УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.08.2017Справа № 910/13440/17

Суддя Трофименко Т.Ю., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Нафта»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Кадирова Владислава Володимировича

про визнання припиненими зобов'язань та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Нафта» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Кадирова Владислава Володимировича про:

- визнання припиненим зобов'язання за кредитним договором № 73018 від 18.10.2011;

- визнання припиненим зобов'язання за іпотечним договором № 3109 від 18.10.2011;

- припинення заборони на нерухоме майно.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму та не більше 150 розмірів прожиткових мінімумів. З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму.

Відповідно до п. 3 ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1 600,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1 600 грн. та не більше 240 000 грн., немайнового характеру - 1 600 грн.

Позивачем, в якості доказу сплати судового збору, подано квитанцію від 24.05.2017 № N0JTV44655, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 600 грн.

Разом з тим, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 4 800 грн., у зв'язку з заявленням трьох позовних вимог немайнового характеру.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення, а відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку від 05.03.09 р. № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Крім того, суд зазначає, що законодавцем чітко визначено, що позовна заява, зокрема, повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери (для фізичних осіб - платників податків).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Як вбачається з позовної заяви, заявником зазначені адреси відповідача: юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б і поштова адреса: 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38. У зв'язку із питанням про порушення розгляду справи № 910/13440/17, судом було здійснено перевірку даних щодо відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно з якими місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» є: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

Проте, в якості доказів направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами, заявником надано фіскальний чек та опис вкладення в цінний лист від 09.08.2017 про направлення позовної заяви та доданих до неї документів за адресою - 01014, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем не подано доказів того, що додані до позовної заяви документи були направлені на адресу відповідача. Зокрема, як вбачається з опису вкладення, на адресу відповідача було відправлено позов до суду та приложені копії документів, однак які саме додатки були відправлені не було зазначено в описі вкладення, в зв'язку з чим, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та абзацом 7 п. 3.5. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача всіх додатків до позовної заяви, які перераховані в ній.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п.п. 4 і 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду м. Києва з позовом.

Суддя Т.Ю. Трофименко