ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.2017 Справа № 905/1350/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Фроловій Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Краматорської місцевої прокуратури, м. Краматорськ, Донецька область в інтересах держави в особі Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради, м.Дружківка, Донецька область

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с.Водяне, Донецька область

про розірвання договору № 50 від 30.07.2013р. про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу та стягнення заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцем, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу в сумі 5973 грн. 93 коп.

За участю представників сторін:

від прокуратури: представник не з'явився.

від позивача: представник не з'явився.

від відповідача: представник не з'явився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.08.2017р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Керівник Краматорської місцевої прокуратури, м. Краматорськ, Донецька область в інтересах держави в особі Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради, м.Дружківка, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Водяне, Донецька область, про розірвання договору № 50 від 30.07.2013р. про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу та стягнення заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцем, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу в сумі 5973 грн. 93 коп.

Ухвалою суду від 22.06.2017р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 18.07.2017р. Розгляд справи неодноразово відкладався.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором № 50 від 03.07.2013р. в перебігу строку його дії, внаслідок чого виникла стягувана заборгованість та підстави для розірвання договору.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 391, 526, 610, 611, 612, 622, 651, 653, 785 Цивільного кодексу України та ст.ст. 188, 193 Господарського кодексу України.

Прокурор в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 07.07.2017р. на адресу господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли письмові пояснення щодо позовних вимог прокурора, в яких позивач підтримує позовні вимоги прокурора та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач про судове засідання 15.08.2017р., був повідомлений належним чином, про що свідчить розміщене 25.07.2017р. на сторінці господарського суду Донецької області (у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу, які знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) повідомлення про розгляд справи, однак у засідання суду представника не направив, відзив на позов не надав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВСТАНОВИВ:

Виконавчим комітетом Дружківської міської ради 03.07.2013р. було прийнято рішення №381 «Про надання дозволу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 на розміщення рекламного засобу для розташування зовнішньої реклами», відповідно до якого надано дозвіл фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розміщення рекламного засобу (наземний щит розміром 3х6 м - двобічний) розташування зовнішньої реклами за адресою: вул.Космонавтів (район житлового будинку №41) строком на п'ять років з дати прийняття даного рішення.

03.07.2013р. між Управлінням житлового та комунального господарства Дружківської міської ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (далі - користувач) укладено договір № 50 про надання у тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради згідно з рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 03.07.2013р. № 381 «Про надання дозволу фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 на розміщення рекламних засобів для розташування зовнішньої реклами» надає «Користувачу» в користування місце, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу, (надалі - місця) за адресою:

- вул. Космонавтів, (район житлового будинку № 41);

Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання розповсюджувачем зовнішньої реклами «Користувачем») місця, яке перебуває у комунальній власності з метою:

а) встановлення на ньому рекламного засобу, який знаходиться у «Користувача» на законних підставах, та його використання у формах, не заборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами;

б) обслуговування рекламного засобу (підтримання в належному стані, наклеювання рекламоносіїв тощо).

Згідно п. 1.3. договору місце надається для розташування тільки того рекламного засобу, що вказаний у дозволі на розміщення зовнішньої реклами виданого на підставі рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 19.06.2013р. № 340.

Місця передаються користувачу згідно акту прийому-передачі терміном з 03.07.2013р року по 02.07.2018 року (п. 1.4. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору цей договір набирає чинності з моменту підписання договору і діє до закінчення строку дозволу на розміщення рекламного носія.

Згідно п. 3.4.4. договору користувач зобов'язується щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця, у якому надається послуга щодо використання місця, підписувати і направляти управлінню житлового та комунального господарства інформацію про наміри використання рекламного засобу за договором (комерційна, соціальна або відсутність реклами) та термін їх дії.

В разі не надання інформації згідно ч. 1 п. 3.4.4. договору, плата за використання рекламного засобу стягується з використанням коригуючого коефіцієнта який застосовується при відсутності інформаційного повідомлення про зміст реклами.

Згідно п. 3.4.6. договору користувач зобов'язується здійснювати платежі щодо користування місцями у порядку, передбаченому розділом 4 договору.

Відповідно до п. 4.1. договору розмір плати за користування місцем, яке надано у користування за цим договором розраховується Управлінням житлового та комунального господарства та перевіряється користувачем згідно додатку № 3 «Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Дружківка» затверджених рішенням Дружківської міської ради від 27.12.06 № 5/8-2.

Розрахунки плати за користуванням місцем, яке надано в користування за цим договором є невід'ємним додатком до цього договору.

З дня укладення цього договору і до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами на рекламному засобу, який встановлюється на місці, наданому за договором (в період дії пріоритету на місце), користувач щомісячно вносить плату за користування наданим місцем за договором у розмірі 25 % відсотків від суми передбаченої пунктом 4.1. цього договору (п. 4.2. договору).

Додатковою угодою № 2 від 14.01.2015р. до договору № 50 від 03.07.2013р. про надання у тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу встановлено місячну плату у розмірі 531, 01 грн. та 663,77 грн. - у разі відсутності інформаційного повідомлення про зміст реклами.

Відповідно до п. 4.5. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 16.10.2013р. до договору № 50 від 03.07.2013р. про надання у тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу) внесення всіх платежів за договором здійснюється користувачем самостійно щомісячно до 15 числа кожного місяця який іде за пройденим на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт з наданням інформації передбаченої п. 3.4.4., шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок місцевого бюджету по коду 24060300 «Інші надходження» на п/р 0040.»

Згідно п. 8.1.2. договору цей договір припиняє свою дію якщо користувач не платить, несвоєчасно або в неповному обсязі вносить платежі за користування місцем, передбаченим розділом 4 даного договору.

Цей договір припиняє свою дію у випадку довгострокового розірвання договору на підставах, передбачених пунктом 8.3. (п. 8.1.9. договору).

Відповідно до п. 8.2. договору у разі припинення дії цього договору на підставах, передбачених підпунктами 8.1.2. - 8.1.4 пункту 8.1 розділу 8 цього договору, вважається таким, що припинив свою дію з дати отримання користувачем (за допомогою поштового зв'язку) письмового повідомлення про припинення дії договору.

У разі припинення дії цього договору за згодою сторін договір вважається таким, що припинив свою дію з моменту підписання додаткової угоди.

У разі припинення дії цього договору з підстав, передбачених підпунктом 8.1.6. пункту 8.1. розділу 8, договір вважається таким, що припинив свою дію з дня закінчення терміну, на який було встановлено пріоритет.

Зазначений договір підписаний представниками обох сторін, підписи скріплені печатками.

Згідно наявної в матеріалах справи копії акту прийому-передачі місць розташування рекламних засобів від 03.07.2013р. Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради передало, а фізична особа - підприємець ОСОБА_1 прийняла 1 місце для розташування рекламного засобу (наземний щит розміром 3,6 х 6,0м. - двобічний), яке знаходиться за адресою:

- вул. Космонавтів (район житлового будинку № 41).

Рішенням Виконавчого комітету Дружківської міської ради № 588 від 16.10.2013р. внесено зміни до рішення виконавчого комітету міської ради від 03.07.2013р. № 381 «Про надання дозволу фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 на розміщення рекламного засобу для розташування зовнішньої реклами», а саме: слово «двобічний» замінено на слово «однобічний».

Як випливає зі змісту ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивачів суб'єктивного права чи інтересу, порушення такого права (інтересу) з боку Відповідача та належність (адекватність наявному порушенню і відповідність законодавству) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого з означених елементів доказування для позивача зумовлює відмову у задоволені позову.

Як вбачається з правової природи укладеного між сторонами договору №50 від 03.07.2013р., спірні правовідносини регламентуються, насамперед, нормами законодавства про розміщення реклами, у тому числі - Законом України «Про рекламу» та Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами» № 2067 від 29.12.2003р.

Суд зауважує, що певна спорідненість правового регулювання розглядуваних правовідносин сторін із орендними правовідносинами не може бути підставою для застосування ст.7 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» навіть в порядку ч.1 ст.8 Цивільного кодексу України, оскільки всупереч умов застосування аналогії закону питання щодо стягнення плати за розміщення місць реклами унормовано спеціальними норами цивільного законодавства і не потребує субсидіарного застування норм про оренду в цій частині, що також узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеної в постанові від 07.04.2016р. у справі №905/3133/15 та постанові від 09.10.2016р. у справі №905/542/16.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» порядок розміщення зовнішньої реклами визначається Кабінетом Міністрів України. В свою чергу, п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою КМУ від 29 грудня 2003р. N 2067, передбачає, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування. Наразі, згідно п. 32 Типових правил та п. 33 Положення означена плата визначається договором, що укладається з розповсюджувачем реклами.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, у відповідача не було правових підстав для ухилення від виконання грошових зобов'язань перед позивачем зі здійснення визначених договором платежів згідно визначених умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Як встановлено ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів своєчасної сплати стягуваної заборгованості або припинення відповідних грошових зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем всупереч ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів справи не надано.

Таким чином, невиконання грошових зобов'язань має кваліфікуватися як їх порушення у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив їх виконання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 вимоги п.3.4.4 договору №50 від 03.07.2013р. виконано не було, з огляду на ненадання останньою інформації про наміри використання рекламного засобу за договором, прокурором при розрахунку позовних вимог застосовано коригуючий коефіцієнт 2,5 на виконання п.3.4 Порядку визначення розміру плати щодо користування місцями, які перебувають у комунальній власності та надаються розповсюджувачами зовнішньої реклами до експлуатації для розташування рекламних засобів.

Проаналізувавши розрахунки розглядуваних позовних вимог в контексті наявних матеріалів справи, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача щомісячних платежів за період з 01.09.2016р. по 01.06.2017р. за договором про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу №50 від 03.07.2013р. в межах заявлених позовних вимог у розмірі 5 973 грн. 93 коп.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" відповідно до частин другої і третьої статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов'язань.

За приписами пункту 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки: розірвання договору, відшкодування збитків та інше.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Суд зауважує, що заборгованість відповідача за договором №50 від 03.07.2013р. про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу позбавила Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради грошових надходжень до міського бюджету, на які він розраховував при укладенні договору, а тому таке порушення відповідачем умов договору є істотним.

Рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002р. №15-пр/2002 недотримання позивачем ст.188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011р. у справі №3-74гс11.

Як вже зазначалося, відповідно до п.п. 8.1.2. договору цей договір припиняє свою дію якщо користувач не платить, несвоєчасно або в неповному обсязі вносить платежі за користування місцем, передбаченим розділом 4 даного договору.

Згідно п. 8.2. договору у разі припинення дії цього договору на підставах, передбачених підпунктами 8.1.2. - 8.1.4 пункту 8.1 розділу 8 цього договору, вважається таким, що припинив свою дію з дати отримання користувачем (за допомогою поштового зв'язку) письмового повідомлення про припинення дії договору.

Разом із тим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: 86053, АДРЕСА_1.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014р. № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, серед яких наявне с. Водяне, що позбавило позивача можливості надіслати на адресу відповідача відповідно до п. 8.2. договору лист письмове повідомлення про припинення дії зазначеного договору з огляду на припинення функціонування відділень ДП «Укрпошта».

На підставі викладеного, враховуючи, що факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №50 від 03.07.2013р. про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу щодо внесення плати підтверджується матеріалами справи, вимога про розірвання договору №50 від 03.07.2013р. про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судовий збір, у відповідності до ч.2 ст. 49 ГПК України, пункту 4.7. постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", покладається на відповідача, з огляду на його неправильні дії, що призвели до виникнення спору та змусили прокурора звернутися до суду.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ч. 1 ст. 8, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 598, 610, 611, ч. 1 ст. 612, ст.ст. 625, 629, ч. 2 ст. 651, ст. 653 Цивільного кодексу України; ст. ст. 173-175, 188, 193, 202 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу», ст. 7, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», ст.ст.ст.1 -3, 4, 42-47, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Керівника Краматорської місцевої прокуратури, м. Краматорськ, Донецька область в інтересах держави в особі Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради, м.Дружківка, Донецька область до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Водяне, Донецька область, про розірвання договору № 50 від 30.07.2013р. про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу та стягнення заборгованості з внесення плати за тимчасове користування місцем, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу в сумі 5973 грн. 93 коп. - задовольнити.

Розірвати договір № 50 про надання в тимчасове використання місця, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу від 03.07.2013р., укладений між Управлінням житлового та комунального господарства Дружківської міської ради та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (86053, АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь Управління житлового та комунального господарства Дружківської міської ради (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 16, код ЄДРПОУ 346865; отримувач: міський бюджет м. Дружківки, р/р 0040, код 24060300 ГУДКС у Донецькій області, МФО 834016, ) заборгованість з внесення плати за тимчасове користування місцем, яке перебуває у комунальній власності, для розташування рекламного засобу в сумі 5973 грн. 93 коп.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (86053, АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Університетська, 6; р/р 6251, банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, ) судовий збір в сумі 3200 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 15.08.2017р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 19.08.2017р.

Суддя Ю.С. Мельниченко