ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.2017р. Справа №905/1073/17

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Краматорськ

до відповідача Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»,

м.Краматорськ

про стягнення матеріальних збитків в сумі 25259,58 грн., двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 3256,98 грн. та моральної шкоди в сумі 50000,00 грн.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Попов О.В.

Суддя Тарапата С.С.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувались перерви з 10.07. по

01.08.2017р., з 01.08. по 02.08.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ, про стягнення з відповідача матеріальних збитків в сумі 25259,58 грн., двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 3256,98 грн. та моральної шкоди в сумі 50000,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором на поставку електричної енергії №1157 від 25.06.2015р., що призвело до відсутності електричної енергії у приміщенні позивача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 07.06.2017р., в якому позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на відсутність з його боку протиправних дій, які могли призвести до виникнення збитків у позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Згідно договору про поділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності від 12.07.2016р. ОСОБА_1 є співвласником нежитлового вбудованого приміщення, розташовані на першому та другому поверху будівлі типографії, загальною площею 1554,7 кв.м., за адресою.: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 03.06.2015р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

25.06.2015р. між Фізичною особою ОСОБА_1 та відповідачем був підписаний договір №1157 про постачання електричної енергії, згідно з умовами якого відповідач продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 207,1 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Виходячи зі змісту позовної заяви, 01.08.2016р. працівниками відповідача без будь-якого попередження в порушення умов договору та Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, було припинено постачання електроенергії за адресою: АДРЕСА_2

Як вказує позивач, за даною адресою він здійснює підприємницьку діяльність шляхом розташування у приміщеннях будівельної бази магазину «Проком».

Внаслідок незаконного відключення будинку від енергопостачання, за твердженням позивача, він був змушений для забезпечення своєї життєдіяльності та підприємницької діяльності (а також інших орендарів, які здійснюють оренду приміщень за вказаною адресою), укласти договір прокату №02.08-01 бензинового генератора EG8000Е, користування якого відбувалось з 02.08.216р. по 26.08.2016р.

Згідно висновків Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у процесі розгляду справи №02-26-15/2016 (за заявами позивача), про неправомірність недопущення позивача до приладів обліку, зокрема, визнано дії відповідача неправомірними, а саме припинення з 01.08.2016р. електропостачання на об'єкт позивача у зв'язку зі спірною заборгованістю.

Листом №02-34/929 від 08.12.2016р. Донецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України рекомендувало відповідачу усунути причини виникнення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та умови, що йому сприяли, шляхом встановлення організаційно-розпорядчими документами порядку інформування споживачів, розрахунки з якими здійснюються за показаннями приладів обліку, розташованими на об'єктах енергопостачальників, про дату та час знімання показань цих приладів обліку, проведення на таких об'єктах робіт за заявами споживачів, тощо.

Внаслідок таких неправомірних дій відповідача, за твердженням позивача, вартість орендованого генератору згідно договору склала 150,00 грн. щодобово, витрати за оренду генератора склали 3600,00 грн., що підтверджується товарними чеками від 02.08.2016р. та 26.09.2016р. При цьому, витрати позивача на придбання бензину для генератора підтверджуються фіскальними чеками на суму 9029,79 грн. на придбання пального в обсязі 417,89 літрів. Таким чином, матеріальні збитки позивача становлять 3600,00 грн. + 9029,79 грн. та під час розгляду справи Донецьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України встановлені порушення відповідачем законодавства про економічну конкуренцію і такі факти в силу ст.55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є підставою для відшкодування завданої шкоди у подвійному розмірі, а саме 12629,79 грн.*2=25259,58 грн.

Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про електроенергетику» унормовано, що енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на користування електричною енергією, зокрема, п.4.1.2 договору №1157 від 25.06.2015р.).

Згідно п.4.1.2 договору №1157 від 25.06.2015р. у разі перерви в постачанні електричної енергії споживачу з вини постачальника понад встановлені для струмоприймачів відповідної категорії строки, постачальник несе відповідальність перед споживачем у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Згідно додатку №8 до договору щомісячний обсяг споживання електричної енергії за серпень 2016р. становить 900 кВт. год. У вказаний період вартість 1 кВт/год згідно з постановами НКРЕ №1309 від 22.07.2016р. дорівнювала 2,1574 грн. з ПДВ, внаслідок чого, враховуючи, що позивачу не відпускалася електрична енергія впродовж 26 діб, вартість недовідпущеної позивачеві електричної енергії в серпні складає (754,84 кВт/год. (900кВт/год/31 дн.*26)*2,1574 грн.) = 1628,49 грн.*2=3256,98 грн.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з відповідача матеріальних збитків в сумі 25259,58 грн., двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 3256,98 грн.

Крім цього, внаслідок незаконних дій відповідача з відключення будинку позивача від електропостачання позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягає у повному руйнуванні його звичного життєвого укладу, повноцінного забезпечення діяльності інтернет магазину будівельної бази, порушення організаційного клімату, виробничого ритму, ділових зв'язків тощо, внаслідок чого розмір фізичних та душевних страждань позивача оцінено в 50000,00 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача та вважає вимоги позивача такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів згідно ст.20 Господарського кодексу України, ст.16 Цивільного кодексу України може бути відшкодування збитків.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України відшкодування збитків та моральної шкоди є одним із наслідків порушення зобов'язання.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаних статей, відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки. Одночасно, для учасника господарських відносин, який потерпів від правопорушення, відшкодування збитків є способом захисту його прав та законних інтересів.

При цьому, обов'язок відшкодувати збитки настає, зокрема, у разі невиконання господарського зобов'язання, яким згідно із ст.173 Господарського кодексу України є зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв'язку між ними. В свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Як вказувалось вище, в обгрунтування своїх вимог про стягнення з відповідача збитків в сумі 25259,58 грн. позивач посилається на порушення виконання останнім своїх зобов'язань за договором №1157 від 25.06.2015р., Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням регулюються Законом України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28.

25.06.2015р. між відповідачем та Фізичною особою ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №1157, згідно з яким відповідач продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача із загальною (за всіма об'єктами) приєднаною потужністю 207,1 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електроенергії зазначається у додатку №1 «Однолінійна схема надання доступу до місцевої (локальної) електромережі» до цього договору.

Згідно розділу 2 договору відповідач зобов'язується постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, визначених у відповідності до розділу 5 та з урахуванням розділу 6 цього договору; із дотриманням на межі балансової належності електромереж постачальника гранічних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; із забезпеченням приймання електричної енергії на рівні загальної (за всіма об'єктами) дозволеної потужності 207,1 кВт. Одночасно, споживач зобов'язується дотримуватися режиму споживання електроенергії згідно з умовами розділу 5 договору; забезпечувати дотримання на межі балансової належності споживача гранічних показників якості електроенергії, визначених державними стандартами; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та №5 «Порядок розрахунків» до цього договору тощо.

Постачальник має право отримувати від споживача своєчасну плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та інші платежі, обумовлені цим договором; обмежити або припинити постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 договору та відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ. Споживач має право вимагати відшкодування збитків, внаслідок порушення постачальником умов цього договору; вимагати поновлення постачання електричної енергії в установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбулося без розірвання цього договору (розділ 3 договору).

Відповідно до розділу 7 договору облік електроенергії, спожитої споживачем та або субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. Розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами у відповідності до діючого законодавства. Порядок здійснення розрахунків за активну електроенергію та оплати за перетікання реактивної електроенергії обумовлюється додатками №5 «Порядок розрахунків» та №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до цього договору.

Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку та відомості щодо точок розрахункового обліку наведені у додатку №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» до цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2015р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.9.5 договору).

Сторонами до договору №1157 від 25.06.2015р. було підписано:

- додаток №1 «Однолінейна схема надання доступу до місцевої (локальної) електромережі», згідно якої електрична енергія постачається до офісу ОСОБА_1 АДРЕСА_2;

- додаток №2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», згідно якого балансова належність електромереж та установок постачальника ТП 212РУ-6/0,4кВ руб.3, ТП 206РУ-6/0,4кВ руб.11; споживача КЛ 0,4 кВ від РУ 0,4кВ ТП 212 руб.3, КЛ 0,4 кВ від РУ 0,4кВ ТП 206 руб.11, прилади обліку та струмоприймачі знаходяться на балансі обслуговування споживача. Споживач несе відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію електрообладнання, яке знаходиться в його підпорядкуванні, за збереження приладів обліку, дотримання оперативної дисципліни згідно ПКЕЕ. Наявність у споживача резервних джерел живлення відсутня;

- додаток №3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», згідно якого за згодою сторін зняття показів розрахункових приладів обліку активної і реактивної електричної енергії здійснюється споживачем самостійно або в присутності представника постачальника щомісяця до 24-00 годин останнього дня розрахункового періоду визначеного у додатку №5 до договору. Якщо розрахункові прилади обліку споживача встановлені на підстанції постачальника, зняття показів цих розрахункових приладів обліку здійснюється персоналом постачальника, ці покази фіксуються в «Акті фіксації показань приладів обліку». Зняття показів персоналом постачальника може здійснюватися у присутності споживача, в такому разі представник постачальника за запитом споживача повідомляє його точний стан проведення зняття показань. Зафіксовані покази розрахункових засобів обліку активної і реактивної електричної енергії оформлюються сторонами «Актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» додаток №10 до договору;

- додаток №4 «Порядок визначення обсягу електричної енергії та його вартості у разі завантаження схеми обліку нижче мінімально допустимого рівня та у разі невідповідності температурного режиму експлуатації засобів обліку вимогам, визначеним нормативно-технічними документами та/або паспортними даними засобів обліку»;

- додаток №5 «Порядок розрахунків», згідно якого розрахунковим вважається період з 00-00 год 10 числа попереднього місяця до 24-00 годин 9 числа поточного місяця. Розрахунки за активну електроенергію за розрахунковий період мають здійснюватись за роздрібними тарифами відповідного класу напруги. Споживач до 5 числа календарного місяця в поточному розрахунковому періоді на підставі виставленого постачальником рахунка здійснює попередню оплату за активну електричну енергію, яка буде спожита в наступному розрахунковому періоді. Розмір суми попередньої оплати розраховується постачальником як сума добутків, визначених на відповідний розрахунковий період рівні тарифів відповідного класу, на обсяг споживання електричної енергії, обумовлений у додатку №8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до договору. За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Період між датами початку та закінчення розрахункового періоду прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця) та сума платежу при остаточному розрахунку визначається виходячи з тарифів на активну електроенергію, що діяли на кінець розрахункового періоду та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних оформленого між постачальником та споживачем «Акта прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» додаток №10 до договору та здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка грошовими коштами на рахунки постачальника у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку. Для проведення остаточного розрахунку споживач не пізніше наступного дня з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати у постачальника за місцем надання звіту про обсяги спожитої електроенергії рахунку на оплету електроенергії. У разі неявки споживача для отримання рахунку постачальник направляє рахунок споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана у договорі. У такому випадку рахунок вважається отриманим споживачем з дня його відправлення;

- додаток №6 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії»;

- додаток №8, згідно якого сторонами узгоджено щомісячні обсяги споживання електричної енергії на 2016р.

- додаток №15 «Порядок проведення вимірів електричного навантаження в режимний день» тощо.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.04.2017р. по справі №905/278/17 стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" заборгованість за договором №1157 від 25.06.2015р. за активну електроенергію у розмірі 3786,69 грн., заборгованість за послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії у розмірі 172,97 грн., заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 24902,07 грн., пеню у розмірі 435,46 грн., 3% річних у розмірі 41,59 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1357,83 грн.

Як було встановлено судом під час розгляду справи, повідомленням відповідача №1157/20151218 від 18.12.2015р., позивачу скориговано об'єм споживання електричної енергії у січні 2016р. - з 4000 кВт/год. до 6000 кВт/год.

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за період січень 2016р., березень - травень 2016р. відповідач поставив, а позивач прийняв активну електроенергію в обсязі 26668 кВт/год. на суму 51378,74 грн. Відповідач виставив позивачу рахунки: - на оплату активної електроенергії на суму 5970,18 грн. (із врахуванням здійсненої позивачем оплати в розмірі 3131,78 грн.) за травень 2016р.; на оплату активної електроенергії на суму 5808,45 грн. (із врахуванням здійсненої позивачем оплати в розмірі 1716,55 грн. (11971,42 грн. - 1716,55 грн. = 5808,45 грн. грн.)) за червень 2016р., послуг із забезпечення перетікань реактивної електроенергії на суму 172,97 грн. за червень 2016р. Оплату вказаних рахунків позивач здійснив частково, а саме, рахунок на оплату активної електроенергії за травень 2016р. оплачений у повному обсязі (1716,55 грн. - переплата на початок розрахункового періоду, 1415,23 грн. - 04.05.2016р., 2021,76 грн. - 16.05.2016р., 3948,42 грн. - 30.05.2016р.), рахунок на оплату активної електроенергії за червень 2016р. оплачений частково (06.05.2016р. - 1716,55 грн., 14.09.2016р. - 2021,76 грн., залишок боргу - 3786,69 грн.), рахунок на оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної за червень 2016р. позивачем не оплачено.

Поряд з цим, відповідач також виставив позивачу рахунки на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, а саме: на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у січні 2016р. на суму 11440,50 грн.; на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у березні 2016р. на суму 559,47 грн.; на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у квітні 2016р. на суму 2078,94 грн.; на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у травні 2016р. на суму 6068,65 грн.; на оплату за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у червні 2016р. на суму 4754,51 грн.

Як встановлено судом, позивач не належним чином виконав свої зобов'язання за договором про постачання електричної енергії, у зв'язку з чим борг останнього за спожиту активну електроенергію у червні 2016р. становив 3786,69 грн., а борг за послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії у червні 2016р. - 172,97 грн.

На момент прийняття рішення у даній справі, матеріали справи не містили доказів сплати позивачем сум боргу за активну електроенергію та послуги із забезпечення перетікань реактивної електроенергії, а тому грошове зобов'язання позивача в цій частині всупереч нормам законодавства та умовам договору перед відповідачем залишилось невиконаним.

За таких обставин, господарський суд у справі №905/278/17 дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у відповідній частині, а отже і про їх задоволення.

Крім цього, судом було встановлено, що обсяг споживання електричної енергії у січні 2016р. склав 13 198 кВт/год., що перевищив договірний обсяг споживання на 7198 кВт/год., у березні 2016р. - 4352 кВт/год., що перевищив договірний обсяг споживання на 352 кВт/год., у квітні 2016р. - 2308 кВт/год., що перевищив договірний обсяг споживання на 1308 кВт/год., у травні 2016р. - 4502 кВт/год., що перевищив договірний обсяг споживання на 3602 кВт/год., у червні 2016р. - 2308 кВт/год., що перевищив договірний обсяг споживання на 2822 кВт/год., у зв'язку з чим відповідачем нараховано двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини, а саме: у січні 2016р. - 11440,50 грн.; у березні 2016р. - 559,47 грн.; у квітні 2016р. - 2078,94 грн.; у травні 2016р. - 6068,65 грн.; у червні 2016р. - 4754,51 грн. За таких обставин позовні вимоги у вказаній частині було також задоволено.

Вказане судове рішення набрало законної сили 25.04.2017р.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто, рішення господарського суду Донецької області від 13.04.2017р. по справі №905/278/17 в частині встановлення факту невиконання позивачем зобов'язань з оплати вартості отриманої електричної енергії має преюдиційний характер для цієї справи.

Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, передбачено обов'язок постачальника припинити повністю або частково постачання електричної енергії споживачу у разі настання певних випадків, передбачених п.7.5, у тому числі у разі несплати рахунків, передбачених умовами договору.

Припинення постачання електричної енергії у разі несплати рахунків, передбачених умовами договору, також встановлено п.6.1.3 договору №1157 від 25.06.2015р.

21.07.2017р. відповідачем на адресу позивача направлено цінною кореспонденцію з описом вкладення повідомлення про припинення постачання електричної енергії з 01.08.2016р. Направлення даного повідомлення підтверджується наявним у матеріалах справи описом вкладення до цінного листа від 21.07.2016р. на адресу позивача: АДРЕСА_2

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач діяв згідно Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, та умов договору №1157 від 25.06.2015р.

При цьому, посилання позивача на висновки Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у процесі розгляду справи №02-26-15/2016 суд до уваги не приймає.

Так, відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

Цивільне законодавство України не встановлює обмежень у здійсненні особою права на звернення до суду з вимогами про відшкодування шкоди. Порядок провадження у таких справах врегульовано нормами процесуального законодавства.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України не передбачає рішення Антимонопольного комітету України серед підстав звільнення від доказування. Розділ VIII "Відповідальність за порушення законодавства про захист економічної конкуренції" Закону України «Про захист економічної конкуренції» не відносить до компетенції Антимонопольного комітету України вирішення питань стосовно відшкодування збитків. Тому факт зловживання монопольним (домінуючим) становищем, як і завдання у зв'язку з цим шкоди за позовами на підставі статті 55 Закону України «Про захист економічної конкуренції», підлягають доказуванню відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України за загальними правилам (у тому числі, можливо, і без участі органів АМК).

Відповідну правову позицію наведено й у постанові Верховного Суду України від 20.12.2005 зі справи N 12/141-185-21/51-20/170.

На підставі викладеного, за висновками суду, факт порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, умов договору №1157 від 25.06.2015р. не доведений наданими до справи матеріалами.

За приписом ст.22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, при заявлені вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем майнових прав позивача, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв'язку між ними. В свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Як встановлено судом, розрахунок збитків проведений позивачем на підставі договору прокату №02.08.-01 від 02.08.2016р., товарних чеків від 02.08.2016р., 26.08.2016р., фіскальних чеків за період з 02.08.2016р. по 24.08.2016р., 26.08.2016р.

Проте, за висновками суду, вказані документи можуть свідчити виключно про оренду позивачем генератору та сплату цієї оренди, придбання пального.

Будь-яких документів, які б свідчили про здійснення позивачем підприємницької діяльності у АДРЕСА_2 до матеріалів справи не надано. Зокрема, як вказувалось вище, згідно договору купівлі-продажу позивач є співвласником вбудованого нежитлового приміщення типографії. Згідно витягу з ЄДР місцепроживанням позивача є: АДРЕСА_3 При цьому, основним видом економічної діяльності позивача є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. Доказів знаходження у даному приміщенні інтернет-магазину будівельних товарів «Проком», наявності орендарів у даному приміщенні матеріали справи не містять.

Відсутність відповідних доказів провадження позивачем підприємницької діяльності обумовлює недоведеність позивачем й використання генератору у даному приміщенні протягом спірного періоду, кількість використаного у зв'язку з цим пального тощо.

За таких обставин, за висновками суду, недоведеними є наявність та розмір збитків позивача, а також наявність причинного зв'язку між ними.

Згідно із ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Проте, як вказувалось вище, позивачем не доведено належними засобами факту порушення його прав відповідачем, внаслідок чого вимоги про стягнення моральної шкоди також є необгрунтованими.

Відповідно до пункту 7.1 ПКЕЕ електрична енергія постачається споживачу безперервно, крім випадків, передбачених договором та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Обмеження в споживанні електричної енергії, а також вживання заходів щодо регулювання постачання електричної енергії споживачам здійснюється в порядку, встановленому законодавством України.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення недовідпущеної електричної енергії в сумі 3256,98 грн., позивач вказував на положення статті 24 Закону України "Про електроенергетику" та на пункт 4.1.2 договору.

Частиною 11 статті 24 названого закону передбачено, що енергопостачальники, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території, несуть відповідальність за порушення умов та правил здійснення ліцензованої діяльності з урахуванням неналежного проведення розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії, а також із суб'єктом господарської діяльності, що здійснює передачу або розподіл належної енергопостачальнику електричної енергії, у разі, коли електрична енергія поставляється мережами, які не є його власністю.

Як унормовано частиною 13 статті 24 Закону України "Про електроенергетику", енергопостачальники несуть відповідальність перед споживачами електричної енергії у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника (згідно з умовами договору на постачання електричної енергії).

Як встановлено судом, умовами п.4.1.2 договору №1157 від 25.06.2015р. сторони погодили, що у разі перерви в постачанні електричної енергії споживачу з вини постачальника понад встановлені для струмоприймачів відповідної категорії строки, постачальник несе відповідальність перед споживачем у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії.

Пунктом 6.44 ПКЕЕ встановлено, що у разі не передбаченого умовами договору переривання постачання електричної енергії з вини електропередавальної організації або постачальника електричної енергії та/або відпуску електричної енергії, параметри якості якої перебувають поза межами показників, зазначених у договорі, споживач має право на повернення йому коштів у розмірі, визначеному відповідно до законодавства України.

У разі переривання електропостачання уповноваженими представниками споживача, постачальника електричної енергії та електропередавальної організації (основного споживача) складається акт про застосування обмеження, у якому зазначаються час перерви та обсяг недовідпущеної споживачу електричної енергії, інші необхідні дані. Сторони можуть додати до акта документи, які підтверджують вину іншої сторони або відсутність своєї вини.

Час переривання визначається спільно за документацією споживача, постачальника електричної енергії та електропередавальної організації (основного споживача) з моменту припинення або обмеження постачання електричної енергії до відновлення електропостачання відповідно до диспетчерських оперативних документів електропередавальної організації.

Якщо переривання в електропостачанні викликане технологічними порушеннями в роботі мереж електропередавальної організації, то у разі визначення обсягу недовідпущеної електричної енергії час перерви зменшується на проміжок часу, який регламентується ПУЕ відповідно до категорії надійності електропостачання струмоприймачів.

Обсяг електричної енергії, що недовідпущена споживачу, визначається як різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у період обмеження відповідно до договору (визначається, виходячи із середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період та часу переривання), і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період.

Нарахована за актом величина відшкодування за перерву в електропостачанні враховується в наступних розрахункових періодах або за заявою споживача перераховується на його поточний рахунок (пункт 6.46 ПКЕЕ).

Системний аналіз положень статті 24 Закону України "Про електроенергетику" та пунктів 6.44, 6.46 ПКЕЕ дає підстави для висновку, що така міра відповідальності як стягнення з енергопостачальної організації двократної вартості недовідпущеної електричної енергії має місце за умови саме переривання, тобто обмеження постачання електроенергії у певний проміжок часу, і обов'язково, з вини енергопостачальної організації. При цьому, обставини переривання мають бути підтверджені відповідним актом, складеним відповідно до пункту 6.46 ПКЕЕ з прикріпленою до нього документацією та диспетчерськими оперативними документами електропередавальної організації, які свідчать про відновлення постачання електроенергії, оскільки обмеження чи припинення постачання здійснюється технічними засобами шляхом опломбування устаткування призначеного для передачі електричної енергії споживачу.

Проте, за висновками суду викладеними вище, у даному випадку припинення постачання електричної енергії відповідачем відбулося саме внаслідок порушення позивачем своїх зобов'язань за договором №1157 від 25.06.2015р., у зв'язку з чим відсутні відповідні правові підстави для застосування відносно відповідача відповідальності згідно ст.24 Закону України «Про електроенергетику».

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальних збитків в сумі 25259,58 грн., двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 3256,98 грн. та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Краматорськ до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Краматорськ про стягнення матеріальних збитків в сумі 25259,58 грн., двократної вартості недовідпущеної електричної енергії в сумі 3256,98 грн. та моральної шкоди в сумі 50000,00 грн.

В судовому засіданні 02.08.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 02.08.2017р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя С.С. Тарапата

Суддя О.В. Попов