ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2017 р. Справа № 918/1049/16

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

до Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот"

про розірвання договорів купівлі-продажу,

за участі представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність 312-юд від 20.07.2017 р.

В судовому засіданні 15 серпня 2017 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10 жовтня 2016 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (далі Відділення) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" (далі Товариство) про розірвання укладених між сторонами договорів купівлі-продажу. В обгрунтування даного позову Відділення посилалося на те, що між сторонами було укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва залізобетонної огорожі, артезіанських свердловин, цеху наповнення і зберігання балонів, внутрішньомайданчикових залізничних доріг - виробництва аміаку, що знаходяться за адресою: м. Рівне-17, а саме: договір від 28 грудня 2005 року № 6487, договір від 28 грудня 2005 року № 6488, договір від 29 травня 2006 року № 2288 та договір від 29 травня 2006 року № 2286. За умовами вказаних правочинів відповідач, крім іншого, взяв на себе обовязок здійснити добудову наведених об'єктів незавершеного будівництва та ввести їх в експлуатацію. Водночас оскільки Товариство вищезазначених взятих на себе обовязків не виконало, Відділення, посилаючись на статтю 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", статтю 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", а також статті 530, 651 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статтю 188 Господарського кодексу України (далі ГК України) просило суд розірвати вищенаведені укладені між сторонами угоди.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 жовтня 2016 року (суддя Андрійчук О.В.) позовну заяву Відділення від 27 липня 2016 року № 10-07-02388 прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/1049/16 та призначено її до розгляду.

В процесі розгляду справи через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив Товариства на позовну заяву від 21 жовтня 2016 року № 539-юв (т. 1, а.с. 62-64), в якому відповідач заперечив проти задоволення позову Відділення з огляду на те, що єдиним належним підтвердженням невиконання відповідачем вимог спірних договорів купівлі-продажу, на думку останнього, є відповідний акт перевірки, який в порушення імперативних приписів чинного законодавства позивачем складений не був. Відтак, відповідач вказав на відсутність у матеріалах справи належних доказів порушення Товариством умов вищенаведених угод.

Слід також зазначити, що Товариством також було подано заяву про застосування строків позовної давності до предявлених Відділенням вимог (т. 1, а.с. 61).

Рішенням Господарського суду Рівненського області від 28 листопада 2016 року у даній справі, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 1 березня 2017 року, у задоволенні позову Відділення було відмовлено.

Водночас постановою Вищого господарського суду України від 29 травня 2017 року вищевказані судові рішення скасовано, а справу № 918/1049/16 направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2017 року справу № 918/1049/16 передано на розгляд судді Політиці Н.А.

Ухвалою суду від 27 червня 2017 року справу № 918/1049/16 прийнято до провадження судді Політики Н.А. та призначено її до розгляду на 17 липня 2017 року.

До початку призначеного судового засідання 17 липня 2017 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення від 14 липня 2017 року № 10-07-20 02629 з урахуванням положень постанови Вищого господарського суду України від 29 травня 2017 року (т. 1, а.с. 234-240), в яких Відділення підтримало предявлені ним позовні вимоги та наполягало на їх задоволенні.

Ухвалою суду від 17 липня 2017 року змінено найменування відповідача: з Публічного акціонерного товариства "РІНЕАЗОТ" на Приватне акціонерне товариство "РІВНЕАЗОТ".

Також ухвалою суду від 17 липня 2017 року розгляд справи відкладено на 7 серпня 2017 року.

До початку призначеного судового засідання 7 серпня 2017 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшли письмові пояснення Товариства (т. 2, а.с. 1-5), в яких останнє заперечило проти задоволення позову Відділення з огляду, зокрема, на те, що у матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують існування між сторонами спору щодо розірвання укладених між ними договорів купівлі-продажу, оскільки позивачем не було надано доказів звернення до Товариства з відповідними пропозиціями про розірвання цих угод.

У судовому засіданні 7 серпня 2017 року оголошувалася перерва до 15 серпня 2017 року.

До початку призначеного судового засідання через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява Товариства (т. 2, а.с. 11-12), в якій останнє повторно просило суд застосувати строки позовної давності до предявлених Відділенням вимог.

У судовому засіданні 15 серпня 2017 року представник відповідача проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, останній підтримав подану Товариством заяву про застосування строків позовної давності.

Позивач про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте явку свого повноважного представника у призначене судове засідання не забезпечив.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Зі змісту вищенаведених нормативних приписів чинного законодавства вбачається, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, беручи до уваги те, що позивачу надавалося достатньо часу для залучення до розгляду справи своїх представників, а також для подання письмових пояснень і додаткових документів, неявка повноважного представника Відділення не перешкоджає вирішенню даного спору, а у матеріалах справи наявні всі документи, необхідні для повного й всебічного розгляду зазначеного спору, суд не вбачає підстав для чергового відкладення цієї справи та здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасниками процесу оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2005 року між Відділенням (продавець) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот" (покупець), правонаступником якого є Товариство, укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва внутрішньомайданчикових залізничних доріг - виробництва аміаку (т. 1, а.с. 14-15).

Цей договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, скріплений печатками зазначених юридичних осіб, а також посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 28 грудня 2005 року та зареєстрований у реєстрі за № 6488.

За змістом пункту 1.1 цієї угоди продавець зобов'язався передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва - внутрішньомайданчикові залізничні дороги - виробництва аміаку, який розташований за адресою: м. Рівне-17, на земельній ділянці ВАТ "Рівнеазот", що знаходиться в постійному користуванні, а покупець, у свою чергу, зобов'язався прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Ступінь будівельної готовності об'єкта незавершеного будівництва становить 23%.

За пунктом 1.2 договору право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

11 січня 2006 року між позивачем та покупцем підписано акт передачі об'єкта незавершеного будівництва внутрішньомайданчикових залізничних доріг виробництва аміаку, за адресою: м. Рівне-17 (т. 1, а.с. 20).

Відповідно до пункту 1.5 вищевказаного договору указаний в цьому правочині об'єкт продано з урахуванням ПДВ за 25500 грн. 00 коп.

До обов'язків покупця за цим договором віднесено, зокрема, завершити будівництво та ввести об'єкт в експлуатацію протягом 3 років від дня підписання акта приймання-передачі (пункт 5.3 договору).

Додатковою угодою від 17 грудня 2009 року № 1 до вказаного договору внесено зміни, за якими строк завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію встановлено до 30 грудня 2012 року.

28 грудня 2005 року між Відділенням (продавець) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот" (покупець), правонаступником якого є Товариство, укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва цеху наповнення і зберігання балонів, корпус 372 виробництва аміаку (т. 1, а.с. 17-18).

Цей договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, скріплений печатками зазначених юридичних осіб, а також посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 28 грудня 2005 року та зареєстрований у реєстрі за № 6487.

За змістом пункту 1.1 даної угоди продавець зобов'язався передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва цеху наповнення і зберігання балонів, корпус 372 виробництва аміаку, який розташований за адресою: м. Рівне-17, на земельній ділянці ВАТ "Рівнеазот", що знаходиться в постійному користуванні, а покупець, у свою чергу, зобов'язався прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Ступінь будівельної готовності об'єкта незавершеного будівництва становить 12%.

За пунктом 1.2. договору право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

11 січня 2006 року між Відділенням та покупцем підписано акт передачі об'єкта державної власності групи Д незавершеного будівництва цеху наповнення і зберігання балонів, корпус 372 виробництва аміаку, за адресою: м. Рівне-17 (т. 1, а.с. 21).

Відповідно до пункту 1.5 договору указаний в цьому правочині об'єкт продано з урахуванням ПДВ за 31 000 грн. 00 коп.

До обов'язків покупця за цим договором віднесено, зокрема, завершити будівництво та ввести об'єкт в експлуатацію протягом 3 років від дня підписання акта приймання-передачі (пункт 5.3 договору).

Додатковою угодою від 17 грудня 2009 року № 1 до вказаного договору внесено зміни, за якими строк завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію встановлено до 30 грудня 2012 року.

29 травня 2006 року між позивачем (продавець) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот" (покупець), правонаступником якого є Товариство, укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва артезіанських свердловин виробництва аміаку (т. 1, а.с. 8-9).

Цей договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, скріплений печатками зазначених юридичних осіб, а також посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 травня 2006 року та зареєстрований у реєстрі за № 2286.

За пунктом 1.1 цієї угоди продавець зобов'язався передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва артезіанські свердловини виробництва аміаку, який розташований за адресою: м. Рівне-17, площа ділянки під забудову - 13 525 кв. м., а покупець, у свою чергу, зобов'язався прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Рівень будівельної готовності об'єкта будівництва становить 34%.

Відповідно до пункту 1.2 цього договору право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

9 червня 2006 року між позивачем та покупцем підписано акт передачі об'єкт незавершеного будівництва артезіанські свердловини - виробництва аміаку, за адресою: м. Рівне-17 (т. 1, а.с. 22).

Згідно з пунктом 1.5 зазначеного договору указаний в ньому об'єкт продано з урахуванням ПДВ за 5 000 грн. 00 коп.

До обов'язків покупця за цим правочином віднесено, зокрема, завершити будівництво та ввести об'єкт в експлуатацію протягом 3 років від дня підписання акта приймання-передачі (пункт 5.3 договору).

Додатковою угодою від 17 грудня 2009 року № 1 до вказаного договору внесено зміни, за якими строк завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію встановлено до 30 грудня 2012 року.

29 травня 2006 року між позивачем (продавець) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот" (покупець), правонаступником якого є Товариство, укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва залізобетонної огорожі - виробництва аміаку (т. 1, а.с. 11-12).

Цей договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, скріплений печатками зазначених юридичних осіб, а також посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 травня 2006 року та зареєстрований у реєстрі за № 2288.

За змістом пункту 1.1 цього правочину продавець зобов'язався передати у власність покупцеві об'єкт незавершеного будівництва залізобетонну огорожу - виробництва аміаку, який розташований за адресою: м. Рівне-17, площа ділянки під забудову - 183 кв. м., а покупець, у свою чергу, зобов'язався прийняти об'єкт незавершеного будівництва і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі. Рівень будівельної готовності об'єкта будівництва становить 73%.

За пунктом 1.2 наведеної угоди право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі.

9 червня 2006 року між Відділенням та покупцем підписано акт передачі об'єкт незавершеного будівництва залізобетонної огорожі - виробництва аміаку, за адресою: м. Рівне-17 (т. 1, а.с. 23).

Відповідно до пункту 1.5 цього договору указаний в ньому об'єкт продано з урахуванням ПДВ за 16 000 грн. 00 коп.

До обов'язків покупця за цим договором віднесено, зокрема, завершити будівництво та ввести об'єкт в експлуатацію протягом 3 років від дня підписання акта приймання-передачі (пункт 5.3 даного правочину).

Додатковою угодою від 17 грудня 2009 року № 1 до вказаного договору внесено зміни, за якими строк завершення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію встановлено до 30 грудня 2012 року.

З матеріалів справи вбачається, що 20 травня 2013 року позивач звернувся до відповідача рекомендованим листом № 11-07-01467 (т. 1, а.с. 33), в якому повідомив про проведення перевірки виконання умов вищезазначених договорів купівлі-продажу, а також просив надати інформацію та підтверджуючі документи про виконання умов вказаних угод.

Листами від 11 жовтня 2013 року № 07/45, № 07/46, № 07/47 та № 07/48 (т. 1, а.с. 41-48) відповідач повідомив Відділення про те, що на даний час добудова об'єктів незавершеного будівництва є економічно недоцільною, а пов'язані з цим витрати невиправданими.

Слід зазначити, що на час розгляду вказаної справи Товариством також не надано суду доказів того, що спірні об'єкти незавершеного будівництва добудові та введенні в експлуатацію у передбаченому оскаржуваними договорами порядку і строки.

Отже, умови договорів щодо завершення будівництва об'єктів, що є предметами укладених між сторонами угод купівлі-продажу, відповідачем не виконано.

З метою досудового врегулювання спору позивач у порядку, передбаченому статтею 188 ГК України, звернувся до відповідача з пропозиціями №№ 11-07-03502 - 11-07-03505 (т. 1, а.с. 49-52) про розірвання договорів купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва, однак відповіді на них не отримав.

За приписами частин 1-3 статті 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" передбачено, що обов'язковими умовами приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є, зокрема встановлення строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва. У разі невиконання умов, зазначених у цій статті, договір купівлі-продажу підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір купівлі-продажу, повертає об'єкт приватизації в державну власність за актом приймання-передачі, а також відшкодовує державі збитки, завдані невиконанням умов договору. Розірвання договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва є підставою для розірвання договору купівлі-продажу аби договору оренди земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва.

В силу вимог частини 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13).

Згідно вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 ЦК України, частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу вимог частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідачем зобов'язання з добудови об'єктів незавершеного будівництва, що є предметами укладених між сторонами договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2005 року № 6487, від 28 грудня 2005 року № 6488, від 29 травня 2006 року № 2288, від 29 травня 2006 року № 2286, у встановлений строк не виконані, відтак вказані договори в силу положень частин 1-3 статті 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" та частини 5 статті 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" підлягають розірванню.

Посилання Товариства на порушення позивачем встановленого статтею 188 ГК України порядку припинення правовідносин між сторонами шляхом розірвання спірних договорів не беруться судом до уваги, оскільки недотримання позивачем вимог статті 188 ГК України щодо обовязку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договорів, у разі виникнення такої необхідності, не позбавляє останнього права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про розірвання оспорюваних договорів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 грудня 2009 року у справі № 3-1795к10.

Водночас заяви Товариства про застосування строків позовної давності до предявлених Відділенням вимог не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3 та 4 статті 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що упродовж 2006-2013 років відповідачем в односторонньому порядку зобов'язання згідно договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2005 року № 6487, від 28 грудня 2005 року № 6488, від 29 травня 2006 року № 2286, від 29 травня 2006 року № 2288 не виконувались. Водночас згідно пункту 11.3 вищевказаних правочинів у разі невиконання однією із сторін договору він може бути змінений або розірваний на вимогу другої сторони за рішенням суду або господарського суду України. У разі розірвання цього договору за рішенням суду, господарського суду у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань Об'єкт приватизації підлягає поверненню в державну власність.

Відповідно до статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до загальних правил виконання зобов'язань, установлених положеннями статті 526 ЦК України, згідно яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (стаття 530 ЦК України).

Судом встановлено, що акти про недоцільність добудови об'єкту незавершеного будівництва (т. 1, а.с. 42, 44, 46, 48), які було направлено Товариством на адресу Відділення, свідчать, що відповідач не має намірів виконувати умови вищенаведених договорів, тому на підставі пункту 11.3 цих угод, останні підлягають розірванню, а майно поверненню до державної власності.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що Відділення дізналося про невиконання відповідачем його договірних зобов'язань за даними правочинами у жовтні 2013 року, про що свідчать листи відповідача від 11 жовтня 2013 № 07/45, від 11 жовтня 2013 № 07/46, від 11 жовтня 2013 № 07/47 та від 11 жовтня 2013 № 07/48, а також акти комісії представників відповідача, які об'єктивно підтверджують дії осіб відповідача стосовно відсутності наміру виконувати умови договору. Вказані документи були отримані Відділенням 11 жовтня 2013 року, про що свідчать вхідні штампи позивача, проставлені на даних листах.

Відтак, враховуючи наведене, а також беручи до уваги вищезазначені нормативні приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що початком строку позовної давності для звернення Відділення до Господарського суду Рівненської області з даним позовом є 11 жовтня 2013 року, тобто день отримання позивачем листів Товариства від 11 жовтня 2013 № 07/45, від 11 жовтня 2013 № 07/46, від 11 жовтня 2013 № 07/47 та від 11 жовтня 2013 № 07/48.

Як було зазначено вище, згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У той же час з матеріалів справи вбачається, що Відділення звернулося до Господарського суду Рівненської області з даним позовом 10 жовтня 2016 року, про що свідчить відбиток вхідного штампу канцелярії суду, проставлений на першій сторінці позовної заяви Відділення (т. 1, а.с. 2). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що Відділення звернулося до суду з даним позовом в межах встановлених законом строків позовної давності.

За таких обставин, зважаючи, що Відділенням не було пропущено строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, заява Товариства про застосування строків позовної давності до предявлених позивачем вимог задоволенню не підлягає.

Отже, даний позов підлягає задоволенню.

Також суд зазначає, що згідно з вимогами частини 3 статті 653 ЦК України, якщо договір розірвано у судовому порядку, договір вважається розірваним з дня набрання даним рішенням законної сили.

Судові витрати згідно статті 49 ГПК України підлягають стягненню з Товариства на користь позивача.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва артезіанських свердловин виробництва аміаку, що підлягає продажу на аукціоні, від 29 травня 2006 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 77, ідентифікаційний код: 13989432) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (33017, м. Рівне-17, ідентифікаційний код: 05607824), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 травня 2006 року та зареєстрований у реєстрі за № 2286.

Розірвати договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва залізобетонної огорожі виробництва аміаку, що підлягає продажу на аукціоні, від 29 травня 2006 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 77, ідентифікаційний код: 13989432) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (33017, м. Рівне-17, ідентифікаційний код: 05607824), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 29 травня 2006 року та зареєстрований у реєстрі за № 2288.

Розірвати договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва внутрішньомайданчикових залізничних доріг виробництва аміаку, що підлягає продажу на аукціоні, від 28 грудня 2005 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 77, ідентифікаційний код: 13989432) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (33017, м. Рівне-17, ідентифікаційний код: 05607824), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 28 грудня 2005 року та зареєстрований у реєстрі за № 6488.

Розірвати договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва цеху наповнення і зберігання балонів, корпус 372 виробництва аміаку, що підлягає продажу на аукціоні, від 28 грудня 2005 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 77, ідентифікаційний код: 13989432) та Відкритим акціонерним товариством "Рівнеазот", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Рівнеазот" (33017, м. Рівне-17, ідентифікаційний код: 05607824), посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_2 28 грудня 2005 року та зареєстрований у реєстрі за № 6487.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Рівнеазот" (33017, м. Рівне-17, ідентифікаційний код: 05607824) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця 16 Липня, будинок 77, ідентифікаційний код: 13989432) 3 341 (три тисячі триста сорок одну) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 1 515 (одну тисячу пятсот пятнадцять) грн. 80 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги та 1 653 (одну тисячу шістсот пятдесят три) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд касаційної скарги.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 18.08.2017 р.

Суддя Політика Н.А.