РІШЕННЯ

31 липня 2017 рокуСправа № 921/350/17-г/18

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

розглянув справу

за позовом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області вул. Шевченка, 64, смт. Залізці, Зборівський район, Тернопільська область, 47234

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Компанії "Європейські дороги" пров. Новий, 16, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100

про, із урахуванням клопотання (вх. №14696 від 26.07.2017) про зменшення позовних вимог, cтягнення заборгованості в сумі 190296,30 грн.

За участі представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність від 01.04.2017;

відповідача: не прибув.

В судовому засіданні представнику позивача розяснено процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 ГПК України. Технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Залозецька селищна рада Зборівського району Тернопільської області звернулася до господарського суду Тернопільської області з позовом до приватного підприємства "Компанії "Європейські дороги" про стягнення 215 316,35 грн, із яких 190296,30 грн основний борг, 21313,18 грн інфляційні нарахування та 3706,87 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач взяті на себе згідно умов договору №1М/08-16 від 08.08.2016 зобовязання не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість в заявленій до стягнення сумі.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 09 червня 2017 року порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 19 червня 2017 року, який відкладався до 31 липня 2017 року.

26.07.2017 позивачем по справі через канцелярію суду подано клопотання (вх.№ 14690 від 26.07.2017) про зменшення позовних вимог, відповідно до якого Залозецька селищна рада Зборівського району Тернопільської області просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з приватного підприємства "Компанії "Європейські дороги" 190296,30 грн заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи дану процесуальну норму, а також те, що клопотання позивача (вх.№ 14690 від 26.07.2017) про зменшення позовних вимог не суперечить вимогам чинного законодавства України, остання приймається судом.

Таким чином, розгляд спору по суті здійснюється із урахуванням поданих змін.

В судове засідання 31.07.2017 прибув представник позивача. Позовні вимоги, з урахуванням клопотання (вх. № 14690 від 26.07.2017) про зменшення позовних вимог, підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 31.07.2017 не прибув, про причини неявки суд не повідомив, обґрунтованого відзиву на позов не подав, хоча про дату, час і місце слухання справи приватне підприємство "Компанія "Європейські дороги" було повідомлене належним чином, в порядку ст.ст. 64, 87 ГПК України та п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали суду про порушення провадження у даній справі від 09.06.2017 повернулося на адресу суду без вручення адресату із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". В той же час, ухвали суду від 09.06.2017 та від 19.06.2017 приватному підприємству "Компанія "Європейські дороги" відправлялася за адресою, що зазначена у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: пров. Новий, 16, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100. Таким чином, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення сторін належним чином про час та місце слухання справи і реалізовано право учасника судового процесу на судовий захист.

За таких обставин, враховуючи, що явка відповідача не визнавалася судом обов'язковою, поданих доказів є достатньо для вирішення спору по суті, а брати участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, передбаченим ст. 22 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією їх породжують. Зокрема, такими підставами є договори та інші правочини.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Майново - господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько - договірними зобов'язаннями (ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України).

08.08.2016 між Залозецькою селищною радою, в особі селищного голови ОСОБА_3, який діяв на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", надалі "Замовник", та Компанією "Європейські дороги", в особі директора ОСОБА_4, який діє на підставі Статуту, надалі "Підрядник", укладено договір №1М/08-16, за яким замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання виконати наступні роботи: - розробити проект капітального ремонту вулиці Адама Міцкевича в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області з використанням технології стабілізації ґрунту: провести комплекс робіт по дослідженню ґрунтів на предмет застосування стабілізатора ґрунту Дорзин-М; - провести капітальний ремонт вулиці ОСОБА_5 від вулиці Шевченка до вулиці Вишнівецької в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області надалі "Об'єкт" (п.п. 1.1. Договору).

Підрядник зобов'язується виконати роботи, зазначені у п.1.1 Договору до 30 вересня 2016 року (п.3.5 Договору).

Згідно п. 4.2 - 4.5 Договору вартість робіт визначається згідно договірної ціни в сумі: 634 321,00 грн. Протягом двох банківських днів з дня підписання цього Договору замовник перераховує Підряднику, згідно виставленого ним рахунку-фактури 190 296,30 грн. По мірі використання авансових коштів Замовник перераховує Підряднику згідно виставленого ним рахунку-фактури, ще 253 728,40 грн. Решту коштів Замовник перераховує Підряднику протягом двох банківських днів з дня підписання Акту виконаних робіт по цьому Договору.

Як вбачається із долученої до позовної заяви копії платіжного доручення №361 від 09.08.2016 Залозецька селищна рада перерахувала кошти в сумі 190 296,30 грн авансового платежу ОСОБА_1 підприємству Компанії "Європейські дороги" на виконання п. 4.3. Договору.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З змісту вищенаведеного слідує, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду, за яким у відповідності ст. 837 Цивільного кодексу України одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст.ст. 843, 846 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення, а також строки виконання роботи або її окремих етапів.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи не містять жодних доказів у підтвердження факту виконання відповідачем перед позивачем зобов'язання (розробити проект капітального ремонту вулиці Адама Міцкевича в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області з використанням технології стабілізації ґрунту: провести комплекс робіт по дослідженню ґрунтів на предмет застосування стабілізатора ґрунту Дорзин-М; - провести капітальний ремонт вулиці ОСОБА_5 від вулиці Шевченка до вулиці Вишнівецької в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області) відповідно до укладеного Договору № 1М/08-19 від 08.08.2016, оскільки відповідно до вимог ст.509 ЦК України передача виконаних робіт здійснюється шляхом їх прийняття стороною. В даному випадку прийняття позивачем від відповідача виконаних робіт повинно супроводжуватися підписанням сторонами акта приймання-передачі виконаних робіт. Також відсутні докази у підтвердження факту повернення відповідачем в добровільному порядку позивачеві суми 190 296,30 грн., як внесеного авансового платежу, так і будь-якої іншої суми.

Відповідно до ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Отже, оскільки, як було зазначено вище, факт перерахування позивачем на користь відповідача суми 190 296,30 грн., як авансового платежу в рахунок майбутнього виконання відповідачем робіт по розробці проекту капітального ремонту вулиці Адама Міцкевича в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області з використанням технології стабілізації ґрунту: проведенні комплексу робіт по дослідженню ґрунтів на предмет застосування стабілізатора ґрунту Дорзин-М; - проведенні капітального ремонту вулиці ОСОБА_5 від вулиці Шевченка до вулиці Вишнівецької в смт. Залізці Зборівського району Тернопільської області, підтверджено належним та допустимими доказами (платіжне доручення №361 від 09.08.2016 ), а відповідачем зворотного не доведено щодо виконання на користь позивача вищезазначених робіт на вказану суму або на будь - яку іншу суму належними та допустимими доказами не підтверджено, тому відповідно до вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи та фактичними обставинами, а тому сума 190 296,30 грн проведеного позивачем авансового платежу , підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 1, 4, Закону України "Про судовий збір", судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується в розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог.

Згідно п. 2.8. постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі зменшення розміру позовних вимог зайво сплачена сума судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила.

Як вбачається з матеріалів справи, Залозецька селищна рада Зборівського району Тернопільської області за подання позовної заяви згідно платіжного доручення № 1048 від 03.05.2017 сплачено судовий збір у розмірі 3 229,80 грн, тоді як 1,5% ціни позову (згідно заяви про зменшення позовних вимог 190 296,30 грн) становить 2854,44 грн.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2854,44 грн відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача, відповідно до ст. 49 ГПК України.

Тоді як, з Державного бюджету України позивачу підлягає поверненню зайво сплачений судовий збір в сумі 375,36 грн.

Позивачем подано клопотання від 31.07.2017 № 766 про повернення зайво сплаченого судового збору в сумі 375,36 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства Компанії "Європейські дороги" (пров. Новий, 16, м. Теребовля, Тернопільська область, 48100, ) на користь Залозецької селищної ради Зборівського району області (вул. Шевченка, 64, смт. Залізці, Зборівський район, Тернопільська область, ):

- 190 296 (сто дев яносто тисяч двісті девяносто шість ) грн 30 коп. авансового платежу;

- 2854 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят чотири) грн 44 коп. судового збору.

3. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Повернуту із Державного Бюджету України Залозецькій селищній раді Зборівського району області (вул. Шевченка, 64, смт. Залізці, Зборівський район, Тернопільська область, ) зайво сплачений згідно платіжного доручення № 1048 від 03.05.2017 судовий збір в сумі 375 (триста сімдесят пять) грн 36 коп. Оригінал платіжного доручення № 1048 від 03.05.2017 про сплату 3229, 80 грн повернути позивачу.

Сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його підписання 04 серпня 2017 через місцевий господарський суд.

Суддя Н.В. Охотницька