ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017 року Справа № 904/3162/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. - доповідач,

суддів Кузнецової І.Л., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання Мацекос І.М.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № б/н від 03.01.2017р.;

представник відповідача у судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство "Техмаш", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017р. у справі №904/3162/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство

"Техмаш", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова

компанія завод енергоустаткування "ІГНІС", м. Дніпро

про стягнення 736244,42 грн

ВСТАНОВИВ

По справі оголошувалася перерва з 02.08.2017р. по 14.08.2017р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017р. у справі №904/3162/17 (суддя Юзіков С.Г.) у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство "Техмаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія завод енергоустаткування "ІГНІС" про стягнення грошових коштів у сумі 736244,42 грн відмовлено у повному обсязі. Рішення суду мотивоване відсутністю підстав для застосування ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України та, відповідно, стягнення сум пені та річних з огляду на встановлений факт поставки товару.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Позивач, в якій, посилаючись на порушення судом та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення скасувати, прийняти нове рішення про стягнення з Відповідача боргу 558900,00 грн, штрафних санкцій 92894,48 грн, процентів за користування грошовими коштами 77790,45 грн (з врахуванням уточнень до апеляційної скарги від 09.08.2017р.). В обґрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- суд зробив помилковий висновок щодо відсутності вини Відповідача у простроченні поставки;

- суд не зясував всі обставини, що стосуються предмету спору;

- судом не враховано, що перебіг строку поставки залежить виключно від оплати 65% вартості товару;

- Відповідач так і не поставив весь товар в комплекті, прострочення становить більше, ніж 10 днів;

- невиконання Позивачем інших умов договору не є простроченням кредитора і не продовжує строки поставки.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.06.2017р. апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство "Техмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017р. у справі № 904/3162/17 прийнята до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В.

01.08.2017р. у звязку із відпустками суддів Орєшкіної Е.В., Березкіної О.В. по справі здійснена автоматична зміна складу колегії суддів, за результатами якої справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Кузнецової І.Л., Дарміна М.О. та прийнята зазначеною колегією суддів до свого провадження ухвалою суду від 02.08.2017р.

Повноважний представник Позивача апеляційну скаргу підтримав, просив рішення у справі скасувати. Згідно наданих уточнень до апеляційної скарги просив позов задовольнити, стягнути з Відповідача борг - 558900,00 грн, штрафні санкцій 92894,48 грн, проценти за користування грошовими коштами 77790,45 грн.

Представник Відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначив, що Позивач не передав підготовлений майданчик за актом відповідно до п. 5 технічних умов та п. 4.3 договору, тому Відповідач не міг виконати свій обовязок по договору внаслідок прострочення Позивача. Факт вивезення котельного будиночку та котельного обладнання 19.07.2016р. підтверджується товарно-транспортною накладною №667676; про готовність видати обладнання Відповідач повідомив 12.07.2016р. На підтвердження факту передачі товару Відповідачем Позивачу були надані видаткова накладна №3 від 20.02.2017р. та акт прийманняпередачі від 20.02.2017р., які Позивачем не підписані та Відповідачу не повернені. За результатами приймання продукції за якістю та комплектністю обовязково складається акт, форма якого передбачена п.29 Інструкції П-7; Позивачем акт некомплектності не складався, товар прийнятий без зауважень. Модернізація котельного обладнання вплинула на зміст акту по фактично наданій продукції: пункти 2,3,4 специфікації обєднані в один пункт 2 «Ферма димаря 12м + циклонний блок + Димовсмоктувач з монтажним майданчиком віброопорами та частотним регулювачем»; не змонтовані прилади, визначені у п.п. 8,13,14 Специфікації; п. 17 «Система приймання палива» замінено на п. 3 акту «Вентилятор подачі повітря». Матеріалами справи підтверджується отримання обладнання, експлуатація його протягом опалювального сезону, тому відмова від договору з вимогою повернення грошових коштів не може вважатися зробленою в розумний строк.

У письмових поясненнях, поданих 11.08.2017р., зазначив, що «Пневмоподача в основний бункер», «Система хімпідготовки», «Електричні конвектори», «Компенсаційні ємності» та робота по їх монтажу Позивачем не оплачувались. Різниця між фактичною вартістю обладнання та робіт складає 62100,00 грн.

В судове засідання 14.08.2017р. представник відповідача не зявився, про час судового засідання був повідомлений належним чином в судовому засіданні 02.08.2017р.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Апеляційним судом при перегляді справи встановлено, що 26.05.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія завод енергоустаткування "ІГНІС" як постачальником (надалі Відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Виробниче підприємство "Техмаш" як покупцем (надалі Позивач) був укладений договір №26/5/2016 на поставку обладнання (надалі Договір) строком дії з моменту його підписання до 31.07.2016р., а в частині невиконання зобовязань до повного їх виконання сторонами. Зміни у Договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до Договору (п.8 Договору). До Договору сторонами був підписаний додаток №1 від 26.05.2016р. специфікація №1 та додаток №2 технічні умови на товар від 26.05.2016р. (а.с.11).

Відповідно до п. 1 Договору Відповідач зобов'язався в порядку, в строки та на умовах, визначених договором, поставити і передати у власність Позивача комплект обладнання, найменування, опис, одиниці виміру, кількість, загальна ціна якого визначається у специфікації та технічному завданні, і надати послуги з установки та налаштування обладнання, а покупець - прийняти і оплатити товар згідно з умовами Договору.

Згідно з п.2.1 Договору при прийманні-здачі товару по кількості і якості сторони керуються Інструкціями П-6 від 15.06.1965р. "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості" і П-7 від 25.04.1966р. "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю", іншими нормативними документами. В разі виявленої невідповідності по кількості або якості при прийманні-здачі товару представники сторін складають двосторонній акт.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна ціна товару за цим договором визначається у відповідності до Специфікацій, що додаються до цього Договору і є його невід'ємною частиною. Вартість послуг з установки та налаштування товару включено до ціни товару.

Позивач перераховує Відповідачу передоплату у розмірі 65% вартості товару відповідно до специфікації та рахунку-фактури протягом 5 (п'яти) банківських днів після його одержання.

Передоплату у розмірі 25% вартості товару Позивач перераховує на поточний рахунок Відповідача протягом 3 (трьох) банківських днів з дати одержання письмового повідомлення про готовність до відвантаження останньої частини товару відповідно до умов, визначених цих Договором.

Остаточний розрахунок у розмірі 10% вартості товару Позивач перераховує на поточний рахунок Відповідача протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати закінчення робіт з установки та налаштування товару у замовника, що підтверджується актом виконаних робіт. (п.3.2 -3.4 Договору).

У п. 4.1 Договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється на умовах ЕХW "Інкотермс 2010" зі складу Відповідача (м. Дніпропетровськ, вул. Краснозаводська, 14) транспортом Позивача.

Згідно з п.4.2 Договору поставка товару здійснюється частинами протягом 40 календарних днів з моменту отримання передоплати в порядку, передбаченому п.3.2 Договору.

У п.4.3 Договору визначено, що строки виконання робіт з установки та налаштування товару: 12 календарних днів з моменту поставки товару та передачі за відповідним актом виробничого майданчика для встановлення обладнання.

Разом з товаром Відповідач повинен надати Позивачу видаткову накладну, рахунок, акт приймання-передачі товару та технічний паспорт на обладнання. Факт підписання покупцем видаткової накладної є фактом передачі товару Позивачу (п.4.4, 4.5 Договору).

Відповідно до п. 4.6. Договору датою поставки вважається дата отримання товару, вказана на видатковій накладній, котра підписана уповноваженими особами.

У Специфікації №1 від 26.05.2016р. сторони погодили поставку наступного товару загальною вартістю 621000,00 грн у наступній комплектації:

Основний комплект обладнання:

Будівля БМК 2500*8000*3000 1 шт.;

Ферма димоходу 12м 1 комплект (можлива зміна висоти за додатковою угодою;

Комплект димоуловлювач 12м + циклонний блок 1 комплект (Ш 250 мм утеплена сандвіч труба);

Димосос з монтажною площадкою і віброопорами і частотним регулювачем 1 комплект (ДН-3,5м 1,1 кВт*1000 об/хв.);

Котел "ІНГІС 100" Українське виробництво 2 шт.;

Насосна група 1 комплект;

Система хімводопідготовки 1 комплект;

Прилади КИПиА 1 комплект;

Запірна арматура та внутрішні трубопроводи 1 комплект;

Система фільтрів і шламоуловлювачів 1 комплект;

Компенсаційні ємності 1 комплект;

Електричні конвектори та шафа управління котельнею 1 комплект;

Автоматизацію процесу:

Склад зберігання палива 1 шт. (накопичувальний силос 5м3);

Система подачі палива 1 шт. (пневмотранспорт);

Система приймання палива 1 шт. (наклонний конвеєр);

Автоматичний пальниковий пристрій 2 шт. (вбудований пальник з рухомою перештовхуючою решіткою).

На виконання умов Договору Позивач відповідно до платіжного доручення №541 від 26.05.2016р. сплатив Відповідачу 403650,00 грн, що становить 65% вартості товару.

Отже, відповідно до п.4.2 Договору товар мав бути поставлений у повному обсязі у строк до 05.07.2016р.

Однак, в порушення умов Договору, поставка товару в строк не відбулася.

Листом від 12.07.2016р. №49 Відповідач повідомив Позивача про організацію вивозу обладнання та здійснення оплати відповідно до п.3.3 Договору.

15.07.2016р. на виконання п.3.3 Договору Позивач провів чергову оплату у сумі 155250,00 грн, що складає 25% вартості товару (платіжне доручення №354 від 15.07.2016р., а.с. 14).

Позивач зазначає, що здійснив вивезення тільки частини товару; оскільки товар не був комплектним, передача товару видатковою накладною не оформлювалась; акт приймання передачі не складався і не підписувався, Відповідач так і не передав товар в комплекті, узгодженому Договором, про що постачальником не заперечується у підписаних в односторонньому порядку з його боку акті про передачу обладнання від 20.02.2017р. та видатковій накладній №3 від 20.02.2017р.

23.02.2017р. за вих. №125 Позивач звернувся до Відповідача з претензією, в якій повідомив про відмову від Договору та заявив вимогу про повернення попередньої оплати 558900,00 грн, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 24.02.2017р. та фіскальним чеком від 24.02.2017р. (а.с.17-20).

Листом №16 від 12.03.2017р. Відповідач відмовив у задоволенні претензії, посилаючись на вину позивача в несвоєчасному встановленні обладнання, попередню оплату в сумі 558900,00 грн не повернув, що і є підставою даного позову.

Відповідно до позовних вимог з урахуванням їх уточнення від 29.05.2017р. Позивач просив стягнути з Відповідача борг в сумі 558900,00 грн, штрафні санкції за період з 06.07.2016р. по 08.01.2017р. в сумі 92894,48 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами за період з 27.05.2016р. по 29.05.2017р. в сумі 77790,45 грн.

Як вбачається з характеру спірних відносин, вони є змішаними відносинами з постачання товару та виконання робіт.

Разом з тим, спір стосується повернення попередньої оплати товару, що не був поставлений, тому відносини регулюються § 2,3 глави 54 підрозділу 1 розділу ІІІ Цивільного кодексу України, що кореспондується з положеннями глави 30 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем умови договору щодо часткової попередньої оплати товару виконані в установлений строк та в повному обсязі. Відповідач мав поставити (передати) товар в обумовленому специфікацією комплекті і кількості в строки, визначені п. 4.2. Договору. З урахуванням обставин справи до 05.07.2016р. включно.

Щодо виконання відповідачем свого обовязку з постачання товару судом встановлено наступне. В матеріалах справи наявна товарно-транспортна накладна від 19.07.2016р. №667676, якою засвідчено перевезення Позивачем будиночку блочномодульної котельні та бункеру. Разом з тим, посилання на Відповідача, відтиски його печаток, підписи представників відповідача у цій накладній відсутні. Позивач не заперечує вивезення частини обладнання, втім посилається на передачу обладнання не в повній комплектації.

В умовах договору сторони встановили, що факт підписання покупцем видаткової накладної є фактом передачі товару Покупцю, датою поставки вважається дата отримання товару, вказана на видатковій накладній, котра підписана уповноваженими особами (п.п.4.4-4.6 договору).

Надані до матеріалів справи акт від 20.02.2017р. та видаткова накладна №3 від 20.02.2017р. підписані продавцем в односторонньому порядку, з боку покупця не підписані, тому в силу вище наведених положень договору не можуть підтверджувати факт поставки товару.

Зазначені вище документи, складені відповідачем в односторонньому порядку, свідчать про те, що навіть на 20.02.2017р. він не був готовий передати обладнання в комплекті, оскільки перелік обладнання не відповідає умовам специфікації, а у видатковій накладній зазначено, що «комплект обладнання (крім пневмоподачі в основний бункер)». Про неповну поставку обладнання також свідчить вартість, на яку його поставлено 558900 грн, в той час як за умовами договору 621000 грн, а також неналежне виконання умов Договору щодо передачі товару у встановлений строк підтверджується самим Відповідачем у листі №16 від 12.03.2017р.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про встановлення факту передачі товару в повному обсязі за відсутності належних доказів, які б це підтверджували. Листування сторін не підтверджує факту передачі товару в певній кількості та у повному обсязі, на конкретну суму. Вчинення господарських відносин з передачі товару має підтверджуватися первинними документами, зокрема, видатковою накладною; Договором сторони встановили також необхідність підписання при передачі товару акту приймання передачі. Разом з тим, жоден з цих документів сторонами 19.07.2016р. не складався. Подані Відповідачем акт від 20.02.2017р. та видаткова накладна №3 від 20.02.2017р., підписані в односторонньому порядку з його боку, не можуть підтверджувати факт поставки обладнання в повному обсязі, в тому числі і з підстав не відповідності кількості товару по найменуванню (12 одиниць) обумовленій по специфікації №1 (18 одиниць). Посилання Відповідача на зміну умов Договору не підтверджується матеріалами справи, бо в силу п. 11.7 Договору додаткові угоди та додатки до Договору є його невідємними частинами і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані сторонами та скріплені їх печатками. Сторонами не вносилися зміни до договору у визначеному ними порядку.

Виконання робіт відповідно до п. 4.3. Договору є вторинним після поставки товару, тому доводи Відповідача щодо впливу модернізації обладнання на зміст акту по фактично наданій продукції колегією суддів до уваги не приймаються. Спір стосується виконання сторонами своїх зобовязань в частині поставки прийняття товару, виконання якої за умовами договору не залежало від здійснення позивачем підготовчих будівельних робіт.

Посилання відповідача на порушення позивачем умов приймання продукції по комплектності та якості відповідно до Інструкції П-7, як це обумовлено договором, суд вважає помилковими, оскільки відсутній сам факт поставки товару в строки, визначені договором, покупець товар не приймав (немає підтверджень передачі товару повноважному представнику покупця із наданням довіреності на отримання матеріальних цінностей, тощо); положення Інструкції П-7 застосовуються у тому випадку, коли є розбіжності між товаросупровідними документами та фактично поставленою комплектацією чи якістю продукції. В даному випадку позивач не заперечує, що за товарно-транспортною накладною від 19.07.2016р. №667676 перевіз від продавця будиночок блочномодульної котельні та бункер (а.с.85,86), втім вказане є тільки частиною комплекту обладнання, що підлягав постачанню.

З наведеного суд доходить висновку, що ні в строки, визначені договором, ні на час розгляду справи відповідач не поставив в повному обсязі обумовлений договором комплект обладнання.

Посилання відповідача на те, що котельня працювала в зимовий період, як на підтвердження виконання своїх зобовязань в повному обсязі, суд вважає безпідставними, оскільки із долученого сторонами до матеріалів справи листування, в тому числі і за допомогою електронних засобів, вбачається, що воно стосувалося проблем налагоджування та використання обладнання. Втім, сторонами так і не надано суду доказів, що вказане обладнання було введено в експлуатацію та працює відповідно до свого призначення, тобто не досягнено результату, на який розраховував позивач, укладаючи спірний договір.

За умовами п.6.3.1. договору у разі прострочення поставки товару (його частини) більш як на десять календарних днів покупець має право в односторонньому порядку відмовитися від договору та вимагати повернення сплачених грошових коштів за умови повернення частини поставленого товару.

Відповідно до ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зважаючи на встановлений судом факт прострочення поставки товару більш ніж на 10 днів (акти та видаткова накладна надані лише 20.02.2017р.), передача його не в повній комплектації та вимогу позивача від 23.02.2017р. про розірвання договору та повернення коштів, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача в частині повернення сплачених грошових коштів - 558900,00 грн.

Частиною 3 ст. 693 Цивільного кодексу України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обовязок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до п. 6.3.1. Договору відсотки за користування чужими грошовими коштами, які має сплатити Відповідач в разі прострочення поставки товару більш ніж на 10 календарних днів, становлять розмір облікової ставки НБУ, що нараховується з моменту їх одержання до фактичного повернення.

З огляду на зазначені умови договору відсотки за користування чужими грошовими коштами відповідно в сумі 403650,00 грн за період з 27.05.2016р. по 29.05.2017р. та в сумі 155280,00 грн за період з 16.07.2016р. по 29.05.2017р. в загальній сумі становитимуть 77790,45 грн, та вірно розраховані позивачем.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У п.6.3. Договору сторони встановили відповідальність за прострочення строків поставки товару та/або виконання робіт у вигляді неустойки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості товару за кожен день прострочення.

Пеня за період прострочення поставки обладнання з 06.07.2016р. по 08.01.2017р. розрахована від вартості непоставленого товару (621000,00 грн) становить 92894,48 грн.

Судом перевірені розрахунки позивача, встановлена їх відповідність умовам договору та фактичним обставинам справи, тому його вимоги про стягнення з Відповідача грошових коштів 558900,00 грн, неустойки 92894,48 грн, відсотків за користування грошовими коштами 77790,45 грн є правомірними, доводи апеляційної скарги є обгрунтованими та апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідач не позбавлений права витребувати частину обладнання, яка була надана позивачу відповідно до товарно-транспортної накладної від 19.07.2016р. №667676, чи збитки, в разі відсутності чи пошкодження цього майна, в тому числі і в судовому порядку.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції як прийняте при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими, що стало наслідком порушення норм матеріального права, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про повне задоволення позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство "Техмаш", м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017р. у справі №904/3162/17 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017р. у справі №904/3162/17 скасувати.

Прийняти по справі нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислова компанія завод енергоустаткування "ІГНІС" 49064, м. Дніпро, вул. Мічуріна, 9, (р/р 5400 в ПАТ «УкрСиббанк», МФО 351005) на користь Приватного акціонерного товариства "Виробниче підприємство "Техмаш" 49034, м. Дніпро, вул. Білостоцького, 118/1 (поштова адреса 49022, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 94Б), (р/р 3001 в Індустріальному відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299) грошові кошти 558900,00 грн (пятсот пятдесят вісім тисяч девятсот грн 00 коп), неустойку 92894,48 грн (девяносто дві тисячі вісімсот девяносто чотири грн 48 коп), відсотки за користування грошовими коштами 77790,45 грн (сімдесят сім тисяч сімсот девяносто грн 45 коп), витрати по сплаті судового збору 10943,78 грн (десять тисяч девятсот сорок три грн 78 коп), витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги 12038,16 грн (дванадцять тисяч тридцять вісім грн 16 коп), про що видати наказ.

Видачу наказу на виконання даної постанови відповідно до ст.ст. 116,117 Господарського процесуального кодексу України доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 17.08.2017р.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.Л. Кузнецова