ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.08.2017 Справа № 904/8327/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Карпенко К.М.

за участю представників сторін:

від кредитора: - представник ПАТ "ОСОБА_1 Дніпро" ОСОБА_2 за довіреністю №3 від 10.01.2017р.

- представник ТОВ "Інтерлоррі" ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 21.12.2016р.

- представник ТОВ "Мирівський елеватор" ОСОБА_3 за довіреністю б/н від 21.12.2016р.

- представник ТОВ "Беспалівське хлібоприймальне підприємство" ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 21.12.2016р.

- представник ТОВ "Агро-Модерн" ОСОБА_4 за довіреністю б/н від 21.12.2016р.

від боржника: представник ліквідатора ОСОБА_5 за довіреністю б/н від 18.01.2017р.

в засіданні приймали участь: представник ПАТ "Закритий недиверсифіковаий венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Ініціо" ОСОБА_6 за довіреністю б/н від 11.05.2017р.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до боржника ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "АКТИВ-АГРО", м. Дніпро

про визнання грошових вимог

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про банкрутство ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю «АКТИВ-АГРО», м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 21, порушено ухвалою господарського суду 17.09.2015р. відповідно до процедури, передбаченої статтею 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі Закон про банкрутство).

Постановою від 29.09.2015р. боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_8 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №195 від 28.02.2013 (49044, м. Дніпро, б-р Катеринославський, 2, ТДК «Босфор», офіс 610).

З метою виявлення кредиторів банкрута в порядку ч. 3, 4 ст. 38 Закону про банкрутство судом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 02.10.2015 оприлюднене повідомлення про визнання боржника банкрутом за номером публікації 23436.

Відповідно до ч. 3 ст.95 Закону про банкрутство кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Відповідно до ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор веде реєстр вимог кредиторів, повідомляє про результати розгляду заявлених кредиторських вимог.

22.10.2015р. до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" з грошовими вимогами до банкрута, які виникли за кредитним договором №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. та складаються з:

- заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 10 000 000,00 дол.США, що станом на 28.09.2015р. за офіційним курсом НБУ (1 дол.США=21,615991 грн.) становить 216 159 910,00 грн.;

- заборгованості за нарахованими та не сплаченими відсотками у розмірі 1 777 808,22 дол.США, що станом на 28.09.2015р. за офіційним курсом НБУ (1 дол.США=21,615991 грн.) становить 38 429 086,48 грн.;

- заборгованості за нарахованою пенею за несплату відсотків у розмірі 154 164,98 дол.США, що станом на 28.09.2015р. за офіційним курсом НБУ (1 дол.США=21,615991 грн.) становить розмірі 3 332 428,91 грн.;

- заборгованості за нарахованими штрафом, що у загальному розмірі становить 75 655 968,50 грн.

- судових витрат у розмірі 2 436,00 грн.

Разом з цим, кредитор зазначає про кредиторські вимоги, що забезпечені заставою за Договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-3 від 28.03.2013р.; Договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-4 від 09.04.2013р.; Договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-5 від 16.04.2013р. у розмірі 99 952 808,25 грн.

Згідно поданого ліквідатором реєстру вимог кредиторів та повідомлення №02-01/01-10 від 02.11.2015р. з врахуванням повідомлення від 07.08.2017р. за №01-34/12-08 та доповнення до звіту про розгляд вимог кредиторів від 07.08.2017р. за №01-34/13-08 грошові вимоги кредитора визнано у розмірі 254 588 996,48 грн. (4 черга), 43 231 982,00 грн.(6 черга), 2 436,00 грн. (1 черга).

Також, 04.08.2017р. від ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ІНІЦІО" до суду надійшли заява про зміну кредитора його правонаступником від 03.08.2017 та уточнення до заяви з кредиторськими вимогами від 03.08.2017.

Як зазначено ліквідатором, ПАТ «ЗНВКІФ «ІНІЦІО» надано заяву про зміну кредитора його правонаступником від 03.08.2017р. та уточнення до заяви з кредиторськими вимогами від 03.08.2017р., а також повідомлення про відмову від забезпечення від 02.08.2017р.

Так, між первісним кредитором (ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК») та новим кредитором (ПАТ «ЗНВКІФ «ІНІЦІО») укладено укладено договір №10/К про відступлення прав вимоги від 27.04.2017р.

Відповідно до п. 1 договору №10/К про відступлення прав вимоги від 27.04.2017р. первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору права вимоги за кредитним договором №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р., договором поруки, іпотечним договором, договорами застави, та усіма договорами про внесення змін (додатковими угодами), та додатками до них, що є невідємною частиною, а новий кредитор набуває права вимоги до позичальника, поручителя, іпотекодавця, заставодавця, який зазначений у додатку 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників банкрута та боржників або інших осіб, до яких перейшли обовязки Банкрута та боржників за кредитним договором, договором поруки, договором іпотеки (іпотечним договором), договорами застави.

Відповідно до п. 2 договору №10/К про відступлення прав вимоги від 27.04.2017р., передбачено, що новий кредитор набуває усі права кредитора за кредитним договором, договорами застави на підставі підписаного сторонами відповідного акту приймання-передачі Прав вимоги.

Акт приймання-передачі прав вимоги до договору відступлення підписано між первісним кредитором та новим кредитором 27.04.2017р.

Таким чином, враховуючи умови договору №10/К про відступлення прав вимоги від 27.04.2017р., ПАТ «ЗНВКІФ «ІНІЦІО» є новим кредитором відносно банкрута по кредитному договору та за договорами застави.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок переданий ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Ліквідатор не заперечує набуття ПАТ «ЗНВКІФ «ІНІЦІО» права вимог до банкрута.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву ПАТ «ЗНВКІФ «ІНІЦІО» та замінити ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» його правонаступником - ПАТ «ЗНВКІФ «ІНІЦІО».

Як вже зазначалось, ліквідатору та до суду (із заявою про уточнення вимог) з боку кредитора надійшло повідомлення про відмову від забезпечення, відповідно до якої кредитор відмовився від забезпечення (в тому числі від всіх прав, що витікають з такого забезпечення) за договорами застави, що укладені у забезпечення виконання зобовязань банкрута за кредитним договоромВКЛ-2016193 від 28.03.2013р., а саме договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-3 від 28.03.2013р.; договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-4 від 09.04.2013р.; договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-5 від 16.04.2013р.

Відповідно до повідомлення ліквідатора про розгляд заяви з грошовими вимогами до банкрута (з врахуванням уточнень) під час розгляду повідомлення нового кредитора про відмову від забезпечення, ліквідатором було враховано факт відсутності майна банкрута, що є предметом забезпечення за Договором застави майнових прав №ВКЛ-2016193/S-3 від 28.03.2013р., №ВКЛ-2016193/S-4 від 09.04.2013р. та №ВКЛ-2016193/S-5 від 16.04.2013р.

Суд погоджується з позицією ліквідатора, оскільки сама по собі наявність договорів застави та відповідних записів в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не є достатньою підставою для визначення грошових вимог забезпеченими, а кредитора, що заявив такі вимоги забезпеченим кредитором в розумінні положень статті 1 Закону про банкрутство.

Як передбачено п. 1.1. кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. кредитор зобовязується надати банкруту грошові кошти у тимчасове платне користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності.

Відповідно до п. 1.1.1 кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. з врахування додаткової угоди №4 від 12.06.2013р. надання кредиту здійснюється окремими частинами (траншами) в межах невідновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 10 000 000,00 доларів США зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 13% річних.

Відповідно до п. 1.1.4 кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. у випадку не виконання банкрутом передбачених п.3.3.13.1-3.3.13.3 та/або 1.13 та/або 2.7. цього договору, плата за користуванням кредиту встановлюється в розмірі 18% річних починаючи з моменту невиконання зазначених зобовязань.

Плата за користування кредитом в розмірі 18% річних діє до дня виконання умов передбачених п.3.3.13.1-3.3.13.3 та/або 1.13 та/або 2.7. цього Договору.

Порядок нарахування та сплати процентів передбачений п. 2.6, 2.7 кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р.

Так, відповідно до п. 2.7. кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем в якому нараховані проценти.

Кредитор належним чином виконав свої обовязки за Кредитним договором №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. щодо надання кредитних коштів у розмірі 10 000 000,00 доларів США, а банкрут в порушення вищезазначених положень договору та 3.3.5 цього договору взяті на себе зобовязання не виконав, що зумовило наявність заявленої заборгованості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525,526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1 кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. у випадках прострочення банкрутом строків сплати обовязкових платежів, останній сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Пунктом 4.2, 4.3 кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. визначено, що у випадку порушення або невиконання вимог п. 3.3., 3.3.13.4 кредитного договору №ВКЛ-2016193 від 28.03.2013р. банкрут зобовязаний сплатити кредитору штраф у визначеному цим договором розмірі.

Суд погоджується із позицією ліквідатора щодо підстав відхилення вимог кредитора в частині нарахованої пені та зазначенням суми нарахованого штрафу з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань»).

Таким чином, максимальний розмір пені повязаний із розміром облікової ставки Національного банку України.

Оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися лише у національній валюті України гривні.

Зазначена правова позиція також кореспондується з висновками Верховного суду України, що викладені у постанові від 01.04.2015р. у справі №3-29гс15.

Як прямо вбачається з наданого до заяви розрахунку, пеня за несплату відсотків у розмірі 154 164,98 дол.США нарахована кредитором у іноземній валюті із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ до іноземної валюти, а вже після переведена у національну валюту гривню, що є підставою для відхилення вимог в цій частині.

Щодо порядку нарахування штрафу, суд погоджується з позицією ліквідатора, що викладена у повідомленні ліквідатора, відповідно до якого розмір штрафу становить 2 000 000,00 доларів США що станом на 28.09.2015р. за офіційним курсом НБУ (1 дол.США=21,615991 грн.) становить 43 231 982,00 грн.

Отже, ліквідатором визнано вимоги кредитора у розмірі 254 588 996,48 грн. (4 черга), 43 231 982,00 грн., 2 436,00 грн. (1 черга).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ІНІЦІО", м. Київ у розмірі 254588996,48 грн. (4 черга), 43231982,00 грн.(6 черга), 2436,00 грн. (1 черга).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86 ГПК України, ст. ст. 23, 41, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 Публічного акціонерного товариства "закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ІНІЦІО", м. Київ від 03.08.2017 про зміну кредитора його правонаступником задовольнити та замінити Публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК", м. Київ його правонаступником - Публічним акціонерним товариством "закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ІНІЦІО", м. Київ.

Визнати грошові вимоги Публічного акціонерного товариства "закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ІНІЦІО", м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю "Актив-Агро", м. Дніпро у розмірі 2436,00 грн. (1 черга), 254588996,48 грн. (4 черга), 43231982,00 грн. (6 черга).

Суддя ОСОБА_9