ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2017 р. Справа № Б-39/189-08

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пелипенко Н.М. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представника

ПАТ "ОТП Банк" - Дубровська Г.В. (дов. від 19.08.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх. № 2147 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08

за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Харків

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30 липня 2013 року у справі №Б-39/189-08 (суддя Міньковський С.В.) відкладено розгляд заяви ліквідатора Івлєвої Н. А. про визнання договору недійсним на 15.08.2013р. Зобов'язано гр. ОСОБА_6 та колишнього ліквідатора Родзинського А.А. надати відзив на заяву ліквідатора. У задоволенні заяви ліквідатора про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено. Задоволено заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. про заборону будь-яким особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору. Заборонено іншим особам відчужувати у будь-який спосіб 3-кімнатну квартиру АДРЕСА_1. Ухвалу направлено ліквідатору, гр. ОСОБА_6, колишньому ліквідатору Родзинському А.А., Реєстраційній службі Головного управління юстиції в Харківській області, БТІ, ПАТ "ОТП Банк".

ОСОБА_3 з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати в повному обсязі ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні заяви ліквідатора банкрута ФОП ОСОБА_4 - арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. про заборону будь-яким особам вчиняти дії, що стосуються предмету договору купівлі-продажу від 25.06.2010р., укладеного між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та ОСОБА_6, трикімнатної квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що він є власником спірного нерухомого майна, проте його не було залучено до розгляду заяви.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Камишева Л.М., суддя Пелипенко Н.М., суддя Россолов В.В.) від 10.07.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 25.07.2017р.

17.07.2017р. від апелянта надійшло клопотання про застосування строків позовної давності (вх.№7489) та заява про долучення до матеріалів справи документів (вх.№7490).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.07.2017р. у зв'язку з відпусткою судді Камишевої Л.М. для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Россолов В.В., суддя Пелипенко Н.М.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті. На підставі викладеного, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.07.2017р. відкладено розгляд справи на 07.08.2017р.

07.08.2017р. від представника апелянта надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням у відпустці (вх.№8226).

У судовому засіданні ПАТ "ОТП Банк" проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08 - без змін.

Інші учасники процесу у судове засідання не з'явились.

Розглянувши клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначеної наступне.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Враховуючи, що згідно ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, а наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Постановою господарського суду Харківської області від 23.12.08 ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором по справі призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2012р. призначено ліквідатором боржника ФОП ОСОБА_4 арбітражного керуючого Івлєву Наталію Андріївну.

У липні 2013р. арбітражний керуючий Івлєва Н.А. звернулася до господарського суду з заявою в якій просила визнати недійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А., який на дату укладення даного договору виконував обов'язки ліквідатора ФОП ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мусієнко О.І. 26.04.2010р.

Одночасно ліквідатор просила до розгляду справи по суті накласти арешт на майно, що є предметом спору: квартири АДРЕСА_1, заборонити будь - яким особам здійснювати будь - які дії щодо відчуження (продажу, дарування, обміну, тощо) зазначеного нерухомого майна з метою забезпечення інтересів заставного кредитора, та враховуючи можливість перепродажу майна, що ускладнить його повернення банкруту.

30.07.2013р. прийнято оскаржувану ухвалу.

Надаючи оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду не може вважати, що при прийнятті вказаної ухвали місцевим господарським судом було у повному обсязі дотримано норм матеріального та процесуального права враховуючи наступне.

Частиною другою статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю.

Як свідчать матеріали справи, ліквідатором було надано інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 04.07.2013р. №5664132, відповідно до якої спірне нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, будучи обізнаним, що власником спірного майна є ОСОБА_3, призначаючи ухвалою від 09.07.2013р. заяву ліквідатора до розгляду на 30.07.2013р., не повідомив вказану особу про час та місце розгляду справи, розглянув справу за його відсутності та прийняв рішення про права і обов'язки особи, що не була залучена до участі у справі.

Згідно положень п. 3 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду приймає нове рішення (ухвалу) враховуючи наступне.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вживати заходи забезпечення, передбачені загальними положеннями (ст.ст. 66, 67 ГПК України), а також інші заходи, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою захисту прав та інтересів кредиторів та боржника.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування заявлених вимог, ліквідатор послався на те, що спірний договір купівлі-продажу вищевказаної квартири укладено без згоди заставодержателя - ПАТ "ОТП Банк", заставний кредитор грошей від продажу заставленого майна не отримав, що свідчить про порушення прав кредитора, зв'язку з чим просила вжити заходи забезпечення вимог, а саме: накласти арешт на майно, що є предметом спору: квартири АДРЕСА_1, заборонити будь - яким особам здійснювати будь - які дії щодо відчуження зазначеного нерухомого майна

Враховуючи, що арбітражний керуючий Івлєва Н.А. просила накласти арешт на спірне нерухоме майно в межах розгляду заяви про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 25.06.2010р., а гр. ОСОБА_3 (власник майна станом на 30.07.2013р.) не є учасником даних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ліквідатора про накладення арешту на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Щодо заяви про вжиття заходів забезпечення вимог шляхом заборони будь - яким особам здійснювати будь - які дії щодо відчуження нерухомого майна, що стосуються предмету спору колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» N 16 від 26.12.2011р. умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Приймаючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву ліквідатора Івлєвої Н.А. про заборону будь-яким особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору, суд першої інстанції виходив з того, що квартира неодноразово була предметом купівлі-продажу, а тому є достатньо обґрунтоване припущення, що наступна купівля-продаж цієї квартири може утруднити виконання рішення господарського суду у цій справі.

Проте, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд не врахував, що згідно вищевказаної інформаційної довідки від 04.07.2013р. спірне нерухоме майно останній раз було відчужено 24.09.2010р., тоді як з заявою про забезпечення вимог ліквідатор Івлєва Н.А. звернулась у липні 2013р.

Так, право приватної власності на 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1, 30.06.2010р. було зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу, р. №2077, від 25.06.2010р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Мусієнко О.І.

09.07.2010р. право приватної власності було зареєстровано за ОСОБА_9 на підставі договору купівлі - продажу, р. №1665, від 05.07.2010р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П.

17.12.2010р. право приватної власності було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі - продажу, р. №2328, від 24.09.2010р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Погрібною Т.П.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази вчинення будь-яких дій, які б свідчили про наміри ОСОБА_3 або будь-яких інших осіб щодо відчуження спірного майна протягом майже останніх трьох років до подання відповідної заяви ліквідатором Івлєвою Н.А.

Крім того, ліквідатор взагалі не зазначив, у чому саме вбачається неможливість чи утруднення виконання відповідного судового рішення, оскільки саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження нерухомого майна без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заявлених вимог.

Виходячи зі змісту ст.ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування ухвали господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08 в частині розгляду заяви ліквідатора про застосування заходів забезпечення, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Колегія суддів також зазначає, що апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08 повністю.

Однак, оскаржуваною ухвалою (пункти 1, 2, 6 її резолютивної частини) вчинено ряд інших процесуальних дій (зокрема, зобов'язання вчинити певні дії, відкладення розгляду справи), які спрямовані на забезпечення судового процесу. В цій частині ухвала не визначає майнові права та обов'язки сторін, інших учасників провадження у справі про банкрутство, не вводить тих чи інших процедур банкрутства та не має суттєвого впливу на права та обов'язки учасників провадження у справі про банкрутство, а тому у вказаній частині не підлягає оскарженню. Враховуючи зазначене, апеляційне провадження щодо перегляду ухвали в частині, що не підлягає оскарженню, підлягає припиненню.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та керуючись статтями 80, 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08 в частині відмови у задоволенні заяви ліквідатора Івлєвої Н.А. про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та в частині задоволення заяви ліквідатора Івлєвої Н.А. про заборону будь-яким особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору (пункти 3 - 5 резолютивної частини оскаржуваної ухвали) скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Івлєвої Н.А. про накладення арешту на майно, що є предметом спору: квартири АДРЕСА_1, заборони будь - яким особам здійснювати будь - які дії щодо відчуження (продажу, дарування, обміну, тощо) зазначеного нерухомого майна.

В іншій частині апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.07.2013 року у справі №Б-39/189-08 (пункти 1, 2, 6 резолютивної частини оскаржуваної ухвали) припинити.

Повний текст постанови складено 11.08.17р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Россолов В.В.