1000/6/0,4 150,00
3Трансформатор ТМЗ 1000/6/0,7 000,00
Усього: 158 650,00

що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" на підставі балансової довідки №2 від 01 липня 2013 року за вих. №02/07, яке є предметом застави за договором №16/96/220813/О застави обладнання від 22.08.2013р., посвідченого 22.08.2013 ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №957. Заборона від 22.08.2013 зареєстрована в реєстрі за №958, зі змінами, внесеними додатковим договором №1 від 27.08.2013 до договору №16/96/220813/О застави обладнання від 22.08.2013р., посвідченого 27.08.2013 ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №983;

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у відповідності до Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною у розмірі 3 400 900,00грн. без урахування ПДВ;

- встановити спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення прилюдних торгів у відповідності до Закону України "Про заставу" за початковою ціною у розмірі 244 000,00грн. без урахування ПДВ.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням ТОВ "Науково-виробниче підприємство ДОК" умов договору відновлюваної кредитної лінії №16/96/220813-ЮР від 22.08.2013р. в частині повного та своєчасного повернення кредиту, сплати процентів та пені, а також неналежним виконанням відповідачем, як майновим поручителем ТОВ "Науково-виробниче підприємство ДОК", умов договору іпотеки нерухомого майна №16/96/220813/І від 22.08.2013р. та договору застави обладнання №16/96/220813/О від 22.08.2013р.

Відповідач явку представника в судові засідання не забезпечив, 09.08.2017р. подав до суду відзив, в якому позов не визнає, вважає, що, пред"явивши вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів за користування кредитом та пені, позивач відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України змінив строк виконання основного зобов"язання і повинен був згідно ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України пред"явити позов до відповідача, як поручителя, протягом 6 місяців від цієї дати, чого не зробив. Крім того, позовні вимоги не передбачають усіх критеріїв, визначених ч.1 ст.39 Закону України "Про іпотеку", що підлягають виконанню за умови задоволення судом позову. Також відповідач зазначає про недоцільність звернення стягнення на предмет застави, оскільки вартість предмета іпотеки перевищує суму боргу за кредитним договором. Відповідач зазначає, що у позовній заяві не наведено жодного розрахунку загального розміру вимог та всі його складові. До того ж, позивачем за додатковими угодами з третьою особою погоджено збільшення розміру процентної ставки та збільшення обсягу відповідальності без наявності згоди відповідача, як поручителя, що, у свою чергу, суперечить умовам договору поруки №16/96/220813/П від 22.08.2013р. та є підставою припинення такого договору відповідно до ст.559 Цивільного кодексу України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство ДОК" явку представника в судові засідання не забезпечило, письмові пояснення по суті спору не подало, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталось.

10.08.2017р. у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2013р. між Публічним акціонерним товариством "БМ БАНК" (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство ДОК" (позичальник, третя особа) укладено договір №16/96/220813-ЮР відновлюваної кредитної лінії (далі - кредитний договір).

Згідно п.1.1. кредитного договору банк зобовязався надавати на умовах цього договору, а позичальник - отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит у розмірі 1 000 000,00грн. та сплатити проценти за користування кредитом в порядку і на умовах, визначених договором.

За п.1.2. кредитного договору кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії з остаточним терміном повернення не пізніше 21.08.2015р. Кредит надається траншами з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника у банку в безготівковому порядку на ведення поточної діяльності в період 22.08.2013р. до 21.08.2015р.

Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що кредит повертається позичальником на позичковий рахунок банку не пізніше 21.08.2015р. відповідно до графіку.

Відповідно до п.1.6. кредитного договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених договором.

За п.п.1.6.1. кредитного договору при нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись таким:

- проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 21,0% річних, яка може бути змінена в порядку, визначеному договором (п.п.1.6.1.1.);

- проценти нараховуються методом "факт/факт" для позичкової заборгованості в національній валюті України. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які не повернуті останнім відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (п.п.1.6.1.2.);

- перша сплата позичальником процентів відбувається не пізніше 31.08.2013р. за період з першого дня видачі кредиту по 25-го серпня 2013р. включно (з урахуванням положень п.п.1.6.1.2. договору). Усі наступні сплати процентів відбуваються в розрахунку з 26-го числа попереднього місяця по 25-е число включно звітного місяця та сплачуються позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, а у разі повного строкового або дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту (п.п.1.6.1.3.).

Додатковим договором №3 від 24.03.2014р. сторони погодили, що на період з 24.03.2014р. по 01.06.2014р. проценти за користування кредитом нараховуються банком з розрахунку 27,0% річних.

Згідно п.1.7. кредитного договору погашення зобовязань позичальником здійснюється в такій послідовності:

- прострочені проценти за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце);

- прострочена сума основного боргу за кредитом (якщо прострочення буде мати місце);

- строкові нараховані проценти за користування кредитом;

- строкова сума основного боргу за кредитом;

- прострочені комісії (якщо прострочення буде мати місце);

- строкові комісії;

- пеня, інші платежі та/або штрафні санкції, що будуть належати до сплати згідно умов договору.

Відповідно до п.п.2.3.1. кредитного договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обовязків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором), у т.ч., якщо позичальник не зможе вчасно сплатити суму кредиту, її частину або проценти за користування кредитом або будь-які інші суми, які підлягають сплаті за цим договором.

Після отримання позичальником від банку повідомлення про відкликання кредиту позичальник зобовязаний не пізніше 30 календарних днів з моменту одержання такого повідомлення здійснити повне погашення кредиту (включаючи основну суму кредиту, нараховані та несплачені проценти за користування кредитом та інші платежі, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до умов цього договору). У випадку невиконання позичальником вимоги банку в термін, встановлений у повідомленні, датою погашення кредиту вважається наступний день після дати, зазначеної у повідомленні (п.п.2.3.2. кредитного договору).

За п.4.3. кредитного договору позичальник зобовязаний, зокрема, у строки, обумовлені договором, погашати кредит на позичковий рахунок банку та своєчасно у визначені договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, комісійні винагороди банку, а у випадках неналежного виконання взятих на себе зобовязань на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено у договорі, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати спричинені збитки.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань за договором (п.10.1. кредитного договору).

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

28.08.2013р. позивач на виконання умов кредитного договору надав третій особі кредит у розмірі 1 000 000,00грн., що підтверджується випискою з особового рахунку останньої (т.1, а.с.14).

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що третя особа неналежним чином виконувала взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, передбачені кредитним договором, у зв"язку з чим 06.08.2015р. позивач звернувся до третьої особи з претензією про дострокове повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором (т.1, а.с.72-73). Дану претензію третя особа отримала 11.08.2015р., однак відповіді не надала, вимогу не виконала.

Внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у третьої особи утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 980 000,00грн. та заборгованість по процентам за період з 28.08.2013р. по 08.12.2016р. у розмірі 464 479,15грн., що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п.6.1.1. кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню суми кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом і комісійних винагород у визначені договором строки позичальник зобовязується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через 3 роки від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за порушення строку сплати процентів за період з 01.04.2014р. по 08.12.2016р. складає 159 144,47грн., а пеня за порушення строку сплати кредиту за період з 01.10.2014р. по 08.12.2016р. складає 709 635,37грн.

За п.3.1. кредитного договору виконання позичальником зобов"язань за цим договором (у т.ч. і додатковими договорами до нього) забезпечується, зокрема, іпотекою нерухомого майна згідно договору №16/96/220813/І від 22.08.2013р., заставою обладнання згідно договору №16/96/220813/О від 22.08.2013р.

22.08.2013р. між Публічним акціонерним товариством "БМ БАНК" (заставодержатель, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" (іпотекодавець, відповідач) укладено договір №16/96/220813/І іпотеки нерухомого майна (далі - договір іпотеки).

У розділі "Терміни та їх тлумачення" договору іпотеки:

- кредитний договір - кредитний договір №16/96/220813-ЮР від 22.08.2013р., укладений між заставодержателем та боржником, а також усі додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладення цього договору і можуть бути укладені після його укладання.

- зобов"язання - зобов"язання боржника, що випливають з кредитного договору, а також з цього договору, у т.ч. повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 1 000 000,00грн., у строк до 21.08.2015р. на умовах, зазначених у кредитному договорі, сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом на умовах, зазначених у кредитному договорі, сплатити іпотекодержателю штрафні санкції у випадку неналежного виконання зобов"язань за кредитним договором.

Згідно п.1.1. договору іпотеки іпотекодавець, як майновий поручитель боржника (ТОВ "Науково-виробниче підприємство ДОК"), з метою забезпечення належного виконання зобов'язання боржника, що випливає з кредитного договору №16/96/220813-ЮР від 22.08.2013р., передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності.

За п.1.2. договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: комплекс будівель та споруд, загальною площею 2943,9 кв.м, що складається: з літера А-1 - будівля управління, площею 296,0 кв.м; літера Б-1 - гараж, площею 408,2 кв.м; літера В-2 - їдальня, площею 274,6 кв.м; літера Г-1 - цех механічної обробки, площею 232,9 кв.м; літера О - цех розкрою ЦСП, площею 989,9 кв.м; літера С - прохідна, площею 32,4 кв.м; літера Т - будівля клубу, площею 432,3 кв.м; літера У - матеріальний склад, площею 277,6 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Домобудівна, будинок 21 (двадцять один).

Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідченого 26.07.2011р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_2 за реєстровим №1292, зареєстрованого в КП Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке БТІ" 06.09.2011р. в книзі 19Н-222, номер запису 9527 за реєстраційним №34561579 згідно законодавства, яке діяло на момент його реєстрації та 22.08.2013р. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором ОСОБА_3 - приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу.

Статус земельної ділянки: винесено рішення органу місцевого самоврядування Криворізької міської ради за №1395 від 26.09.2012р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок на вул. Домобудівній, 21 та надання земельної ділянки площею 2,5723 га, на якій розташований предмет іпотеки, в оренду для розміщення існуючого комплексу будівель і споруд терміном 5 р., :02:214:0020.

Вартість предмету іпотеки згідно з Висновком про вартість майна, складеного суб'єктом оціночної діяльності - СПД ОСОБА_4 (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №9923/10 від 31.08.2010р.) станом на 25.06.2013р. становить 2 033 043,00 гривні. За домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки, зазначеного в п.1.2. договору, становить 2 033 043,00 гривні, що є вартістю предмету іпотеки на момент передачі його в іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склались на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти. Іпотекодавець погоджується з тим, що у разі, якщо реалізація предмету іпотеки за цінами, що склались на ринку, за будь-яких причин не здійснюватиметься протягом 30 календарних днів, іпотекодержатель вправі, якщо інше не передбачено законодавством України, що буде чинним на момент реалізації, здійснити реалізацію предмета іпотеки за цінами, що дозволять провести якомога скорішу реалізацію предмета іпотеки за грошові кошти.

Відповідно до п.п.3.1.4. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язання за кредитним договором або іпотекодавцем за цим договором, у тому числі:

- при несплаті або частковій сплаті у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту, та/або

- при несплаті або частковій сплаті суми процентів, та/або

- при несплаті або частковій сплаті суми комісійних винагород, та/або

- при несплаті або частковій сплаті штрафних санкцій, збитків та/або

- в разі невиконання зобов'язань, що визначені цим договором.

За п.4.1. договору іпотеки право іпотеки виникає у іпотекодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно п.4.2. договору іпотеки у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому чи тієї або іншої частини, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством, іпотекодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 4.3. договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмету іпотеки свої вимоги у повному обсязі, який визначається іпотекодержателем самостійно на момент реалізації права іпотеки, у тому числі, але не виключно, вимагати до сплати на користь іпотекодержателя:

а) основну суму кредиту;

б) комісійні винагороди банку, сплата яких передбачена кредитним договором;

в) проценти за користування кредитом;

г) нараховані та несплачені на момент реалізації права іпотеки штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором (пеня, штраф);

д) витрати, понесені іпотекодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, оцінювачів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце;

ж) спричинені іпотекодержателю збитки в повному обсязі.

Відповідно до п.4.5. договору іпотеки іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання.

За п.5.1. договору іпотеки цим іпотекодавець підтверджує, що на момент набуття чинності цим договором предмет іпотеки є власністю іпотекодавця і він (іпотекодавець) вправі ним розпоряджатися і на нього (предмет іпотеки) може бути звернуто стягнення (п.п.5.1.1. договору іпотеки).

Згідно п.6.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов'язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також, у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем та/або боржником будь-якого зі своїх обов'язків, передбачених цим договором та/або кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих іпотекодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною.

При цьому, у разі порушення зобов'язання та/або умов цього договору та прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов'язаний надіслати боржнику та іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про його виконання протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимога. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (абз.3 п.6.1. договору іпотеки).

Положення абзацу третього цього пункту не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (абз.4 п.6.1. договору іпотеки).

За п.6.2. договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки будь - яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі рішення суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса у встановленому чинним законодавством України та цим договором порядку, в тому числі у відповідності до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в п.6.6. договору.

Згідно п.6.4. договору іпотеки реалізація предмету іпотеки, на який звернено стягнення за рішенням суду або виконавчим написом нотаріуса, провадиться у встановленому законодавством порядку.

6.4.1. у випадку, якщо предмет іпотеки буде реалізовано, кошти, виручені від його продажу, направляються у першу чергу на погашення зобов'язання, а також на покриття витрат, зазначених у п.4.3. цього договору;

6.4.2. у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета іпотеки, недостатньо для повного задоволення розміру зобов'язання та витрат, зазначених у п.4.3. цього договору, іпотекодержатель має право одержати суму, якої не вистачає, для повного задоволення зобов'язання та видатків, з іншого майна боржника;

6.4.3. якщо під час реалізації предмета іпотеки отримана грошова сума перевищує розмір зобов'язання та витрат, зазначених у п.4.3., різниця повертається іпотекодавцю.

Пунктом 6.5. договору іпотеки передбачено, що у разі нереалізації предмета іпотеки або визнання аукціону таким, що не відбувся, іпотекодержатель має право залишити предмет іпотеки за собою за початковою ціною, на що іпотекодавець цим надає свою згоду і надання додаткової згоди не потрібно.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобовязання за кредитним договором у повному обсязі (п.10.1. договору іпотеки).

22.08.2013р. договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №957, заборона від 22.08.2013р. зареєстрована в реєстрі за №958.

Крім того, 22.08.2013р. між Публічним акціонерним товариством "БМ БАНК" (заставодержатель або банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" (заставодавець, відповідач) укладено договір застави обладнання №16/96/220813/О, відповідно до п.1.1. якого заставодавець, як майновий поручитель боржника (ТОВ "Науково-виробниче підприємство ДОК"), з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з кредитного договору №16/96/220813-ЮР від 13.08.2013р., укладеного між боржником та заставодержателем, передає в заставу, а заставодержатель цим приймає в заставу в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет застави, що належить заставодавцю на праві власності.

Як вбачається із розділу "Терміни та їх тлумачення" договору застави, кредитний договір - кредитний договір №16/96/220813-ЮР від 22.08.2013р., укладений між заставодержателем та боржником, а також усі додаткові угоди, додатки, зміни та доповнення до нього, які чинні на момент укладення цього договору і можуть бути укладені після його укладання.

Предметом застави за цим договором є рухоме майно, а саме: трансформатори ТМЗ у кількості 3 одиниці, згідно додатку №1 до цього договору, загальною балансовою вартістю 158 650,00грн., що підтверджується балансовою довідкою №2 від 01.07.2013р. за вих. №02/07 (п.1.2. договору в редакції додаткового договору №1 від 27.08.2013р.).

Відповідно до п.1.3. договору застави в редакції додаткового договору №1 від 27.08.2013р., за домовленістю сторін, вартість предмета застави, зазначеного в п.1.2. цього договору, становить 158 650,00грн. та є вартістю предмета застави на момент передачі його у заставу. Реалізація предмета застави у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склались на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти. Заставодавець погоджується з тим, що у разі, якщо реалізація предмету застави за цінами, що склались на ринку за будь-яких причин не здійснюватиметься протягом 30 календарних днів, заставодержатель вправі, якщо інше не передбачено законодавством України, що буде чинним на момент реалізації, здійснити реалізацію предмета застави за цінами, що дозволять провести якомога скорішу реалізацію предмета застави за грошові кошти.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобовязання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання заставодавцем будь-якого зі своїх обовязків, передбачених цим договором та/або кредитним договором, а рівно у випадках, якщо будь-яка з гарантій або завірень, наданих заставодавцем у відповідності з цим договором, виявиться (стане) недійсною (п.6.1. договору застави).

Згідно п.3.1. договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави та реалізувати його в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов"язання за кредитним договором, а саме:

- при несплаті або частковій сплаті у встановлені відповідно до кредитного договору строки суми кредиту, та/або

- при несплаті або частковій сплаті суми процентів, та/або

- при несплаті або частковій сплаті суми комісійних винагород, та/або

- при несплаті або частковій сплаті штрафних санкцій,

- при невиконанні зобов'язань, що визначені цим договором.

За п.4.1. договору застави право застави виникає у заставодержателя з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Пунктом 4.2. договору застави передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобовязання в цілому чи тієї або іншої частини, а також в інших випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством, заставодержатель реалізує своє право шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, визначеному цим договором.

Відповідно до п.4.3. договору застави заставодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета застави свої вимоги у повному обсязі, який визначається заставодержателем самостійно на момент реалізації права застави, у т.ч., але не виключно, вимагати до сплати на користь заставодержателя:

а) основну суму кредиту;

б) комісійні винагороди банку, сплата яких передбачена кредитним договором;

в) проценти за користування кредитом;

г) нараховані та несплачені на момент реалізації права застави штрафні санкції за порушення зобов'язань за кредитним договором (пеня, штраф);

д) витрати, понесені заставодержателем у зв'язку із зверненням стягнення на предмет застави та його реалізацією, у тому числі витрати на оплату послуг аудиторів, адвокатів та інші документально підтверджені витрати заставодержателя, якщо вони будуть мати місце;

ж) спричинені заставодержателю збитки в повному обсязі.

Згідно п.4.5. договору застави застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов"язання і є дійсною до припинення основного зобов"язання.

За п.п.5.1.1. договору застави цим заставодавець підтверджує, що на момент набуття чинності цим договором предмет застави є власністю заставодавця і він (заставодавець) вправі ним розпоряджатись і на нього (предмет застави) може бути звернуто стягнення.

Відповідно до п.6.9. договору застави заставодержатель розподіляє доходи від продажу предмета застави в такій черговості:

1) покриття витрат на організацію продажу предмета застави;

2) задоволення забезпечених обтяженням вимог обтяжувачів з вищим пріоритетом;

3) задоволення власної забезпеченої заставою вимоги;

4) задоволення забезпечених обтяженням вимог обтяжувачів з нижчим пріоритетом;

5) повернення решти заставодавцю.

Продаж предмета застави є підставою для припинення всіх існуючих забезпечувальних та публічних обтяжень щодо відповідного рухомого майна, а також інших договірних обтяжень з нижчим пріоритетом.

У випадку, коли суми, вирученої від реалізації предмету застави недостатньо для повного задоволення розміру зобов"язання та витрат і збитків, зазначених у п.4.3. цього договору, заставодержатель має право одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення зобов"язання та витрат, з іншого майна заставодавця (п.6.10. договору застави).

У разі нереалізації предмета застави або визнання публічних торгів такими, що не відбулись, заставодержатель має право залишити предмет застави за собою за початковою ціною, на що заставодавець цим надає свою згоду і надання додаткової згоди не потрібно (п.6.11. договору застави).

Пунктом 6.4. договору застави передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду чи на підставі виконавчого напису нотаріуса, в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно чинного законодавства України та цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та нотаріального посвідчення і діє до виконання зобовязання за кредитним договором в повному обсязі (п.10.1. договору застави).

22.08.2013р. договір застави посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №956. Додатковий договір №1 від 27.08.2013р. до договору застави посвідчений 27.08.2013р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №983.

За ст.572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч.1 ст.574 Цивільного кодексу України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

За ч.1 ст.584 Цивільного кодексу України у договорі застави визначаються суть, розмір і строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору.

Відповідно до ст.589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

За ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

За ч.6 ст.5 Закону України "Про іпотеку" вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Згідно ст.33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 статті 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ст.41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Частиною 2 статті 43 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно ст.19 Закону України "Про заставу" за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Якщо предмет одного договору застави складають дві або більше речей (два чи більше прав), стягнення може бути звернено на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (на будь-яке з прав) за вибором заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (право), він зберігає право наступного стягнення на інші речі (права), що складають предмет застави. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Згідно ч.1 ст.21 Закону України "Про заставу" реалізація заставленого майна здійснюється шляхом його продажу на аукціонах (публічних торгах), у тому числі у формі електронних торгів, якщо інше не передбачено договором.

За ст.24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

13.02.2017р. позивач зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна звернення стягнення на предмет застави (т.1, а.с.82-83).

За приписами ч.ч.2, 3 ст.25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Якщо інше не передбачено рішенням суду, реалізація предмета забезпечувального обтяження проводиться шляхом його продажу на публічних торгах у порядку, встановленому законом.

06.08.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогами про дострокове повернення в повному обсязі заборгованості за кредитним договором, а також попередив про те, що в разі несплати цієї заборгованості зверне стягнення на предмети іпотеки та застави (т.1, а.с.74-79). Дані вимоги відповідач отримав 11.08.2015р., однак не виконав їх.

Згідно висновку суб"єкта оціночної діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про ринкову вартість об"єкта оцінки вартість предмета іпотеки станом на 30.11.2016р. складає 3 400 900,00грн. без урахування ПДВ (т.1, а.с.37).

Згідно висновку суб"єкта оціночної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРИВАТ ЮР ГРУП" про ринкову вартість об"єкта оцінки вартість предмета застави станом на 13.12.2016р. складає 244 000,00грн. без урахування ПДВ (т.1, а.с.38).

Враховуючи, що боржник (ТОВ "Науково-виробниче підприємство ДОК") не виконав зобов"язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, сплати процентів та пені, позивач набув право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки і предмета застави, у зв"язку з чим суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на норми Цивільного кодексу України, що регулюють поруку, зокрема, на ст.559 Цивільного кодексу України, суд вважає безпідставним, оскільки застава (іпотека) і порука є різними видами забезпечення зобовязань. Тому норми, які регулюють поруку, не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо-/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Твердження відповідача про відсутність його згоди на збільшення розміру процентної ставки та збільшення обсягу відповідальності суд вважає безпідставним, оскільки за договорами іпотеки та застави відповідач заздалегідь надав згоду на укладення усіх додаткових угод, додатків, змін і доповнень до кредитного договору, які чинні на момент його укладення та можуть бути укладені після його укладання.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство ДОК" перед Публічним акціонерним товариством "БМ БАНК" за договором №16/96/220813-ЮР відновлюваної кредитної лінії від 22.08.2013, у розмірі 2 313 258,99грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 980 000,00грн., заборгованості за процентами у розмірі 464 479,15грн., пені за порушення строку сплати процентів у розмірі 159 144,47грн., пені за порушення строку сплати кредиту у розмірі 709 635,37грн., звернути стягнення на:

- предмет іпотеки за договором іпотеки, а саме на нерухоме майно: комплекс будівель та споруд загальною площею 2943,9 кв.м, що складається: з літера «А-1» - будівля управління, площею 296,0 кв.м; літера «Б-1» - гараж, площею 408,2 кв.м; літера «В-2» - їдальня, площею 274,6 кв.м; літера «Г-1» - цех механічної обробки, площею 232,9 кв.м; літера «О» - цех розкрою ЦСП, площею 989,9 кв.м; літера «С» - прохідна, площею 32,4 кв.м; літера «Т» - будівля клубу, площею 432,3 кв.м; літера «У» - матеріальний склад, площею 277,6 кв.м, що розташований за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, будинок 21, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" на підставі договору про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності, посвідченого 26.07.2011р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №1292, зареєстровано в КП Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке БТІ" 06.09.2011р., в книзі 19Н-222, номер запису 9527, реєстраційний номер 34561579 згідно законодавства, яке діяло на момент його реєстрації та 22.08.2013р. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав державним реєстратором, яке є предметом іпотеки за договором №16/96/220813/І іпотеки нерухомого майна від 22.08.2013, посвідченого 22.08.2013 ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №957. Заборона від 22.08.2013 зареєстрована в реєстрі за №958;

- предмет застави за договором застави, а саме на рухоме майно: трансформатори ТМЗ у кількості 3 (три) одиниці:

№НайменуванняРік випускуІнв №Кіл-тьЗалишкова вартість (грн.)
1Трансформатор ТМЗ 1000/6/0,7 500,00
2Трансформатор ТМЗ 1000/6/0,4 150,00
3Трансформатор ТМЗ 1000/6/0,7 000,00
Усього: 158 650,00

що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" на підставі балансової довідки №2 від « 01» липня 2013 року за вих. №02/07, яке є предметом застави за договором №16/96/220813/О застави обладнання від 22.08.2013р., посвідченого 22.08.2013 ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №956, зі змінами, внесеними додатковим договором №1 від 27.08.2013 до договору №16/96/220813/О застави обладнання від 22.08.2013р., посвідченого 27.08.2013 ОСОБА_3, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу, зареєстрованому в реєстрі за №983.

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів у відповідності до Закону України "Про іпотеку" за початковою ціною у розмірі 3 400 900,00грн. без урахування ПДВ.

Встановити спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення публічних торгів у відповідності до Закону України "Про заставу" за початковою ціною у розмірі 244 000,00грн. без урахування ПДВ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФОРМАЛІТ" (50005, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Домобудівна, 21, ) на користь Публічного акціонерного товариства "БМ БАНК" (01032, м. Київ, бульв. Т. Шевченка, 37/122, ) 34 698,88грн. (тридцять чотири тисячі шістсот дев"яносто вісім грн. 88коп.) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.08.2017р.

Головуючий колегії - суддя ОСОБА_6

Члени колегії:

Суддя Е.М. Бондарєв

Суддя Н.Г. Назаренко