донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.08.2017р. справа №905/2193/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від апелянта:не зявився;
від позивача:не зявився;
від відповідача:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуГоловного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від29.06.2017р.
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо», м. Київ
прозміну способу виконання та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р.
у справі№905/2193/16 (суддя Мельниченко Ю.С.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо», м. Київ
до Виконавчого комітету Шахтарської міської ради, м. Шахтарськ Донецької області
простягнення 64138,60грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо», м. Київ (Позивач) до Виконавчого комітету Шахтарської міської ради, м. Шахтарськ Донецької області (Відповідач) були задоволені частково, стягнуто з останнього на користь Позивача заборгованості за договором №04/13 на розробку робочого проекту від 28.01.2013р. в розмірі 64138,50грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00грн.

30.09.2016р. Господарським судом Донецької області було видано наказ про примусове виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16.

19.06.2017р. до Господарського суду Донецької області надійшла заява від Позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» (а.с.а.с.72-74) про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16 шляхом проведення безспірного списання стягуваних за означеним рішенням коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» посилалось на обовязковий характер судових рішень, який гарантований Конституцією України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а також численну практику Європейського суду з прав людини, в той час як не перебування Відповідача, відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області яким наказ суду було повернуто без виконання, на розрахунково-касовому обслуговувані в органах казначейства та його знаходження на території проведення АТО не є обставиною, що виключає здійснення виконання судових актів органами, до повноважень яких віднесено виконання рішень суду та не є підставою для їх невиконання.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.06.2017р. у справі №905/2193/16 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» про зміну способу та порядку виконання рішення суду було задоволено - змінено спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. у справі №905/2193/16 про стягнення з Виконавчого комітету Шахтарської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» заборгованості за договором №04/13 на розробку робочого проекту від 28.01.2013р. в розмірі 64138,50грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00грн., шляхом проведення безспірного списання коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Ухвала місцевого суду, з огляду на конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, незалежно від міста їх реєстрації, а також застосовану у цієї справі практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення від виконання судових рішень (рішення у справі «Ромашов проти України», «Шмалько проти України», «Сокур проти України», «ОСОБА_5 проти Італії»), була мотивована врахуванням справедливого балансу інтересів стягувача та боржника, нормами Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011р., а також тим, що рішення суду не виконувалось тривалий час у звязку з відсутністю відкритих рахунків у Відповідача.

Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.06.2017р. у справі №905/2193/16 та відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» про зміну способу та порядку виконання рішення суду в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає безпідставне застосування останнім до правовідносин з виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. у справі №905/2193/16 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки Відповідач (боржник) є органом місцевого самоврядування та фінансується за рахунок коштів місцевого бюджету, тоді як згідно означеного закону держава гарантує виконання рішень суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган чи державне підприємство, установа, організація, що фінансується з державного бюджету, що також узгоджується зі ст.7 Бюджетного кодексу України, положення якою встановлюють принцип відсутності у держави обовязку нести відповідальність коштами державного бюджету за бюджетні зобовязання органів місцевого самоврядування. Окрім того апелянт зазначає, що у суду відсутнє право втручання в повноваження органу виконання судового рішення шляхом його підміни, враховуючи, при цьому, що механізм та спосіб виконання рішення суду шляхом проведення безспірного списання коштів з Державного бюджету України у даному випадку в порядку ст.121 Господарського процесуального кодексу України чинним процесуальним законодавством не передбачений.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Чернота Л.Ф.і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.07.2017р. було порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 08.08.2017р. об 14.40год.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представники учасників справи у судове засідання 08.08.2017р., попри вжиті заходи з належного повідомлення, не зявились, що, враховуючи на невизнання їх явки обовязковою, достатності наявних матеріалів для правової оцінки переглядуваної ухвали, а також строки апеляційного провадження, за висновком судової колегії, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового акту місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 28.11.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» листом №11/28/06 (а.с.79) звернулось до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області з запитом на отримання публічної інформації щодо фактичного перерахування залишків коштів місцевого бюджету міста Шахтарськ Донецької області до спеціального фонду обласного бюджету Донецької області на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до підпункту 4 пункту 24 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України.

Листом №10-13/3680 від 08.12.2016р. (а.с.81) Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області повідомило Позивача про суму, що була перерахована до спеціального фонду обласного бюджету Донецької області, а також зазначило, що розпорядженням Голови Донецької облдержадміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації №548 від 04.07.2016р. було визначено перелік обєктів і заходів, що будуть здійснюватися за рахунок залишків коштів місцевого бюджету населених пунктів Донецької області.

В свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» листом №03/27/04 від 27.03.2017р. направило до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області заяву про виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16 разом з наказом суду від 30.09.2016р. про примусове виконання рішення. (а.с.82)

Листом №07.2-16/1043 від 07.04.2017р. (а.с.а.с.83,84) Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області повернуло означений наказ Позивачу без виконання посилаючись на механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, який передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011р. та згідно з п.24 якого стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають документи визначені цим Порядком до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник. В той час, Виконавчий комітет Шахтарської міської ради, як боржник у справі, на цей час не перебуває на обслуговуванні в Головному управлінні Донецькій області та в будь-якому іншому територіальному органі Казначейства Донецькій області. Також казначейство зазначило, що за інформацією наявною в його базах даних, Виконавчий комітет не перемістився із міста Шахтарськ, територія якого є непідконтрольною, тому казначейське обслуговування може здійснюватися лише після повернення такої території під контроль української влади або переміщення установи на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Таким чином, згідно цього листа, орган казначейства на цей час не може здійснити заходи щодо безспірного списання коштів згідно Порядку, оскільки, організація боржник не перебуває на розрахунково-касовому обслуговуванні в органах казначейства, проте після повернення території під контроль органів державної влади, територіальний орган казначейства за місцем обслуговування боржника матиме можливість здійснити виконання рішення суду по справі №905/2193/16 згідно положень Порядку.

Вважаючи, що знаходження Відповідача на території проведення АТО та не перебування його на розрахунково-касовому обслуговувані в органах казначейства не є обставинами, що виключають здійснення виконання судових актів органами, до повноважень яких віднесено виконання рішень суду та не є підставою для їх невиконання, Позивач (стягувач) звернулась з заявою до суду про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16 шляхом проведення безспірного списання стягуваних за означеним рішенням коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Господарський суд Донецької області, посилаючись на конституційний принцип доступності до правосуддя всіх осіб, незалежно від міста їх реєстрації, а також застосовану практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення від виконання судових рішень (рішення у справі «Ромашов проти України», «Шмалько проти України», «Сокур проти України», «ОСОБА_5 проти Італії»), враховуючи справедливий баланс інтересів стягувача та боржника, норми Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011р., а також не виконання тривалий час рішення суду у звязку з відсутністю відкритих рахунків у Відповідача, оспорюваною ухвалою від 29.06.2017р. задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» в повному обсязі.

Втім, з означеним висновком суду першої інстанції апеляційний господарський суд погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України суд при наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони у виняткових випадках, залежно від обставин справи може, серед іншого, змінити спосіб та порядок його виконання.

Так, згідно 7.1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Наведене вище свідчить, що передбачена ст.121 Господарського процесуального кодексу України зміна судом порядку і способу виконання, незалежно від обставин, які Стягувачем визначені у якості підстави, є запровадження судом таких змін у параметрах виконання судового рішення, що зачіпають саме виконавчі дії (їх сутність чи процедуру здійснення), але не впливають на субєкта - боржника, відносно якого такі змінені дії мають застосовуватися. Дотримання означених меж втручання судом у виконавче провадження вже відносно вирішеної справи є обовязковим в силу ч.2 ст.19 Конституції України.

Між тим, переглядувана ухвала суду не опосередковує зміни способу виконання судового рішення, адже стягнення коштів, що було визначено судовим рішенням, не було замінено на іншу форму виконання, а запроваджує зміну джерела походження таких коштів з місцевого на державний бюджет. Втім, така заміна фактично зумовлює заміну боржника, адже місцевий бюджет за змістом ч.1 ст.142 Конституції України і ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є матеріальною основою органів місцевого самоврядування самостійних юридичних осіб відповідно до ч.1 ст.16 цього Закону і окремих від Держави учасників цивільних правовідносин у розумінні ч.2 ст.2 Цивільного кодексу України.

Заміна сторони боржника, щодо якого мають бути запроваджені у певний спосіб (первісний або змінений) дії з виконання рішення, опосередковується ст.25 Господарського процесуального кодексу України за наявністю передбачених для цього підстав універсального або сингулярного правонаступництва. Відтак, покладання обовязку зі сплати визначених до стягнення судовим рішенням сум за рахунок джерела (державного бюджету), приналежного іншому субєкту правовідносин - Державі, тоді як рішення було винесено відносно органу місцевого самоврядування, є можливим за умов матеріального правонаступництва Держави у спірних правовідносинах.

Між тим, ані заява Стягувача, ані матеріали справи не містять жодних доказів для висновку про існування такого правонаступництва, а посилання місцевого суду на Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», як вірно було зазначено апелянтом, в силу статусу боржника та ст.2 означеного Закону є безпідставним, адже не встановлює обовязку виконання державою судових рішень про стягнення, винесених відносно органів місцевого самоврядування.

Апеляційний суд зауважує, що а п.3 ч.1 ст.7 Бюджетного кодексу України встановлює принципи самостійності державного та місцевих бюджетів та відсутності відповідальності Держави коштами державного бюджету за зобовязання місцевих бюджетів, що також узгоджується і з ч.6 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згадувані в переглядуваній ухвалі рішення ЄСПЛ не зумовлюють законність заміни джерела сплати на користь Стягувача як з огляду на наведені вище міркування щодо розмежування державного і місцевих бюджетів, так з огляду на те, що рішенням Господарського суду Донецької області у справі №905/2193/16 не досліджувалося і не вирішувалося питання відповідальності держави в особі певного органу, що фінансується з державного бюджету, за невиконання грошових зобовязань перед Позивачем з боку Виконавчого комітету Шахтарської міської ради, так само, як і не розглядалося питання наявності/відсутності факту порушення державою позитивних обовязків зі забезпечення права мирного володіння майном у розумінні ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. відносно тривалого невиконання судового рішення. Дійсно, в межах означеної справи Стягувач навіть не звертався до суду в порядку ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України із скаргами на дії/бездіяльність органу примусового виконання, хоча результати такого розгляду на може розглядатися як автоматична підстава для відповідальності держави, оскільки покладання судом саме грошової відповідальності на державу за невиконання судового рішення іншим субєктом передбачає встановлення одного зі складів правопорушення, передбачених ст.ст.1173 - 1175 Цивільного кодексу України, в межах відповідного позовного провадження.

Враховуючи вищезазначене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Донецької області від 29.06.2017р. у справі №905/2193/16 винесена із порушенням наведених норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області підлягає задоволенню, наслідком чого є скасування оскаржуваної ухвали із відмовою у задоволені заяви Позивача про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16 шляхом проведення безспірного списання стягуваних за означеним рішенням коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Вказаний результат апеляційного провадження згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком стягнення з Позивача судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.99, 25, 101 - 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, м. Маріуполь Донецької області на ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.06.2017р. у справі №905/2193/16 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 29.06.2017р. у справі №905/2193/16 скасувати та відмовити у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо», м. Київ про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 13.09.2016р. по справі №905/2193/16 шляхом проведення безспірного списання стягуваних за означеним рішенням коштів з Державного бюджету України, а саме рахунків, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича комерційна фірма «Донбас-Термо» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12, ідентифікаційний код 31445803) в дохід Державного бюджету України на рахунок 2002, одержувач коштів - УДКСУ у м. Харкові, код одержувача - 37999649, МФО - 851011, код класифікації доходів - 22030101, призначення платежу - «*;101; судовий збір, за позовом, Донецький апеляційний господарським суд» судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1600,00грн.

4. Доручити Господарському суду Донецької області видати відповідний наказ про примусове виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.08.2017р., оформивши його у відповідності до приписів ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

5. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надрук. 5 примірників: 1 - Позивачу, 2 - Відповідачу, 3 апелянту,4- у справу, 5- ГСДО