ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2017р. Справа № 914/866/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Зубка С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю Даре, м. Львів;
до відповідача:Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Львівське комунальне підприємство " За Замком", м.Львів
про:визнання продовженим договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8188-12 від 19.03.2012р.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1-представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2- представник (довіреність № 2302-вих-94 від 11.01.17р.)

від третьої особи: не зявився

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

У травні 2017 р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Даре» (надалі - позивач) до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівське комунальне підприємство «За Замком» про визнання продовженим договору оренди нерухомого майна(будівель, споруд, приміщень) № Л-8188-12 від 19.03.2012 р.

Ухвалою суду від 18.05.2017 р. задоволено самовідвід судді Крупника Р.В. від участі в розгляді справи № 914/866/17.

Внаслідок повторного автоматизованого розподілу 19.05.17р. справу № 914/866/17 передано на розгляд судді Горецькій З.В.

Ухвалою суду від 23.05.2017 року прийнято справу до провадження та призначено до розгляду на 13.06.2017 року. В судовому засіданні 13.06.17р. розгляд справи відкладався на 03.07.17р., 03.07.17р. на 17.07.17р.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю. Через канцелярію суду подав додаткові письмові пояснення. В засіданні зазначив, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-8188-12 від 19.03.2012 р., згідно умов якого відповідач передав, а позивач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 146. Договір було укладено строком до 28.02.2017 р. Наголосив, що позивач не отримував від відповідача повідомлень про припинення договірних відносин в строк передбачений ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», тобто до 31.03.2017 р., відтак Договір оренди поновив свою дію на той самий строк і на тих самих умовах. Також представник зазначив, що долучені відповідачем список згрупованих рекомендованих відправлень та фіскальний чек про направлення списку не можна вважати належними доказами, що підтверджують факт надсилання листа №2302-вих-1203 від 02.03.2017 р. про припинення орендних відносин та відповідно його отримання позивачем, оскільки список згрупованих відправлень від 03.03.2017р. не містить номера, разом з тим зі змісту поштової квитанції від 03.03.2017р., долученої на підтвердження скерування листів згідно із зазначеним списком, вбачається, що листи надіслані згідно зі списком № 440. Натомість в матеріалах справи відсутній вказаний список, а тому фіскальний чек не є належним доказом, що підтверджує прийняття органом зв'язку до пересилання поштових відправлень згідно зі списком рекомендованих листів без номера від 03.03.2017 р. Відтак, просив суд визнати Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Л-8188-12 від 19.03.2012 р. продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які ним визначені.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, представник наголосив, що 03.03.2017 р. відповідач направив позивачу лист №2302-вих-1203 від 02.03.2017 р., яким повідомив останнього про припинення договірних відносин за договором оренди у зв'язку із закінченням його терміну дії, а також про необхідність протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення по акту приймання-передачі. Позивач свого обов'язку щодо повернення орендованого приміщення не виконав, однак був повідомлений про припинення орендних відносин за Договором у строки, передбачені ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», тому підстави для задоволення позову відсутні. Також представник зазначив, що позивач обрав неналежний спосіб захисту. Враховуючи вказане, просив відмовити у позові повністю.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча така була належним чином повідомлена про дату судового засідання.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.03.2012 р. між позивачем (орендар) та відповідачем (орендодавець) укладено Договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Л-8188-12 (надалі - Договір), згідно положень Розділу 1 якого орендодавець відповідно до наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №10-А від 29.02.2012 р. передає, а орендар приймає в строкове, платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «За замком», а саме приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 146, загальною площею 60,1 м2 , відповідно до даних технічного паспорта ОКП ЛОР «БТІ та ЕО».

Термін договору оренди визначений з 19 березня 2012 року до 28 лютого 2017 року. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені Договором (положення п. 4.1., 4.3. Договору).

Пунктом 4.8. Договору передбачено, що його чинність припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено; дострокового розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду.

За умовами п. 9.1., 9.3., 9.4. Договору, повернення орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії Договору або дострокового його припинення чи розірвання. Об'єкт оренди повинен бути переданий орендарем та прийнятий орендодавцем (чи за його дорученням - балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї із подій, вказаних в п. 9.1. цього договору. При передачі об'єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується сторонами.

Відповідно до положень п. 13.1 Договору після закінчення строку дії Договору його переоформлення буде здійснюватись у порядку, передбаченому ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

До відзиву на позовну заяву відповідачем долучено повідомлення №2302-вих-1203 від 02.03.2017 р. про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди, яким позивача повідомлено про обовязок протягом 15 днів повернути балансоутримувачу орендоване приміщення по акту приймання-передачі. На підтвердження направлення повідомлення відповідачем долучено список згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 р. та фіскальний чек від 03.03.2017 р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Статтею 174 ГК України визначено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 283 ГК України, які кореспондуються з положеннями ст. 759 ЦК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 764 ЦК України, положення котрої є аналогічними до положень статті 284 ГК України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» норми якого є спеціальними, враховуючи правовий статус майна - комунальне майно, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Сторонами Договору також узгоджено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п. 4.3 Договору).

При цьому законодавчо не встановлений початок перебігу строку для надіслання заяви однією із сторін про припинення або зміну умов договору. Відтак, в даному випадку має значення лише те, чи збіг встановлений місячний термін для заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору оренди після закінчення терміну дії такого договору, оскільки саме із його закінченням пов'язане продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в якості доказу повідомлення позивача про припинення дії Договору було надано лист №2302-вих-1203 від 02.03.2017 р. зі списком згрупованих рекомендованих відправлень без номера від 03.03.2017 р. та поштову квитанцію (фіскальний чек) про направлення списку кореспонденції за № 440 від 03.03.2017 р.

Разом з тим, дослідивши вказані документи, суд зазначає, що вони не можуть свідчити про повідомлення відповідачем позивача про припинення дії Договору оренди, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р. (надалі - Правила), згрупованими поштовими відправленнями, поштовими переказами є внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно подаються для пересилання одним відправником.

У разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв'язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання. Список засвідчується підписом відправника. Якщо відправником є юридична особа, список згрупованих внутрішніх рекомендованих поштових карток, листів, бандеролей засвідчується підписом відповідального працівника цієї особи, список згрупованих внутрішніх листів та бандеролей з оголошеною цінністю, посилок, прямих контейнерів, поштових переказів - підписами керівника та головного бухгалтера. Підписи скріплюються відповідними печатками (за наявності). Про прийняття для пересилання згрупованих поштових відправлень, поштових переказів видається один розрахунковий документ на один список. Один примірник списку видається відправникові (п.п. 66, 67, 68 Правил).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, список згрупованих рекомендованих відправлень від 03.03.2017 р. не має номеру, а наданий на підтвердження його відправлення фіскальний чек від 03.03.2017 р. містить напис: «Список № 440», тобто підтверджує відправлення поштових відправлень за списком № 440, а не за списком без номеру, що свідчить про неналежність доказу на підтвердження прийняття органом зв'язку до пересилання поштових відправлень згідно з списком згрупованих поштових відправлень без номеру від 03.03.2017р., в тому числі і листа-повідомлення №2302-вих-1203 від 02.03.2017р.

Згідно пункту 2 Правил надання послуг поштового звязку, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

Форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов'язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій або використанням розрахункових книжок, встановлюються органом доходів і зборів (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

На виконання вказаних законодавчих положень наказом Міністерства фінансів України № 13 від 21.01.2016 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 220/28350 від 11.02.2016 р. затверджено Положення про форму та зміст розрахункових документів, відповідно до п. 2 Розділу ІІ якого фіскальний касовий чек на товари (послуги) повинен містити такий обов'язковий реквізит, як найменування товару (послуги). При цьому, найменування товару (послуги) - це слово, поєднання слів або слова та цифрового коду, які відображають споживчі ознаки товару (послуги) та однозначно ідентифікують товар чи послугу в документообігу суб'єкта господарювання (п. 2 Розділу І Положення про форму та зміст розрахункових документів).

Отже, оскільки згідно з приписами чинного законодавства України фіскальний чек повинен обовязково містити ознаки, які однозначно ідентифікують товар, то номер списку згрупованих поштових відправлень, як одна з таких ознак, має відповідати тому, який надається для відправлення.

Відтак, лист № 2302-вих-1203 від 03.03.2017 р. зі списком згрупованих рекомендованих відправлень без номеру від 03.03.2017 р. та поштова квитанція (фіскальний чек) про направлення списку кореспонденції за № 440 від 03.03.2017 р. є неналежними доказами повідомлення відповідача про припинення Договору оренди № Л-8188-12 від 19.03.2012 р., адже наданий суду чек підтверджує факт надсилання списку за № 440, а не списку без номера, в якому є вказівка на лист № 2302-вих-1203.

Слід зазначити, що даної правової позиції притримується ВГС України у справі №5015/4952/12 від 15.05.2013р. за аналогічних обставин, викладених в даній справі.

Таким чином, враховуючи відсутність належних доказів повідомлення позивача про припинення Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну його дії, цей Договір є поновленим на встановлений у ньому строк і на тих самих умовах в порядку, встановленому приписами ст. 764 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

При цьому суд не бере до уваги покликання відповідача на неналежність, обраного позивачем способу захисту, адже зважаючи на виникнення між сторонами спору про право (що підтверджується отриманим позивачем листом відповідача від 13.04.2017р. з вимогою про виселення та позовом про виселення), позовна вимога про визнання договору продовженим в силу розяснень, викладених в п. 4.2 постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» № 12 від 29.05.2013 р., є належним способом захисту.

Враховуючи вказане та керуючись ст.ст. 2, 4-3, 12, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати Договір оренди № Л-8188-12 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) від 19.03.2012 р., укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Даре», предметом якого є нерухоме майно нежитлові приміщення загальною площею 60,1 кв.м., а саме: приміщення першого поверху, що позначені на технічній документації під літерами 1-1, 1-2, 1-3, площею 47,2 кв.м. і приміщення підвалу, що позначене в технічній документації під літерою 1, площею 12,9 кв.м., які розташовані в будівлі (літ. А-1) за адресою: м. Львів, вул. Хмельницького Б., буд. 146, продовженим до 13.03.2022 року включно на тих самих умовах, які визначені цим Договором.

3. Судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.(одна тисяча шістсот гривень 00 коп.) стягнути з Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15; Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Даре» (79005, м. Львів, вул. І. Франка, 59; Код ).

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 07.08.2017 р.

Суддя Горецька З. В.