КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2017 р. Справа№ 910/1088/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Сидоренко Ю.А. (представник за довіреністю)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Саєнко Д.М. (представник за довіреністю)

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю

на ухвалу господарського суду міста Києва

від 05.07.2017

у справі № 910/1088/13 (суддя Балац С.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "РОДОВІД БАНК"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-БУДКОМПЛЕКТ"

2) фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_4

про визнання недійсним договору, солідарне стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.07.2017 заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, а саме:

- квартиру №199, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, загальною площею - 45,4 кв.м., (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві приватної власності фірмі "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 14073675.

- квартиру №201, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, загальною площею - 57,4 кв.м., (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві приватної власності фірмі "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 14073675.

- квартиру №203, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, загальною площею - 42,1 кв.м., (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що належить на праві приватної власності фірмі "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 14073675.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою суду, фірма "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2017 у справі №910/1088/13.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена місцевим господарським судом з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права. При цьому в апеляційній скарзі скаржник зазначає, зокрема про те, що суд, в порушення вимог ГПК України, виніс оскаржувану ухвалу лише за наявності посилання в заяві позивача на можливість ухилення відповідача-2 від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та документального підтвердження. Також скаржник посилається на п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011, в якому зазначено, що за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. Скаржник зауважує, що квартири №199, 201, 203, що знаходяться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, та на які накладено арешт, не є предметом спору і предметом договору іпотеки, про що відповідачем-2 було заявлено в суді першої інстанції, оскільки вказані квартири знаходяться на 24 поверсі, тоді як предметом договору іпотеки були квартири, що знаходяться на 2 - 22 поверхах, а тому посилання позивача на начебто незаконне відчуження відповідачем-2 предмету договору іпотеки є неправдивим та непідтвердженим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 24.07.2017 апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 02.08.2017.

24.07.2017 через відділ забезпечення документообігу Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло доповнення на апеляційну скаргу, в яких зазначено зокрема про те, що станом на 03.02.2010 правовідносини сторін за кредитним договором та, відповідно договором поруки та іпотеки були припинені, а тому у відповідача-2 не було зобов'язань перед банком повідомляти останнього про звершення будівництва житлового будинку та оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки, а також погоджувати відчуження такого нерухомого майна.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 02.08.2017 розгляд апеляційної скарги відкладено на 08.08.2017.

04.08.2017 через відділ забезпечення документообігу Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло пояснення до апеляційної скарги, в яких надано пояснення по суті спору; містяться посилання на п.4 постанови пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006.

В судове засідання апеляційної інстанції 08.08.2017 представники відповідача-1, третьої особи не з'явилися.

Оскільки явка представників сторін, третьої особи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, третьої особи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати апеляційну скаргу у відсутність представників відповідача-1, третьої особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 08.08.2017 представник відповідача-2 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2017 у справі №910/1088/13.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 08.08.2017 представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2017 у справі №910/1088/13 - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-2, перевіривши матеріали оскарження ухвали суду, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-БУДКОМПЛЕКТ" та фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю про визнання недійсним договору від 02.02.2010 про припинення дії кредитного договору №22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009, укладеного між позивачем та відповідачем-1, солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ-БУДКОМПЛЕКТ" та фірми "Т.М.М." - товариства з обмеженою відповідальністю заборгованості за кредитним договором №22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 та звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна за договором іпотеки від 17.04.2009, укладеного між позивачем та відповідачем-2.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.09.2013 у справі №910/1088/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2014, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.08.2014 рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2013 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2014 у справі №910/1088/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2014 залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015, позов задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.07.2015, рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 у справі №910/1088/13 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/1088/13 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2016 рішення господарського суду міста Києва від 09.06.2016 у справі № 910/1088/13 скасовано. У задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2017 вказані вище судові акти скасовано, а дану справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.04.2017 справу №910/1088/13 прийнято до провадження судді Балац С.В.; призначено розгляд даної справи.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач звернувся із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме:

- квартиру №199, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, загальною площею - 45,4 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, що належить на праві приватної власності фірмі "Т.М.М." - товариству з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 14073675;

- квартиру №201, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, загальною площею - 57,4 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, що належить на праві приватної власності фірмі "Т.М.М." - товариству з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 14073675;

- квартиру №203, що знаходиться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, загальною площею - 42,1 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00, що належить на праві приватної власності фірмі "Т.М.М." - товариству з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код 14073675.

В обґрунтування поданої заяви позивач посилався на те, що 17.04.2009 між відкритим акціонерним товариством "РОДОВІД БАНК", яке було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "РОДОВІД БАНК", та товариством з обмеженою відповідальністю "ТММ-БУДКОМПЛЕКТ", як позичальником, був укладений кредитний договір №22.1/12-КЛТ-09 (далі - кредитний договір). З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №22.1/12-КЛТ-09 було укладено договір поруки №22.1/12-П-09 між Банком та фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю, як поручителем, у відповідності до умов якого поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ТОВ "ТММ-БУДКОМПЛЕКТ" за вказаним кредитним договором. Також, 17.04.2009 між Банком, як іпотекодержателем, та фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою відповідальністю, як іпотекодавцем, було укладено договір іпотеки №22.1/12-З-09, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстрований в реєстрі за №418, у відповідності до умов якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі ТОВ "ТММ-БУДКОМПЛЕКТ" своїх зобов'язань перед іпотекодержателем за кредитним договором №22.1/12-КЛТ-09 від 17.04.2009 передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця у майбутньому згідно з інвестиційно-підрядним договором №36/06-06 на виконання робіт по будівництву житлового будинку з гостьовою автостоянкою та об'єктами соціально-культурного побуту на проспекті Космонавта Комарова, 22-28 у Солом'янському районі м. Києва від 15.06.2006, що укладений між іпотекодавцем та Благодійним фондом "Солом'янка". Позивач, зазначає, що порушуючи умови договору іпотеки відповідач-2 не повідомив іпотекодержателя про завершення будівництва житлового будинку та оформлення правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, здійснив без згоди Банку відчуження частини об'єктів нерухомого майна, що входить до предмету іпотеки, на користь третіх осіб; в зв'язку з постійною реалізацією відповідачем-2 заставного майна третім особам, станом на 05.07.2017 за відповідачем-2 зареєстровано три квартири №№199, 201, 203. Позивач зазначив про порушення його прав як іпотекодержателя за договором іпотеки, в зв'язку з чим просив вжити заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту, оскільки невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В ухвалі від 05.07.2017 про забезпечення позову місцевим господарським судом визнано обґрунтованими припущення позивача щодо можливої реалізації спірного майна чи його обтяження. Також суд зазначив в оскаржуваній ухвалі, що відчуження чи обтяження відповідачем-2 іпотечного майна у випадку задоволення позову утруднить виконання рішення суду у даній справі, адже унеможливить реалізацію позивачем права звернути стягнення на таке майно, з метою задоволення таким чином власних забезпечених вимог, а також зумовить необхідність звернення до суду з новими позовами; вжиття заходів до забезпечення позову шляхом арешту іпотечного майна сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову - забезпечить реальну та адекватну можливість звернути стягнення на таке майно; невжиття ж зазначених заходів до забезпечення позову утруднить виконання рішення господарського суду, оскільки спірне майно може бути відчужено третім особам або обтяжено новими зобов'язаннями, що вже зроблено відповідачем-2 з частиною предмету іпотеки. При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування вищезгаданих заходів до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу. З огляду на викладене, судом визнано заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачеві вчиняти певні дії. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" №16 від 26.12.2011 роз'яснено, що відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого. За позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

Проте, ухвала місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову наведеним вимогам не відповідає з огляду на те, що майно, на яке накладено арешт, а саме: квартири №199, 201, 203, що знаходяться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, не є предметом договору іпотеки та відповідно предметом спору, оскільки як вбачається з наявної в матеріалах оскарження ухвали інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, вказані квартири знаходяться на 24 поверсі, тоді як відповідно до п.1.1 договору іпотеки №22.1/12-3-09 від 17.04.2009 іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця у майбутньому згідно з інвестиційно-підрядним договором №36/06-06 на виконання робіт по будівництву житлового будинку з гостьовою автостоянкою та об'єктами соціально-культурного побуту на проспекті Космонавта Комарова, 22-28 у Солом'янському районі м. Києва від 15.06.2006, що укладений між іпотекодавцем та Благодійним фондом "Солом'янка" і буде збудовано за вищевказаною адресою квартири, які знаходяться на другому - двадцять другому поверхах.

З огляду на викладене, враховуючи неузгодженість предмету позову і заходів до забезпечення позову, що полягають у накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: квартири №199, 201, 203, що знаходяться за адресою: місто Київ, проспект Космонавта Комарова, будинок номер 26, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та відмову в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, у зв'язку з її необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 66, 67, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фірми "Т.М.М." - Товариства з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.07.2017 у справі №910/1088/13 скасувати.

Матеріали оскарження ухвали суду у справі №910/1088/13 повернути господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко