ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 серпня 2017 рокуСправа № 921/475/17-г/8

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М. розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 08.08.2017 (вх. № 506 від 14.08.2017) Міжнародної Фінансової Корпорації (міжнародна організація, створена відповідно до Статей Угоди між країнами-учасницями, включно з Україною), головний офіс якої знаходиться за адресою: 2121 ОСОБА_1, N.W., Вашингтон, округ Колумбія 20433, Сполучені Штати Америки, адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 19-21 (Бізнес Центр "Леонардо", 14 поверх, юридична фірма "Астерс") до відповідача Приватного підприємства "Норія-Захід, про звернення стягнення на предмети іпотеки та застави, встановив наступне:

Ч. 1 ст. 25 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципом, зокрема, територіальності.

Згідно ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно приписів ст. 13 ГПК України, місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам.

При цьому, розмежування компетенції між господарськими судами щодо розгляду справ відбувається з урахуванням правил підсудності.

В п.п. 20.1 п. 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", з наступними змінами та доповненнями, вказано, що відповідно до ст. ст. 13, 15 ГПК України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 16 ГПК України). Можливості визначення підсудності справи самими сторонами у договорі названим Кодексом не передбачено.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Ч. 3 ст. 16 ГПК України встановлено, що справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна.

Згідно п. 1.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів", у вирішенні питань щодо підвідомчості і підсудності справ у спорах, пов'язаних з укладенням, зміною, розірванням, визнанням недійсними, виконанням кредитних договорів та забезпеченням виконання зобов'язань за кредитними договорами, господарським судам слід враховувати викладене в постановах пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", з подальшими змінами і доповненнями.

У вирішенні ж питання щодо підсудності справ у спорах про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, шляхом визнання права власності на це майно, господарським судам слід враховувати викладене у абзаці першому підпункту 20.7 пункту 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Із п. 20.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справи господарським судам" слідує, що статтею 16 ГПК України встановлено виключну підсудність справ господарському суду у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном; такі справи розглядаються за місцезнаходженням майна. Також, за правилами статті 16 ГПК України визначається підсудність справ у спорах про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, шляхом визнання права власності на це майно. Місцезнаходження майна має бути підтверджено документально. У разі неможливості подання позивачем такого підтвердження, підсудність справи визначається на загальних підставах, тобто згідно зі статтею 15 ГПК України.

Зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів вбачається, що предметом позову заявником визначено звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 04.02.2014, посвідченим приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Тернопільської області ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за №№111, 112, із застосуванням способу звернення стягнення на Предмет іпотеки, передбаченого ст. 38 Закону України "Про іпотеку" продаж іпотекодержателем предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, а саме надати Міжнародній фінансовій корпорації право продажу від власного імені нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: вул. Промислова, 11, с. Деренівка, Теребовлянський район, Тернопільська область (згідно наведеного в позовній заяві переліку), будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу, за початковою ціною, яка буде визначена в судовому процесі та звернення стягнення на предмет застави за Договором застави від 04.02.2014 на рухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Промислова, 11, с. Деренівка, Теребовлянський район, Тернопільська область, із застосуванням способу звернення стягнення на Предмет застави, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження" продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, а саме надати Міжнародній фінансовій корпорації право продажу рухомого майна (згідно наведеного в позовній заяві переліку), будь-якій особі на підставі договору купівлі продажу, за початковою ціною, яка буде визначена в судовому процесі, в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитними договорами (за договором про надання кредиту С від 10 червня 2010 року, зі змінами та доповненнями, договором про відновлювальну кредитну лінію від 24 травня 2011 року, договором про кредит на екологічно чисте виробництво від 06 лютого 2012 року, другим договором про відновлювальну кредитну лінію від 27 грудня 2013 року, договором про кредит А від 27 грудня 2013 року та договором про додаткові комісійні від 31 січня 2014 року) у розмірі 149 900 379,00 доларів США.

Відтак, за своїм правовим характером даний спір не є спором про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном, оскільки позивач не є власником такого майна; метою даного позову не є захист речового права власника на спірне іпотечне нерухоме майно. Не є даний спір і спором про звернення стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, шляхом визнання права власності на це майно чи таким, що виник із земельних відносин, тобто суспільних відносин щодо володіння, користування і розпорядження землею. А тому правила виключної підсудності, про що вказує у позовній заяві заявник, на нього не поширюються. Цей спір виник у зв'язку із невиконанням третіми особами зобов'язань за Кредитними договорами, які забезпечені іпотекою та заставою, відноситься до спору, що виник при виконанні господарських договорів, і його підсудність слід визначати згідно з ч. 2 ст. 15 ГПК України - за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до п.п. 20.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" № 10 від 24.10.2011 місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи-підприємця встановлюється на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно сформованого судом 16.08.2017 Cпеціального витягу з ЄДРЮОФОП та ГФ №, місцезнаходженням відповідача - Приватного підприємства "Норія-Захід" є: вул. Хорива, буд. 55Б, Подільський район, м. Київ, 04071, а не як зазначено заявником у позовній заяві вул. Незалежності, буд. 1ж, м. Хоростків, Гусятинський район, Тернопільська область, 48242.

Таким чином, даний спір не підсудний Господарському суду Тернопільської області та повинен вирішуватися Господарським судом м. Києва.

Посилання позивача у позовній заяві б/н від 08.08.2017 на постанову Вищого господарського суду України від 19.11.2014 у справі №911/2936/14, відповідно до якої, як вважає позивач, в аналогічному спорі касаційний суд прийшов до висновку про її розгляд за правилами виключної підсудності (ст. 16 ГПК України), відхиляються, оскільки, предметом спору у вказаній справі є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, що й регулюється вказаною нормою, а не як визначено заявником у даній справі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права продажу предметів іпотеки від власного імені, тобто, дана справа не підпадає під ознаки справ, які мають розглядатися за правилами виключної підсудності.

Вказану правову позицію висловлено і Вищим господарським судом України, зокрема, у постанові від 05.08.2015 у справі № 910/4096/15-г, у постанові від 03.08.2016 в справі №909/970/15 тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 17 ГПК України, якщо справа не підсудна господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

Враховуючи зазначене вище, Господарський суд Тернопільської області надсилає позовну заяву б/н від 08.08.2017 (вх. 506 від 14.08.2017) та додані до неї документи за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва, відповідно до приписів ч. 1 ст. 17 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 15, 17, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву б/н від 08.08.2017 (вх. 506 від 14.08.2017) Міжнародної Фінансової Корпорації (міжнародна організація, створена відповідно до Статей Угоди між країнами-учасницями, включно з Україною), головний офіс якої знаходиться за адресою: 2121 ОСОБА_1, N.W., Вашингтон, округ Колумбія 20433, Сполучені Штати Америки, адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Б Хмельницького, 19-21 (Бізнес Центр "Леонардо", 14 поверх, юридична фірма "Астерс") до відповідача Приватного підприємства "Норія-Захід", вул. Хорива, буд. 55Б, Подільський район, м. Київ, 04071, про звернення стягнення на предмети іпотеки та застави, додані до неї матеріали передати за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва (вул. Богдана Хмельницького, буд. 44-в, м. Київ, 01030).

2. Копію ухвали направити заявнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалу про передачу справи за підсудністю може бути оскаржено в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя І.М. Гирила