ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 серпня 2017 року Справа № 915/543/17

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника ТОВ агрофірма ЕРІДАН-КОМЕРЦ: ОСОБА_2, дов. б/н від 10.07.2017; представника ТОВ агрофірма Хоружівка: ОСОБА_3, дов. б/н від 01.07.2017; розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Хоружівка (42130, Сумська обл., Недригайлівський район, с.Хоружівка, вул.Центральна,9) про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 19.04.2017 по справі №7/2017 за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма ЕРІДАН-КОМЕРЦ (54030, м.Миколаїв, вул.Адмірала Макарова, 40) до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Хоружівка (42130, Сумська обл., Недригайлівський район, с.Хоружівка, вул.Центральна,9) про: стягнення збитків в сумі 57122,22 грн., -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма Хоружівка звернулось до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 19.04.2017 по справі №7/2017.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ агрофірма Хоружівка зазначено, що підставою для скасування рішення третейського суду є, те, що рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою та права, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

В судових засіданнях представник заявника вимоги викладені в заяві підтримує та просить скасувати рішення третейського суду від 19.04.2017.

Представник ТОВ агрофірма ЕРІДАН-КОМЕРЦ в судовому засіданні просив в задоволенні заяви ТОВ агрофірма Хоружівка відмовити з підстав зазначених у письмових поясненнях.

29.06.2017 від Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2017 надійшли за супровідним листом №27/06-2 від 27.06.2017 матеріали справи №7/2017 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма ЕРІДАН-КОМЕРЦ до Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма Хоружівка про стягнення збитків в сумі 57122,22 грн. за договором №46 поставки сільськогосподарської продукції від 23.01.2017.

Вивчивши надані суду матеріали, заслухавши пояснення представника заявника, господарський суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 19.04.2017 по справі №7/2017 за позовом ТОВ агрофірма ЕРІДАН-КОМЕРЦ про стягнення збитків з ТОВ агрофірма Хоружівка у сумі 57122,22 грн. позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ агрофірма Хоружівка на користь ТОВ агрофірма ЕРІДАН-КОМЕРЦ збитки в сумі 57122,22 грн.

Справу розглянуто третейським суддею Лях Н.В.

Рішення підписано 24.04.2017 року третейським суддею Лях Н.В. та директором асоціації ОСОБА_4 (а.с. 9-17).

Справу розглянуто за місцезнаходженням третейського суду: 54030, Україна, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 42/18.

Підставою позову Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма Ерідан-Комерц визначило неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки сільськогосподарської продукції №46 від 23.01.2017, укладеним між ТОВ агрофірма Ерідан-Комерц та ТОВ агрофірма Хоружівка.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про третейській суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про третейські суди третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Аналогічні положення зазначені в ст.3 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при Миколаївській професійній асоціації «Третейське управління правовими конфліктами».

Відповідно до ч. 1 ст. 122-1 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 122-4 ГПК України, при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Господарський суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 122-5 цього Кодексу.

Пунктом 8.1 Договору поставки сільськогосподарської продукції №46 від 23.01.2017, укладеним між ТОВ агрофірма Ерідан-Комерц та ТОВ агрофірма Хоружівка, передбачено, будь-які спори, які виникають при зміні, розірванні або виконанні цього договору підлягають передачі на розгляд постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами на умовах та в порядку передбачених Положенням про постійно діючий третейський суд при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами та Регламентом постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами.

Предметом поданого до Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами позову є стягнення з ТОВ агрофірма Хоружівка збитків, які, на думку, ТОВ агрофірма Ерідан-Комерц були понесені внаслідок протиправної винної поведінки контрагента по Договору поставки сільськогосподарської продукції №46 від 23.01.2017, яка полягала у нездійсненні своєчасної реєстрації податкових накладних. При цьому, в якості підстав позову позивач посилається на Цивільного та Господарського кодексів України, якими регулюються правовідносини по стягненню саме збитків.

Відповідно до ст. 122-5 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано

у разі якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду передбачені ст. 51 Закону України Про третейські суди.

Виходячи зі змісту рішення третейського суду, з відповідача у справі стягнуто саме збитки, які за своїм правовим змістом є формою господарсько-правової відповідальності.

При цьому, предметом розгляду третейського суду не були правовідносини, які виникли між ТОВ «Агрофірма «Хоружівка» та органами Державної фіскальної служби, щодо адміністрування, порядку та строків реєстрації податкових накладних та питання відповідальності відповідно до норм Податкового кодексу України.

Таким чином, заявником не наведено обставин, які б у відповідності до ст.122-5 ГПК України могли бути підставою для скасування рішення третейського суду.

Всі інші посилання заявника стосуються суті існуючого між сторонами спору, тобто, оцінки обставин та доказів у справі, чому суд, не може надавати оцінку при розгляді спорів даної категорії, оскільки перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. За результатами розгляду заяви господарський суд виносить ухвалу, зміст якої, з огляду на припис частини першої статті 122-6 ГПК, має відповідати статті 84 (а не статті 86) названого Кодексу, з урахуванням особливостей відповідної категорії справ. Одна з таких особливостей полягає в тому, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише зясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 19.04.2017 у справі №7/2017 за позовом ТОВ агрофірма Ерідан-Комерц до відповідача - ТОВ агрофірма Хоружівка про стягнення збитків у сумі 57122,22 грн., із врахуванням того, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою у вигляді третейського застереження у договорі поставки сільськогосподарської продукції №46 від 23.01.2017, укладеному між ТОВ агрофірма Ерідан-Комерц та ТОВ агрофірма Хоружівка (пункти 8.1, 8.2, 8.3, 8.4 договору); господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому.

За вказаних обставин, в задоволенні заяви слід відмовити.

Частиною 6 ст. 49 ГПК України визначено, що - суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №7 від 21.02.2013, розподілу підлягають і суми судового збору, сплачені із заяв про скасування рішення третейського суду та про примусове виконання рішення третейського суду. Такий розподіл засновується на загальних засадах статті 49 ГПК; зокрема, в разі відмови в задоволенні відповідної заяви судовий збір покладається на заявника, а в разі скасування рішення третейського суду або видачі згаданого виконавчого документа - на іншу сторону третейського спору.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85, 122-1, 122-5, 122-6 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви ТОВ агрофірма Хоружівка про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Миколаївській професійній асоціації Третейське управління правовими конфліктами від 19.04.2017 по справі №7/2017, відмовити.

2. Судові витрати покласти на заявника.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.86 ГПК України

та підписана суддею 10 серпня 2017 року.

Суддя М.В.Мавродієва