ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2017 року Справа № 904/2024/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Вечірко І.О., Березкіна О.В..

при секретарі судового засідання: Манчік О.О.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №6788-К-О від 22.05.2017 р., юрисконсульт департаменту претензійно-позовної роботи ПАТ КБ "ПриватБанк";

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017р. у справі № 904/2024/17

за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва Миколаївської області, м.Миколаїв

до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м.Дніпро

про стягнення 291,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів справу № 904/2024/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г., суддів Вечірко І.О., Березкіна О.В.

Ухвалою суду від 19.06.2017р. даною колегією суддів справу № 904/2024/17 прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017р. (суддя Татарчук О.В.) в задоволені позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване необґрунтованістю вимог позивача. Кошти у сумі 291,54грн, які були зняті з рахунку одержувача до отримання вимоги позивача про повернення пенсії, не є власністю відповідача і він не несе обов'язку щодо їх повернення позивачу за власний рахунок. Не погодившись з рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що неповернуті банком грошові кошти є безпідставно отриманими, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017р. скасувати.

Позивач надав клопотання про розгляд справи за відсутністю його представника.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у судовому засіданні вказали, що доводи заявника апеляційної скарги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню. При зарахуванні і повернені пенсії банк діяв відповідно до умов укладеного між сторонами договору та п.13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою КМУ від 30.08.1999р. № 1596 «Про заходи щодо виконання ст..3 Указу Президента України від 04 липня 1998 року № 734».

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

05.01.2010 року між Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва правонаступником якого є Центральне об?єднане управління Пенсійного фонду України у м. Миколаєві (далі Управління) та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» укладено договір № 05/01/10-15.

Відповідно до &1 ст.1 Договору, банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999р. № 1596 (з наступними змінами). Фонд зобов'язується забезпечити перерахування коштів на виплату пенсій та грошової допомоги, що фінансуються з коштів фонду, на рахунки установ банку протягом місяця за датами у межах виплатного періоду, але не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати (&1 ст. 3).

Одним із обовязків банку, передбачених §2 ст.3. є зобовязання проводити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від Фонду та Управління.

Відповідно до §4 ст.8 Договору, суми пенсій і грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, установи банку повертають Фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва 14.11.2016р. на пенсійний рахунок ОСОБА_2 перераховано кошти в сумі 1 259,55 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку позивача за період з 01.11.2016р. по 07.12.2016р. (а.с.37).

Дані кошти є пенсією гр.. ОСОБА_2 за листопад 2016р.

30.11.2016р. Управління отримало списки померлих громадян за жовтень 2016р., з яких стало відомо, що гр.. ОСОБА_2 померла 20.10.2016р.

01.12.2016р.Управління направило до Банку запит про повернення грошових коштів, перерахованих на рахунок ОСОБА_2 за листопад 2016р. у сумі 1 259,55грн. (а.с.9)

Листом від 07.12.2016р. Банк повернув частково кошти в сумі 968,01 грн. (а.с.10).

Позивач звернувся з позовом до господарського суду та просить стягнути з відповідача суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 291,54грн. Питання виплати пенсій та грошової допомоги, що нараховуються відповідно органами Пенсійного фонду та органами праці та соціального захисту населення і фінансуються за рахунок коштів Пенсійного фонду та відповідних бюджетів, за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх вклади до запитання (поточні рахунки) в установах уповноважених банків регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596 «Про заходи щодо виконання ст.3 Указу Президента України від 4 липня 1998 року № 734» (далі Порядок).

Згідно п.13 Порядку, у разі надходження до уповноваженого банку відомостей про смерть одержувача пенсії та грошової допомоги уповноважений банк зобов'язаний припинити зарахування коштів на поточний рахунок з місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, і зробити відповідну помітку у примірнику списку на зарахування пенсій та допомоги, що підлягає поверненню органу Пенсійного фонду або органу праці та соціального захисту населення.

Суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

З вищезазначеною нормою кореспондуються і параграфи 2, 3 ст.8 Договору, якими передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача до місяця його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною розподіляються відповідно до діючого законодавства України. З місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, установи Банку, при отриманні повідомлення про смерть, припиняють зарахування на поточний рахунок сум пенсій та грошової допомоги.

В даному випадку повідомлення про смерть надійшо після зарахування пенсії на рахунок одержувача.

Відповідно до §4 ст.8 Договору, суми пенсій і грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця наступного за місяцем його смерті, установи банку повертають Фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

На день отримання відповідачем від позивача розпорядження про повернення коштів на пенсійному рахунку ОСОБА_2 знаходилися кошти в сумі 968,01 грн., які й були банком повернуті на виконання умов договору та діючого законодавства.

Таким чином банком не допущено порушення умов договору і позивачу були повернуті всі кошти, які були на пенсійному рахунку на день повідомлення про смерть одержувача.

Як вбачається з банківської виписки, після зарахування грошових коштів в сумі 1 259,55 грн. на рахунок ОСОБА_2, банком здійснено списання коштів на погашення простроченої заборгованості по кредитній картці, відкритій ОСОБА_2 на підставі її заяви (договору) від 07.02.07р. та перевід коштів між рахунками за договором. І станом на час звернення позивача про повернення коштів на рахунку ОСОБА_2, з урахуванням нарахованих процентів були кошти в сумі 968,01 грн.

Відповідно до ст.1071 ЦК України. банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

В заяві (договорі) від 07.02.07р. зазначено, що погашення заборгованості по кредитному ліміту може здійснюватися як внесенням коштів на карту клієнта так і списання банком коштів з дебетової карти..

З цього випливає, що банк правомірно при надходженні коштів на пенсійний рахунок здійснив списання на погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст..1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення даної статті застосовується у тих випадках, коли між сторонами відсутні договірні стосунки і особа саме набуває майно іншої особи без правової підстав.

В даному випадку грошові кошти Управлінням були перераховані Банку на підставі укладеного між ними договору, а тому не є безпідставно отриманими і не можуть бути стягнені на підставі ст. .1212 ЦК України.

З наведених підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає. Рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Миколаєва, Миколаївської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.04.2017р. у справі №904/2024/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 17.08.2017р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ І.О.Вечірко

__________________ ОСОБА_3