ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа № 920/354/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.;

за участі секретаря Кладька А.С.,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1 (дов.№22/22),

відповідача ОСОБА_2М.(дов.№062-Д від 18.04.2017),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради (вх.№2294С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 14.06.2017 у справі № 920/354/17

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради, м.Суми,

до Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш", м.Суми,

про стягнення 312704,13 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача 312704,13 грн плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації відповідно до укладеного між сторонами договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями №1 від 01.10.2009.

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.06.2017 відмовлено КП "Міськодоканал" Сумської міської ради у задоволенні позову про стягнення з відповідача 312704,13 грн плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації відповідно до укладеного між сторонами договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 1 від 01.10.2009.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм чинного законодавства, просить вищевказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивачем донараховано відповідачу плати за скид понаднормативних забруднень та виставлено рахунок від 16.04.2015 №1 на суму 312704,13 грн за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 на підставі акту ревізії Державної фінансової інспекції у Сумській області від 18.02.2015 №05-08/01. Позивач вважає, що дізнався про порушення відповідачем свого права на отримання плати за скид понаднормативних забруднень за актом ревізії Державної фінансової інспекції в Сумській області від 18.02.2015 №05-08/01, у звязку з чим право позивача на відповідний позов виникло з наступного дня після не сплати відповідачем рахунку від16.04.2015 №1 на суму 312704,13 грн. Позивач стверджує, що звернувся з позовною заявою в межах трирічного строку позовної давності.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

03.08.2017 від відповідача до суду надійшов відзив (вх.№8179) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що вважає вимоги апеляційної скарги такими, що суперечать чинному законодавству, а рішення господарського суду Сумської області від 14.06.2017 у справі №920/354/17 обґрунтованим та законним.

У судовому засіданні 08.08.2017 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її незаконною та необґрунтованою з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу. Просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, в межах вимог, передбачених ст.101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила.

01.10.2009 між сторонами укладено договір №1 на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями, відповідно до умов якого позивач бере на себе зобовязання забезпечувати відповідача питною водою та приймати стічні води згідно з межею розподілу, а відповідач зобовязується своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки та на умовах передбачених договором.

Пунктом 5.1. договору визначено, що відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. У каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, ґрунт, лід, токсичні речовини і тому подібне, а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням гранично - допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявлені порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

Перелік гранично - допустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК) визначено у пункті 5.1. договору.

За умовами пункту 5.2. договору скидання відповідачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК по кожному виду забруднень.

Згідно з додатковими угодами до договору від 01.03.2011, від 21.04.2011, від 01.03.2012, від 01.03.2013, від 01.02.2013, відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 та рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 сторони дійшли згоди встановити додатковий коефіцієнт кратності 4 для щомісячної плати, починаючи з 01.03.2011 по 01.03.2012, починаючи з 01.03.2012 по 01.03.2013, починаючи з 01.03.2013 по 01.03.2014.

Як свідчать матеріали справи, Державною фінансовою інспекцією в Сумській області проведено позапланову виїзну ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності КП Міськводоканал Сумської міської ради за період з 01.01.2012 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт ревізії від 18.02.2015 №05-08/01. Під час перевірки інспекцією встановлено, що протягом 2012 - 2014 років у порушення частини 1 ст.73 Закону України Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 № 280/97-ВР, пункту 3.2 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, пунктів 6.5, 7.5, 7.9 - 7.12 Правил №539 в окремих випадках нарахування КП Міськводоканал Сумської міської ради плати за скид понаднормативних забруднень дев'яти суб'єктам господарювання, здійснювалось із застосуванням заниженого розміру нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, що не відповідали даним протоколів дослідження якості стічних вод, внаслідок чого підприємством недоотримано плату за скид до міської каналізації понаднормативних забруднень на загальну суму 4121723,97 грн, у тому числі за 2012 - 1854020,24 грн, 2013 - 2243542,25 грн та 2014 24161,48 грн. Крім того, у порушення пункту 4.2. Інструкції №37 та пункту 7.12. Правил №539 протягом 2012 - 2014 в окремих випадках підприємством плата за скид понаднормативних забруднень шести абонентам взагалі не нараховувалася, що мало наслідком недоотримання КП Міськводоканал Сумської міської ради відповідної плати. Вимогою Державної фінансової інспекції у Сумській області від 24.03.2015 №18-05-14-14/1716 Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань КП Міськводоканал Сумської міської ради зобов'язано опрацювати матеріали ревізії та усунути виявлені порушення законодавства шляхом стягнення з суб'єктів господарювання, у тому числі відповідача, суми недоотриманих коштів. 16.04.2015 позивачем відповідачу виставлено рахунок №1 на суму 312704,13 грн за скид забруднюючих речовин у міську каналізацію згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м.Суми, який не оплачений відповідачем, тому заборгованість останнього перед позивачем становить 312704,13 грн.

Відповідач зазначає, що у період з листопада 2012 по грудень 2013 позивачем виставлялись рахунки за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації, які повністю сплачені відповідачем. При цьому, рахунки формувались позивачем самостійно, на підставі внутрішніх нормативних актів, у тому числі, наказів по підприємству про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м.Суми.

Пунктом 1 частини 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України у силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 затверджено Правила приймання стічних вод у системи каналізації м.Суми.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 внесено зміни до додатку до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми", викладено останній у новій редакції.

Пунктом 4.1. Правил приймання стічних вод у системи каналізації м.Суми з урахуванням внесених змін передбачено, що до системи каналізації міста можуть бути прийняті стічні води підприємств, які не призведуть до порушення роботи каналізаційної мережі та споруд, є безпечними для обслуговуючого персоналу і можуть бути очищені на МКОС разом з побутовими стічними водами згідно з умовами дозволу на спеціальне водокористування щодо скиду зворотних вод у водний басейн річки Псел.

Відповідно до пункту 4.5 Правил, якщо абонент не може забезпечити виконання даних правил за деякими показниками і не має можливості розрахувати індивідуальні ДВП, але проводить роботи по досягненню встановлених нормативів, він звертається до водоканалу з обґрунтованим проханням про приймання наднормативно забруднених стічних вод із зазначенням їх концентрацій та доданням графіку заходів доведення якості та режиму їх скидів до вимог даних правил .

Водоканал розглядає подані матеріали у 15-денний термін і може прийняти рішення про укладання договору з абонентом про приймання наднормативно забруднених стічних вод, установивши для цього абонента додаткову плату на відшкодування витрат на очищення понаднормативних забруднених стічних вод на каналізаційних очисних спорудах м.Суми (не більш ніж на рік).

Згідно з пунктом 7.5 Правил при перевищенні вмісту забруднюючих речовин у стічних водах абонента при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими ДК, абонент сплачує водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нн), обємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Пунктом 7.9. Правил визначено, якщо абонент не має можливості досягти необхідних нормативів за показниками концентрації забруднень, але розробляє заходи і проводить роботи по досягненню встановлених нормативів (пункт 4.5.), то для такого абонента, за узгодженням з водоканалом, може бути встановлена плата за скид понаднормативних забруднень (не більш, ніж на рік), яка рахується за встановленим нормативом плати (Нп) за витрату електроенергії на очищення 1 куб.м стічної води, обємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) і коефіцієнтом кратності (Кк).

Згідно з розрахунками позивача заявлена до стягнення сума складається з сум недоотриманої плати за скид понаднормативних забруднень за 2012 рік у розмірі 235351,06 грн та за 2013 рік у розмірі 77353,07 грн (січень, лютий, березень) (а.с.24, 25).

Плата розрахована за формулою: ? = Нн x Vпз x Кк, де:

1) Нн - норматив плати за очищення 1 куб.м стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій, що встановлюється водоканалом строком на один рік на основі фактичних затрат виробництва за звітний період (пункт 7.2 правил № 539), зокрема, наказом КП "Міськводоканал" Сумської міської ради від 28.02.2011 №46 Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м.Суми", норматив визначений у розмірі 1,400 грн./м3; наказом КП Міськводоканал Сумської міської ради від 22.02.2012 №36 Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Суми - у розмірі 1,7600 грн./м3; наказом КП Міськводоканал Сумської міської ради від 01.02.2013 №35 Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми - у розмірі 1,8700 грн./м3.

2) Кк - коефіцієнт кратності визначений сторонами у додаткових угодах до договору, узгоджений у розмірі 4.

3) Vпз - об'єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, що визначений згідно з показами засобів обліку води АТ "'Сумський завод "Насосенергомаш", що зафіксовано журналом зняття показників лічильників за 2012 - 2013.

Позивач зазначає, що відповідне донарахування за 2012-2013 роки проведено на підставі акту ревізії від 18.02.2015 №05-08/01 у звязку з тим, що при розрахунку плати за скид понаднормативних забруднень у 2012 2013 роки враховано помилковий розмір нормативу плати.

З матеріалів справи убачається, що при розрахунку плати за січень 2012 позивачем застосовано норматив плати 1,0759 грн./м3, за лютий 2012 1,0758 грн./м3 замість встановленого нормативу плати 1,400 грн./м3, за березень 2012 1,1168 грн./м3, за квітень 2012 1,1224 грн./м3, за травень 2012 1,1225 грн./м3, за червень 2012 1,1369 грн./м3, за липень 2012 1,1370 грн./м3, за серпень 2012 1,1376 грн./м3, за вересень 2012 1,1368 грн./м3, за жовтень 2012 1,1369 грн./м3, за листопад 2012 1,1370 грн./м3, за грудень 2012 1,1368 грн./м3 замість встановленого нормативу плати 1,7600 грн./м3. За січень 2013 року позивачем застосовано норматив плати 1,1479 грн./м3 замість встановленого нормативу плати 1,7600 грн./м3, за лютий 2013 1,1477 грн./м3, за березень 2013 - 1,1915 грн./м3 замість встановленого нормативу плати 1,8700 грн./м3.

Нарахована позивачем за невірними нормативами додаткова плата за скид забруднюючих речовин у міську каналізацію у 2012-2013 роках повністю сплачена відповідачем за виставленими позивачем рахунками, що підтверджується матеріалами справи, а саме: рахунками, платіжними дорученнями та убачається зі змісту акту ревізії від 18.02.2015 № 05-08/01 (а.с.31, а.с.67-102).

Господарським судом вірно встановлено, оскільки додаткова плата за скид забруднюючих речовин у міську каналізацію у 2012-2013 роках визначена позивачем з застосуванням невірних нормативів плати, донарахування відповідної плати відповідно до затверджених на 2012-2013 роки нормативів є обґрунтованим, з чим погоджується і відповідач.

Однак відповідач звернувся до господарського суду Сумської області із заявою про застосування позовної давності при вирішенні спору щодо заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 1 ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Виходячи зі змісту викладених норм, порушене право позивача підлягає захисту судом у разі звернення позивача за захистом протягом встановленого законом загального 3-річного строку позовної давності з моменту, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Згідно з пунктом 4.1 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 N37, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002 за N402/6690 (у редакції, чинній до 21.05.2017), плата за скид стічних вод підприємств у системи каналізації населених пунктів уноситься підприємствами згідно з розрахунками водоканалів та виставленими ними рахунками на розрахункові рахунки водоканалів у порядку та у терміни, передбачені договором. У разі прострочення платежів з підприємств стягується пеня згідно з умовами договору.

За змістом пунктів 5.1, 5.2 договору позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця, при виявлені порушень розрахунки виконуються за поточний місяць, скидання відповідачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м.Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596.

Відповідно до пункту 2.1.6. Правил приймання стічних вод у системи каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.07 №596 у редакції з урахуванням змін, внесених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539, при виявленні перевищення встановлених ДК або інших порушень цих правил водоканал зобовязаний у встановленому порядку предявляти абонентам рахунки, а у разі несплати рахунків звертатись до господарського суду з позовом щодо примусового стягнення заборгованості.

Пунктом 2.3.4. Правил визначено обовязок абонента оплачувати протягом 30 банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Здійснюючи щомісяця розрахунки, позивач мав застосовувати затверджений норматив і визначати відповідну правильну суму плати на дату виставлення рахунків у 2012-2013 роках, оскільки об'єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за 2012-2013 роки визначений позивачем згідно з показами засобів обліку води АТ "'Сумський завод "Насосенергомаш", що зафіксовано журналом зняття показників лічильників за 2012 2013 роки, нормативи плати на вказаний період встановлені водоканалом, розрахунки плати за скид понаднормативних забруднень проводилися щомісячно.

Як вже зазначалося, нарахована позивачем за невірними нормативами додаткова плата за скид забруднюючих речовин у міську каналізацію у 2012-2013 роках повністю сплачена відповідачем згідно з виставленими позивачем рахунками.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 312704,13 грн плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації, розрахованої за 2012-2013 роки тільки 24.04.2017, посилаючись на встановлення факту застосуванням заниженого нормативу плати Державною фінансовою інспекцією в Сумській області при проведенні позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КП Міськводоканал Сумської міської ради за період з 01.01.2012 по 31.12.2014 (акт ревізії від 18.02.2015 №05-0801), виставлення рахунку №1 на суму 312704,13 грн 16.04.2015 у звязку з вимогою Державної фінансової інспекції в Сумській області від 24.03.2015 №18-05-14-14/1716, та залишення відповідачем вказаного рахунку без оплати.

Колегія суддів зазначає, що про факт застосування помилкового розміру нормативу плати при її розрахунку позивач міг дізнатися при здійсненні відповідних розрахунків щомісяця протягом 2012-2013 років, оскільки такі нормативи затверджені відповідними наказами КП "Міськводоканал", та позивач мав можливість самостійно перевірити здійснені розрахунки перед виставленням щомісяця рахунків відповідачу.

Посилання позивача на початок перебігу строку позовної давності з моменту виставлення Державною фінансовою інспекцією в Сумській області вимоги від 24.03.2015 №18-05-14-14/1716 є безпідставними, оскільки здійснення позивачем своєчасного контролю за станом стічних вод, виявлення порушень та виставлення рахунків при виявленні перевищення встановлених ДК або інших порушень передбачено, як умовами укладеного між сторонами договору, так і Правилами №539, а відповідна вимога направлена позивачу для усунення виявлених ревізією порушень законодавства з фінансових питань, яка є наслідком допущених позивачем порушень.

Ураховуючи приписи частини 1 ст.261 Цивільного кодексу України, про факт порушення свого права на отримання належної плати за скид понаднормативних забруднень самим же позивачем внаслідок застосування невірного нормативу плати, позивачу було відомо (мало бути відомо) на дату здійснення відповідного розрахунку щомісяця протягом 2012-2013 років, у звязку з чим перебіг позовної давності почався кожного спірного місяця з дат здійснення позивачем розрахунку плати щомісяця протягом 2012-2013 років, та сплив для позовних вимог про стягнення плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації за 2012 рік та за січень, лютий, березень 2013 року станом на 24.04.2017.

Згідно з частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 312704,13 грн плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням у міську систему каналізації відповідно до укладеного між сторонами договору №1 від 01.10.2009 на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями у зв'язку зі спливом строку позовної давності, враховуючи також те, що позивачем не надано доказів щодо наявності поважних причин її пропуску.

Згідно зі ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не убачає. Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.99, 101, пунктом 1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, - колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 14.06.2017 у справі №920/354/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 10.08.2017.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя О.О.Крестьянінов

Суддя О.В.Шевель