ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2017 р. Справа № 926/914-б/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року (про визнання недійсним договору купівлі-продажу) у справі №926/914-б/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка Імпекс ЛТД»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 16 грудня 2014 року порушив провадження у справі №926/914-б/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка Імпекс ЛТД».

Постановою від 30 червня 2015 року суд визнав банкрутом товариство з обмеженою відповідальністю «Боянівка Імпекс ЛТД», увів ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначив голову ліквідаційної комісії ОСОБА_1

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 19 жовтня 2015 року скасував постанову Господарського суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року. Вищий господарський суд України постановою від 12 січня 2016 року змінив постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2015 року. А саме, скасованою залишилась постанова Господарського суду Чернівецької області від 30 червня 2015 року в частині призначення ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю Боянівка Імплекс ЛТД голови ліквідаційної комісії ОСОБА_1, а справу №926/914-б/14 в цій частині було направлено на новий розгляд господарському суду Чернівецької області.

Господарський суд Чернівецької області ухвалою від 14 березня 2016 року у справі № 926/914-б/14 ліквідатором банкрута товариства з обмеженою відповідальністю призначив арбітражного керуючого ОСОБА_2

29 вересня 2016 року ПАТ Укрсоцбанк подав Господарському суду Чернівецької області заяву, в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу цементу №ТДБ03, укладений 30 квітня 2013 року між ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД та ТзОВ Торговий дім Боянівка та зобовязати ТзОВ Торговий дім Боянівка повернути ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД 7 941 885 грн.

Правовою підставою вимог ПАТ Укрсоцбанк називає статтю 20 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". ПАТ Укрсоцбанк вважає, що ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД до порушення справи про його банкрутство взяло на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовилось від власних майнових вимог, в результаті чого стало неплатоспроможним.

Господарський суд Чернівецької області прийняв заяву до розгляду у межах провадження у справі №926/914-б/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка Імпекс ЛТД».

Господарський суд Чернівецької області (суддя Дутка В.В.) ухвалою від 07 грудня 2016 року у справі №926/914-б/14 відмовив у задоволенні вимог публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про визнання недійсним договору купівлі-продажу цементу №ТДБ03 від 30 квітня 2013 року.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року (про визнання недійсним договору купівлі-продажу цементу) у справі №926/914-б/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка Імпекс ЛТД». Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема 20 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Львівський апеляційний господарський суд заслухав пояснення представника боржника, розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи та вважає, що законні підстави для задоволення апеляційної скарги публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року у справі №926/914-б/14 відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Предметом розгляду є вимога ПАТ Укрсоцбанк, як кредитора у справі №926/914-б/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка Імпекс ЛТД», визнати недійсним договір купівлі-продажу цементу№ТДБ03, укладений 30 квітня 2013 року ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД(покупець) з ТзОВ Торговий дім Боянівка (продавець) та зобовязати ТзОВ Торговий дім Боянівка повернути ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД 7 941 885 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ Укрсоцбанк Господарський суд Чернівецької області констатував наступне.

30 квітня 2013 року ТзОВ Торговий дім Боянівка (продавець) та ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД (покупець) уклали договір купівлі-продажу цементу № ТДБ03 за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю товарно-матеріальні цінності в асортименті (надані товар) окремими партіями згідно заказів/рахунків на оплату, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар на умовах визначених договором.

Оплата товару покупцем здійснюється шляхом 100% передоплати - перерахування грошей на рахунок продавця в термін одного банківського дня без урахування дня виписки рахунку (п.5.1. Договору).

Додатковою угодою №1 від 03 грудня 2013 року сторони внесли зміни до договору купівлі-продажу цементу № ТДБ03, зокрема сторони домовились продовжити дію договору купівлі-продажу цементу №ТДБ03 до 30 квітня 2014 року. Продавець зобов'язався здійснити поставку товару на увесь обсяг здійсненої покупцем попередньої оплати за цим договором у термін не пізніше 01 квітня 2014 року (п.2.).

За умовами п.3 додаткової угоди №1, у випадку невиконання продавцем п.2 угоди, він зобов'язується повернути покупцю увесь обсяг здійсненої попередньої оплати по договору купівлі-продажу цементу №ТДБ03 шляхом перерахування коштів не пізніше 20 квітня 2014 року.

У випадку досягнення домовленості між сторонами про виконання зобов'язань іншим шляхом, в тому числі здійсненням поставки іншої номенклатури товару, наданням послуг чи здійсненням заліку взаємних однорідних вимог, сторони укладають відповідну угоду, якою регламентується порядок виконання зобов'язань (п.4 Додаткової угоди №1).

На виконання умов п.5.1. договору TзOB Боянівка Імпекс ЛТД здійснило попередню оплату, а саме в період з 29.05.2013р. по 07.10.2013р. перерахувало TзOB Торговий дім Боянівка 11180109,63 грн., що підтверджено актами звірки взаєморозрахунків станом на 24.04.2014р., платіжними дорученнями та актом перевірки ДПІ у м.Чернівцях №1493/24-12-22-01/31620929.

TзOB Торговий дім Боянівка не виконало умов п.п.2, 3 додаткової угоди №1 - у визначений строк не поставило товар та не повернуло покупцеві суму попередньої оплати.

Згідно із п. 2.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

З огляду на встановлені вище обставини суд першої інстанції відхилив доводи заявника щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу цементу № ТДБ03. При цьому зазначив, що зобовязання TзOB Торговий дім Боянівка за спірним договором у подальшому припинено зарахуванням зустрічних однорідних вимог внаслідок укладення між TзOB Торговий дім Боянівка та TзOB Боянівка Імпекс ЛТД угоди №1 від 25 квітня 2014 року та Угоди №2 від 05 травня 2014 року.

Крім того суд наголосив, що спеціальні підстави, передбачені статтею 20 Закону про банкрутство, для визнання недійними правочинів застосовуються господарським судом у разі їх укладення після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство. Договір купівлі-продажу цементу № ТДБ03 укладений 30 квітня 2013 року, а провадження у справі про банкрутство TзOB Боянівка Імпекс ЛТД порушене Господарським судом Чернівецької області 16 грудня 2014 року. ПАТ Укрсоцбанк не доведено тих обставин, з якими законодавець пов'язує визнання у даному випадку договору недійсним на підставі статті 20 Закону про банкрутство.

Суд першої інстанції також вказав, що вимога зобовязати ТзОВ Торговий дім Боянівка повернути ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД 7 941 885 грн. є похідною від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу цементу №ТДБ03 від 30 квітня 2013 року, а тому також не підлягає задоволенню.

Львівський апеляційний господарський суд вважає законним і обгрунтованим висновок Господарського суду Чернівецької області про відсутність підстав для визнання недійсними договору купівлі-продажу цементу №ТДБ03 від 30 квітня 2013 року та зобовязання ТзОВ Торговий дім Боянівка повернути ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД 7 941 885 грн.

За змістом частини першої статті 20 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії (ч.2 ст.20).

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або конкурсного кредитора про визнання недійсним правочину (договору) господарський суд виносить ухвалу (ч.4 ст.20).

Оспорюваний кредитором ПАТ «Укрсоцбанк» договір купівлі-продажу цементу №ТДБ03 укладений 30 квітня 2013 року TзOB Торговий дім Боянівка та TзOB Боянівка Імпекс ЛТД за один рік і сім місяців до дати порушення справи про банкрутство ТзОВ Боянівка Імпекс ЛТД (16 грудня 2014 року), а тому немає підстав для застосування статті 20 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» щодо недійсності договору купівлі-продажу цементу №ТДБ03 від 30 квітня 2013 року з інших підстав і обгрунтувань не були предметом розгляду в суді першої інстанції, тому в силу приписів статті 101 ГПК України не приймаються і не розглядаються судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 103 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07 грудня 2016 року у справі №926/914-б/14 залишити без змін, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя Л.Л. Давид

суддя Г.Т. Кордюк