РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017Справа №910/6019/17

За позовом: приватної організації "ОРГАНІЗАЦІЯ КОЛЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ АВТОРСЬКИМИ ТА СУМІЖНИМИ ПРАВАМИ" в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ-КАБЕЛЬ";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватне підприємство "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "РЕГІОН";

про стягнення 96.000,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Хлєбніков С.Г. - за довіреністю від 22.07.2016 № б/н;

відповідача: Донченко О.Г. - за довіреністю від 23.12.2016 № ВК-458/17;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватна організація "ОРГАНІЗАЦІЯ КОЛЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ АВТОРСЬКИМИ ТА СУМІЖНИМИ ПРАВАМИ" в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" звернулася до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ-КАБЕЛЬ" про стягнення 96.000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ-КАБЕЛЬ" (далі - відповідач) порушені майнові авторські права товариства з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" (далі - позивач) у вигляді використання відповідачем музичного твору шляхом його повторного публічного сповіщення (ретрансляції) без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, майнові авторські права на які належать позивачу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/6019/17. Розгляд справи призначений на 29.05.2017.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, вказав на неналежність поданих позивачем доказів фіксації порушення, а саме: відеозапис наявний в додатках до позовної заяви може бути створений в результаті відеомонтажу, з відеозапису неможливо встановити, в який час його дійсно виконано, серійний номер картки "Premium TV" на відеозаписі ідентифікувати неможливо. Відповідач вказує про те, що позивач не звертався до телерадіоорганізації (телевізійний канал "ТРК "РЕГІОН") з листом щодо змісту передачі "ІНФОРМАЦІЯ_3". В підтвердження права на ретрансляцію телеканалу "ТРК "РЕГІОН" надав договір від 31.07.2013 № 3107/13-Р укладеного з приватним підприємством "ТРК "РЕГІОН", яким передбачено, що телерадіокомпанія, що здійснює розповсюдження Програми надає відповідачу право на Програму для забезпечення абонентам, відповідача доступ до Програми на території протягом строку дії Договору, а також шляхом розповсюдження (ретрансляції) програми в аналоговому та цифровому форматі. Крім того, розмір компенсації наведений в позові не відповідає розміру збитків, завданих позивачу.

В судовому засіданні 29.05.2017 оголошено перерву до 12.06.2017.

До господарського суду надійшли заперечення позивача на відзив відповідача, відповідно до яких позивач вказує про те, що з огляду на позицію державної служби інтелектуальної власності України, використання провайдерами програмної послуги об'єктів авторського права допускається тільки з дозволу суб'єкту цих прав. Враховуючи те, що позивач здійснив саме позадоговірне використання музичного твору, позовна вимога про стягнення компенсації є цілком законною.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.06.2017 продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву до 14.06.2017.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 14.06.2017 відклав розгляд даної справи на 10.07.2017. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі приватне підприємство "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "РЕГІОН", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

До господарського суду надійшли письмові пояснення приватного підприємства "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "РЕГІОН" в яких зазначив, що між останнім та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 укладено субліцензійну угоду від 01.01.2015, відповідно до умов якої ліцензіят надає субліцензіату невиключне право на використання вказаних в додатках аудіовізуальних творів шляхом їх публічного повідомлення. В свою чергу, відповідно до додатку до угоди аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець гурт "ІНФОРМАЦІЯ_2") було надано субліцензіату для публічного повідомлення, тому всі вищевказані права та гарантії стосуються в тому числі і цього твору.

Представником третьої особи до господарського суду 10.07.2017 подано по клопотання про залучення до участі у справи ОСОБА_4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.07.2017 заявив усне клопотання про витребування доказів.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 10.07.2017 відклав розгляд даної справи на 24.07.2017. Даною ухвалою судом відхилене клопотання третьої особи про залучення фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до участі у справі в якості третьої особи, оскільки рішення з даного спору не вплине на його права або обов'язки щодо однієї з сторін. Крім того, вказаною ухвалою суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення усного клопотання представника відповідача про витребування доказів, які мають значення для правильного вирішення даного спору а саме: договір або договори на підставі яких суб'єкт авторського права ОСОБА_5 передав майнові права автора та суміжні права на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" приватному підприємству "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "РЕГІОН".

Представником відповідача подане до суду клопотання про витребування доказів, а саме: договір або договори на підставі яких суб'єкт авторського права ОСОБА_5 передав майнові права автора та суміжні права на аудіовізуальний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4.

Вказане вище клопотання представника відповідача відхилене судом з тих підстав, що обсяг наданих суб'єктом авторського права аудіовізуального твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_6, який був переданий ОСОБА_4 жодним чином не впливає на вирішення даного спору по суті, враховуючи наявність в матеріалах справи субліцензійної угоди від 01.01.2015, якою визначено обсяг наданих прав фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на використання вказаних в додатках аудіовізуальних творів приватному підприємству "ТЕЛЕРАДІОКОМПАНІЯ "РЕГІОН".

В судовому засіданні 24.07.2017 оголошено перерву до 26.07.2017.

До господарського суду надійшли пояснення представника позивача, відповідно до яких останній вказав про розмежування у спорі об'єктів авторського права і об'єктів суміжних прав.

В судовому засіданні 26.07.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноважених представників позивача, відповідача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватною організацією "ОРГАНІЗАЦІЯ КОЛЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ АВТОРСЬКИМИ ТА СУМІЖНИМИ ПРАВАМИ" (далі - Організація) та позивачем, як Видавником, укладено договір про управління майновими авторськими правами від 17.05.2012 № 17052012/01 (далі - Договір № 17052012/01), відповідно до предмету якого Видавник доручає Організації здійснювати управління на колективній основі його майновими авторськими правами на Твори, перелік яких додається до цього договору, а сам - дозволяти від імені видавника використання творів користувачами, а також збирати винагороду (роялті)зв їх використання способами, передбаченими п. 2.2 цього договору (п. 2.1 Договору № 17052012/01).

Положеннями пункту 3.2.7 Договору № 17052012/01 передбачено, що у разі виявлення порушень майнових прав, видавник надає Організації необхідні повноваження для захисту прав та здійснення представництва інтересів правовласника в суді.

Згідно з умовами Договору № 17052012/01 Видавником надана декларація об'єктів авторського права, переданих в управління музичних творів, зокрема, твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2".

Видавник отримав майнові права на вказаний твір на підставі договору про передачу авторських і суміжних прав від 12.03.2015 № 03/12-03-15 (далі - Договір № 03/12-03-15) укладеного з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 та додатком 5 до нього.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон № 3792), майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Відповідно до статті 45 Закону № 3792 суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

За приписами статей 48 і 49 Закону № 3792 можлива передача на договірних засадах авторами або іншими суб'єктами авторського права та/або суміжних прав повноважень з управління майновими правами організаціям колективного управління, на які покладається виконання відповідних функцій, зокрема, збір винагороди на підставі зазначених договорів чи цього Закону, розподіл (перерозподіл між іншими організаціями колективного управління) зібраної винагороди, перерахування належної частки перерозподіленої винагороди іншим організаціям колективного управління, що представляють майнові інтереси відповідних суб'єктів авторського права та/або суміжних прав, або виплата розподіленої винагороди безпосередньо таким суб'єктам.

За наявності договорів з суб'єктами авторського права та/або суміжних прав на управління їх майновими правами організації колективного управління відповідно до статті 45 Закону № 3792, що надає право таким організаціям представляти інтереси власників майнових авторських прав, виконавців, виробників фонограм (відеограм), мають право звертатися до господарського суду з позовами про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду або стягнення доходу, отриманих порушником внаслідок порушення ним авторського права та/або суміжних прав, і у тому випадку, коли з порушником авторського права чи суміжних прав організацією колективного управління не укладено будь-якої угоди.

Організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Враховуючи викладені обставини судом встановлено, що Організація на підставі Договору № 17052012/01 та декларації наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - Видавника, позивача у справі, зокрема, щодо згаданого музичного твору: "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2".

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону № 3792: право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Відповідно до частини третьої статті 426 Цивільного кодексу України використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом.

Частиною третьою статті 15 Закону № 3792 визначено, що виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Відповідно до приписів статті 1 Закону № 3792 публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час; публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Як зазначено в пункті 41 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", використанням твору в силу статті 441 Цивільного кодексу України вважається, серед іншого, його публічне використання різними способами, як-от публічний показ, публічне виконання - як у реальному часі ("наживо"), так і з допомогою технічних засобів, публічне сповіщення (радіо, телебачення), а також публічна демонстрація аудіовізуального твору (зі звуковим супроводом чи без такого) у місці, відкритому для публічного відвідування, або в іншому місці (приміщенні), де присутні особи, які не належать до кола однієї сім'ї чи близьких знайомих цієї сім'ї, - незалежно від того, чи сприймається твір публікою безпосередньо у місці його публічної демонстрації (публічного показу), чи в іншому місці одночасно з такою демонстрацією (показом). Відповідальність за публічне виконання твору (в тому числі при його виконанні в реальному часі - "наживо") несе фізична чи юридична особа, яка бере на себе ініціативу і відповідальність за проведення відповідного заходу.

Так 28.08.2016, представником Організації ОСОБА_8 здійснено запис публічного сповіщення музичних творів, які пролунали в рамках телевізійної передачі "Музичний коктейть", що мала місце на телеканалі "ТРК Регіон", доступ до трансляції якої отримано від товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ-КАБЕЛЬ" (далі - відповідач), у зв'язку з чим складено акт від 29.08.2016 № 29/08/16, яким зафіксоване, зокрема, публічне сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2" наступним чином:

- на 13 секунді 1-ї хвилини відеозапису видно увімкнення телевізора Samsung в режимі "Відео". Зображення на екрані не з'являється;

- після увімкнення ТВ-тюнера "Воля", на якому загорається сигнал вмикання, на екрані телевізора з'являється напис "Воля", який згодом змінюється написом "Предупреждение карта не вставлена";

- в ТВ-тюнер вставляється карта "Воля Premium" серійний № 013 7252 7686-2, після чого на екрані телевізора з'являється трансляція каналу "DW";

- на 38-й секунді 2-ї хвилини відеозапису спостерігаємо переключення на 23 канал, де відбувається трансляція телеканалу "BUSINESS". В цей час у нижньому лівому куті екрану бачимо поточний час "00:08" заповнюваний даним написом простір згодом змінюється на поточну дату "29.08.2016";

- здійснюється пошук та ввімкнення телеканалу "ТРК Регіон" (під номером 161). На цьому телеканалі транслюється передача "ІНФОРМАЦІЯ_3".

Факт публічного виконання спірного музичного твору засвідчується також відеозаписом на диску, наявним в матеріалах справи, яким підтверджено час і місце публічного сповіщення (ретрансляції) музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2".

До матеріалів справи долучено вказаний диск; суд, в судовому засіданні відтворив відеозапис фіксації порушення та встановив:

- публічне сповіщення (ретрансляцію) музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2" на телеканалі "ТРК Регіон" в період ретрансляції передачі "ІНФОРМАЦІЯ_3";

- якість відеозапису та безперервна зйомка дає підстави виключити можливість монтажу;

- публічне сповіщення (ретрансляцію) музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2" на телеканалі "ТРК Регіон" в період ретрансляції передачі "ІНФОРМАЦІЯ_3" також підтверджується треклистом № 426, який наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем майнових авторських прав позивача у вигляді використання відповідачем музичного твору шляхом його повторного публічного сповіщення (ретрансляції) без належного дозволу та без сплати авторської винагороди, майнові авторські права на які належать позивачу. Враховуючи вказані обставини Організація звернулася до господарського суду з метою захисту порушених прав позивача (суб'єкта авторського права) шляхом стягнення з відповідача 96.000,00 грн. заборгованості внаслідок порушення відповідачем майнових авторських прав позивача.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням такого.

Пунктом 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" визначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Оскільки судом встановлено, що Організація на підставі Договору № 17052012/01 та декларації наділена повноваженнями на управління майновими правами суб'єкта авторського права - позивача, зокрема, щодо згаданого музичного твору: "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2" то відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону при використанні ним вказаного твору.

Позивач в підтвердження права на ретрансляцію телеканалу "ТРК "РЕГІОН" надав договір від 31.07.2013 № 3107/13-Р укладений з приватним підприємством "ТРК "РЕГІОН" (далі - третя особа), яким передбачено, що телерадіокомпанія, що здійснює розповсюдження Програми надає відповідачу право на Програму для забезпечення абонентам, відповідача доступ до Програми на території протягом строку дії Договору, а також шляхом розповсюдження (ретрансляції) програми в аналоговому та цифровому форматі.

Третя особа посилається на укладену з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 субліцензійну угоду від 01.01.2015, відповідно до умов якої ліцензіат надає субліцензіату невиключне право на використання вказаних в додатках аудіовізуальних творів шляхом їх публічного повідомлення.

В свою чергу, за вказаною субліцензійною угодою тертій особі надане саме невиключне право на використання творів, наявних в додатках до вказаної угоди.

Пунктом п. 32 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", зокрема, визначено, що ретрансляція провайдерами телерадіопрограм та передач мовлення є їх повторним публічним сповіщенням, а тому обов'язковим є одержання відповідної згоди суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на використання твору, виконання, фонограми, відеограми та виплата винагороди відповідним суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав (статті 15, 35, 36, 39, 40, 43 Закону N 3792-XII).

Відповідно до рекомендацій державної служби інтелектуальної власності України "Рекомендації для телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги щодо публічного використання об'єктів авторського права і суміжних прав", використання провайдерами програмної послуги об'єктів авторського права допускається тільки з дозволу суб'єкта цих прав.

Проте, матеріали справи не містять укладеного між відповідачем та суб'єктом авторського права чи організації колективного управління договору, щодо використання об'єкту авторського права у даній справі (музичного твору: "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2").

Тобто, твердження відповідача про те, що провайдер програмної послуги не несе відповідальності за використання об'єктів інтелектуальної власності (об'єктів авторського права), що передаються його мережами спростовуються тим, що спір у даній справі виник саме внаслідок використання конкретного об'єкту авторського права (музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2") способом повторного публічного сповіщення відповідачем без належного дозволу, а саме: договору, укладеного між відповідачем та суб'єктом авторського права чи організації колективного управління щодо використання об'єкту авторського права та без сплати авторської винагороди, майнові авторські права на які належать позивачу.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону № 3792 встановлено, що об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, а саме:

1) літературні письмові твори белетристичного, публіцистичного, наукового, технічного або іншого характеру (книги, брошури, статті тощо);

2) виступи, лекції, промови, проповіді та інші усні твори;

3) комп'ютерні програми;

4) бази даних;

5) музичні твори з текстом і без тексту;

6) драматичні, музично-драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори, створені для сценічного показу, та їх постановки;

7) аудіовізуальні твори;

8) твори образотворчого мистецтва;

9) твори архітектури, містобудування і садово-паркового мистецтва;

10) фотографічні твори, у тому числі твори, виконані способами, подібними до фотографії;

11) твори ужиткового мистецтва, у тому числі твори декоративного ткацтва, кераміки, різьблення, ливарства, з художнього скла, ювелірні вироби тощо;

12) ілюстрації, карти, плани, креслення, ескізи, пластичні твори, що стосуються географії, геології, топографії, техніки, архітектури та інших сфер діяльності;

13) сценічні обробки творів, зазначених у пункті 1 цієї частини, і обробки фольклору, придатні для сценічного показу;

14) похідні твори;

15) збірники творів, збірники обробок фольклору, енциклопедії та антології, збірники звичайних даних, інші складені твори за умови, що вони є результатом творчої праці за добором, координацією або упорядкуванням змісту без порушення авторських прав на твори, що входять до них як складові частини;

16) тексти перекладів для дублювання, озвучення, субтитрування українською та іншими мовами іноземних аудіовізуальних творів;

17) інші твори.

Статтею 35 Закону № 3792 визначено, що об'єктами суміжних прав, незалежно від призначення, змісту, оцінки, способу і форми вираження, є:

а) виконання літературних, драматичних, музичних, музично-драматичних, хореографічних, фольклорних та інших творів;

б) фонограми, відеограми;

в) передачі (програми) організацій мовлення.

Виходячи із вказаних вище норм вбачається, що об'єкти авторського права не пересікаються та не входять одні в одні, що також стосується правового регулювання та використання вказаних об'єктів.

Також відповідачем не вказано жодної статті закону, яка забороняє представнику Організації збирати докази в тій формі і тим способом в якій вони зібрані, оформлені та подані до суду.

Брати участь у доказовій діяльності можуть усі особи, які беруть участь у справі, це їх право. Однак доказування кожної обставини, яка має значення для ухвалення рішення у справі, на підставі закону стає обов'язком певного суб'єкта. У процесуальній діяльності небайдуже, хто зобов'язаний бути активним у встановленні факту, оскільки завжди має бути можливість покласти наслідки його недоведеності на когось із учасників процесу.

Розподіл і роз'яснення сторонам їх обов'язку щодо доказування - це функція суду в рамках юрисдикційної процедури, це завдання суду організувати дійсно змагальний процес. Розподілити тягар доказування у справі - це означає зробити припущення про наявність або відсутність юридичних фактів на користь однієї із сторін. Якщо противна сторона твердженнями і доказами не може переконати суд у хибності такого припущення, то припущення трансформується у твердження про наявність відшукуваного факту, яке буде відображено у мотивувальній частині судового рішення.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що зібрані, оформлені та подані до суду Організацією докази (акт фіксації від 29.08.2016 № 29/08/16, відеозапис та трек-лист № 426) в своїй сукупності є належними та допустимими, в розумінні частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України, наявності факту порушення відповідачем порядку використання конкретного об'єкту авторського права (музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні "ІНФОРМАЦІЯ_2") способом повторного публічного сповіщення (ретрансляції) без належного дозволу та доводить наявність підстав для притягнення відповідача до відповідальності за порушення порядку використання вказаного музичного твору, в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 445 Цивільного кодексу України, автор має право на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас, використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону № 3792, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 Закону № 3792 передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50.000 мінімальних заробітних плат.

Пунктом 42 Постанови пленуму Верховного суду України "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав від 04.06.2010 № 5 визначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт "г" частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" встановлено у 2017 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.01.2017 - 3.200,00 грн.

Організацією при зверненні до господарського суду з даним позовом визначено суму компенсації 96.000,00 грн., а саме: 30 Х 3.200,00 грн. Х 1 = 96.000,00 грн.

Відповідно до п. 51.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Враховуючи характер порушення, а також те, що відповідач припустився порушення вперше, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, доцільно притягнути відповідача до відповідальності у вигляді сплати компенсації у розмірі 15 мінімальних заробітних плат за порушення порядку використання кожного з творів (48.000,00 грн.).

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, тому суд, керуючись ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛЯ-КАБЕЛЬ" (02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1, поверх 4; ідентифікаційний код: 30777913) на поточний рахунок приватної організації "ОРГАНІЗАЦІЯ КОЛЕКТИВНОГО УПРАВЛІННЯ АВТОРСЬКИМИ ТА СУМІЖНИМИ ПРАВАМИ" (ідентифікаційний код 37396151; п/р 2453 в АТ "УКРЕКСІМБАНК", м. Києва, МФО 322313) в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "МУН РЕКОРДС" (03087, м. Київ, вул. Іскрівська/Міцкевича, буд. 9/9; ідентифікаційний код 36883133) 48.000 (сорок вісім тисяч) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03 серпня 2017 року

Суддя С.В. Балац