ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2017 р. Справа № 915/908/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

Розглянувши апеляційні скарги ФОП ОСОБА_2 Йосифіна та ДП "Осмолодське лісове господарство"

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.03.16

у справі № 915/908/15

за позовом: ПП " Неллі", м. Миколаїв, Миколаївська область

до відповідача-1: ФОП ОСОБА_2 Йосифіна, с.м.т. Перегінське, Івано-Франківська область

до відповідача-2: ДП "Осмолодське лісове господарство", с.м.т. Перегінське, Івано-Франківська область

про: визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги № 30/12 від 30.12.2013 року, застосувавши наслідки недійсності Договору, передбачені ст. 216 ЦК України.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_3 представник;

від відповідача 1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник;

від відповідача 2 не зявивися;

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 915/908/15 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судовї колегії суддів Гриців В.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.16 апеляційну скаргу ДП «Осмолодське лісове господарство» прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 05.05.16.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 04.05.16 ФОП ОСОБА_2 поновлено строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадження, та спільного розгляду з апеляційною скаргою ДП «Осмолодське лісове господарство».

Призначене на 05.05.2016 року судове засідання не відбулося у звязку із відпусткою суддів - членів колегії Гриців В.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.16 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.05.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.16 розгляд справи відкладено на 09.06.16.

Ухвалою Львівського апеляційногогосподарського суду від 09.06.16 провадження у справі зупинено, призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 19.09.16 провадження у справі поновлено для розгляду клопотання про долучення зразків підписів, розгляд справи призначено на 22.09.16.

Ухвалою суду від 22.09.16 розгляд справи відкладено на 13.10.16.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.10.16 провадження у справі № 915/908/15 зупинено, матеріали справи надіслано до експертної установи для проведення експертизи.

2 листопада 2016 року до суду апеляційної інстанції надійшов висновок №2920 криміналістичної експертизи з дослідження підписів по матеріалам справи №915/908/15.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.11.16 провадження у справі поновлено, призначено розгляд справи на 24.11.16.

Призначене на 24.11.2016 року судове засідання не відбулося у звязку із відрядженням судді члена колегії Плотніцького Б.Д.

Ухвалою суду від 28.11.16 розгляд справи призначено на 07.12.16.

Ухвалами суду від 07.12.16 та від 15.12.16 розгляд справи відкладався.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду №12 від 11.01.17 у справі призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді члена колегії Плотніцького Б.Д.

Згідно з протоколом автоматизованої заміни складу суду до складу судової колегії замість судді члена колегії Плотніцького Б.Д. введено суддю Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.01.17 провадження у справі зупинено, призначено судово - почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, з підстав, викладених в ухвалі суду.

1 серпня 2017 року Київським НДІ судових експертиз повернуто до суду апеляційної інстанції матеріали справи № 915/908/15 із висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи № 1908/1909/17-32/1910/17-33 від 25 липня 2017 року.

У звязку з наведеним, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.17 провадження у справі поновлено, призначено розгляд справи на 10.08.17.

Рішенням Господарського суду Івано Франкіської області 01.03.16 у справі №915/908/15 (суддя Гриняк Б.П.) задоволено позов Приватного підприємства " Неллі" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 та Державного підприємства " Осмолодське лісове господарство " про визнання недійсним Договору про відступлення права вимоги №30/12 від 30 грудня 2013 року .

Визнано недійсним ОСОБА_6 про відступлення права вимоги № 30/12 від 30 грудня 2013 року.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства " Неллі" 609,00 грн. (шістсот дев'ять гривень ) судового збору.

Стягнуто з Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство " на користь Приватного підприємства «Неллі» 609,00 грн. (шістсот дев"ять гривень ) судового збору.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що з висновку експерта НДЕКЦ №337 від 30.07.2014 р. вбачається, що оспорюваний позивачем договір про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2015 р. підпис у графі "Первісний кредитор" ПП Неллі ОСОБА_7 на тристоронньому договорі №30/12 від 30.12.2013 р. виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою.

Також, згідно висновку експерта НДЕКЦ №09/07-338 від 12.08.2014р. відбиток круглої печатки ( Україна м. Миколаїв, Приватне підприємство " Неллі" 2086148 ) у тристоронньому Договорі про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013 р. виконаний не печаткою ПП " Неллі".

При цьому, факт втрати печатки ПП " Неллі" 07 жовтня 2013 р., підтверджується повідомленням правоохоронного органу, Ленінського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області. ( Супровідний лист №17/6096 від 16.06.2015 р. ).

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_6 про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013 р. та лист №13 (який би мав підтвердити факт виконання даного договору позивачем) підписано невстановленою особою та засвідчено печаткою , яка на момент підписання договору була втрачена, а відповідачем не доведено факту підписання спірного договору позивачем, то позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду , ДП «Осмолодське лісове господарство» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Івано Франківської області від 01.03.16 у справі №915/908/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позовних вимогах відмовити.

При цьому, апелянт покликається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вважає, що задовольняючи позов у даній справі суд врахував висновки №3973 від 22.01.16 криміналістичної експертизи з дослідження підписів по матеріалам даної справи та висновок НДКЦ №337 від 30.07.14 і, на його думку, помилково прийшов до однозначного висновку ,. Що підпис на спірних документах виконано не ОСОБА_7

Також, скаржник вважає, що висновок суду про те, що відбиток печатки на спірному договорі виконаний не печаткою ПП «Неллі» є помилковим, оскільки позивач надав для проведення експертизи не всі існуючі кліше печаток, якими ПП «Неллі» користувалося при веденні господарської діяльності.

Крім того, на думку апелянта, суд залишив поза увагою висновок слідчого СВ Рожнятівського РВ УМВС України в Івано Франківській області ОСОБА_8, який проаналізувавши наявні в матеріалах справи експертні висновки з цього приводу зазначив в постанові про закриття кримінального провадження від 05.03.15, що відтиск печатки на спірному трьохсторонньому договорі нанесений одним кліше печатки ПП «Неллі» з закриванням тексту, а саме надпису «для документів».

Апелянт вважає, що письмові пояснення директора ПП «Неллі» про те, що ним передано на зберігання комерційному директору ОСОБА_2Й печатку, не можуть бути взяті до уваги, оскільки ПП «Неллі» не надано суду жодних доказів який би підтверджував зазначений факт.

Покликання позивача та місцевого господарського суду на втрату печатки ПП «Неллі», що підтверджується повідомленням правовохоронного органу від 07.10.13, на думку апелянта спростовуються відбитком печатки ПП «Неллі» який проставлений на договорі про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 03.04.14.

Також, скаржник зазначає про те, що місцевим господарським судом не враховано, акт звірки взаємних розрахунків від 01.01.14, який підписаний ОСОБА_7 та скріплений печаткою ПП «Неллі» в якому міститься інформація про те, що кредиторська заборгованість зарахована ОСОБА_2 і станом на 01.01.14 заборгованості перед ПП «Неллі» немає, оскільки такий акт, на думку апелянта, свідчить про наступне схвалення правочину та унеможливлює визнання договору недійсним.

Крім того, на думку апелянта, місцевим господарським судом порушено норми процесуального права у звязку із незадоволенням клопотання відповідача 2 про виклик свідків та слідчого Барчика Ю.І., чим обмежив право відповідачів на повний всебічний та обєктивний судовий розгляд.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ФОП ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано Франківської області від 01.03.16 у даній справі та прийняти нове рішення, яким в позовних вимогах ПП «Неллі» відмовити повністю.

Апелянт вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, в обгрунтування поданої апеляційної скарги, відповідач 2 покликається на те, що твердження місцевого господарського суду про те, що спірний договір підписано невстановленою особою та засвідчено печаткою, яка на момент підписання договору була втрачена, не відповідає дійсності.

На думку апелянта, місцевий господарський суд не врахував, що кримінальне провадження №0000009, яке було відкрито з приводу шахрайства, розкрадання, привласнення майна та ін., на яке міститься покликання в рішенні суду першої інстанції, закрито у звязку із відсутністю складу злочину, а тому на думку апелянта, на даний час відсутні докази, які б підтверджували, що спірний договір та лист №13 є підробленими.

Скаржник вказує на те, що місцевим господарським судом зазначаючи про невідповідність печатки ПП «Неллі» на спірних документах не взято до уваги інший висновок експерта від 26.01.15 №09/07-549 згідно якого печатка ПП «Неллі» проставлена на договорі про відступлення прав вимоги, що є предметом спору у даній справі, та печатка проставлена на нотаріально засвідченому договорі купівлі продажу частини виробничої бази є однаковими.

А тому скаржник вважає, що позивач свідомо не надав слідчому всі кліше з метою введення слідства в оману.

Також. апелянт вказує на те, що ПП «Неллі» не було передано їй печатки, а в матеріалах справи відсутні докази які б підтверджували вказану обставину.

Крім цього, скаржник вважає, матерілами справи не підтверджено факт втрати ПП «Неллі» печатки, оскільки підприємтво продовжувало і надалі користуватися такою печаткою, що на його думку підтверджується укладенням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, який підписаний ОСОБА_7

4 травня 2016 року до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу ДП «Осмолодське лісове господарство» в якому позивач зазначає про законність та обгрунтованість рішеня місцевого господарського суду та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Також. 05.05.17 від позивача надйшла заява в якій він вказує на те, що директором ПП «Неллі» не надавалося жодних повноважень іншим особам на укладення спірного договору, а тому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, як законне та обгрунтоване.

9 червня 2016 року до суду від ПП «Неллі» надійшли пояснення, в яких зазначено, що з огляду на ту обставину, що при проведенні експертизи, яка взята до уваги місцевим господарським судом, експертом не порушувалося питання перед судом про надання йому додаткових матеріалів, а отже вважав подані взірці підписів достовірними, з огляду на що відсутні сумніви у висновку експерта.

Позивач зазначає, що директором ОСОБА_7 не підписано жодного договору про уступку права вимоги від імені ПП «Неллі». Також позивач вважає сфальсифікованим лист, яким ніби то ОСОБА_7 просив зарахувати належні ПП «Неллі» кошти на користь ФОП ОСОБА_2

Відповідач 2 участі свого уповноженого представника у судовому засіданні не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового розгляду.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для реалізації якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що ухвалами суду участь представників сторін обов'язковою не визнавалась, беручи до уваги те, що у матеріалах справи наявні відомості та документи, необхідні для перегляду рішення в апеляційному порядку. Колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача 2.

У судовому засіданні присутній представники позивача та відповідача 1 навели свої доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів, заслухавши у судових засіданнях пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

В матеріалах справи наявний оригінал договору від 30.12.2013 р. між Приватним підприємством " Неллі" (первісний кредитор по договору), Державним підприємством " Осмолодське лісове господарство" (боржник по договору) та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_9 (новий кредитор по договору ) договору про відступлення права вимоги №30/12 (Т.1, а.с.114) .

Згідно пункту 1 даного Договору первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв на себе право вимоги первісного кредитора і став кредитором по зобов'язаннях, згідно Договору №10 від 02.01.2013 року ( боржника).

За цим Договором новий кредитор одержав право ( замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання наступних зобов'язань: сплати боргу в сумі 146 725,46 грн. ( сто сорок шість тисяч сімсот двадцять п'ять гривень 46 копійок) ( п. 2).

Листом №13 від 31.12.2013 р. ПП " Неллі", звернувся до ДП " Осмолодське лісове господарство" з проханням дозволити зарахувати суму 146 725,46 грн., яку ДП "Осмолодське лісове господарство" заборгувало ПП " Неллі" станом на 31.12.2013 р. на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_9.

Посилаючись на те, що ОСОБА_6 про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013р. та лист №13 від 31.12.2013 р. не підписувались директором ПП Неллі та не скріплювались печаткою ПП Неллі, а наявні на Договорі та листі підписи директора ОСОБА_7 та печатка підприємства є підробленими, ПП «Неллі» звернулося до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2Й та ДП «Осмолодське лісове господарство» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013р.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів зазначає наступне:

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення його сторонами вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст. 215 ЦК України, в редакції чинній на момент викникнення спірних правовідносин).

Статтею 203 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до абзацу пятого п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Як зазначено у пункті 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29 травня 2013 року № 11, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно зазначено місцевим господарським судом, позивач, обґрунтовуючи позов посилається на те, що спірний договір підписаний не директором підприємства та скріплювався підробленою печаткою підприємства.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 Цивільного кодексу України (в редакції від 12.10.13, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29 травня 2013 року № 11 у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Відповідно до ч.5 ст.65 Господарського кодексу України (в редакції від 12.10.13, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ) керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

З огляду на наведене, керівник підприємства, у даному випадку, директор ПП «Неллі» має повноваження на укладення договорів від імені підприємства в силу посадових обовязків.

При цьому, до предмета доказування у даній справі відноситься необхідність встановлення обставин, щодо наявності дійсного волевиявлення сторони на вчинення спірного правочину, оскільки наявність вільного волевиявлення сторони на вчинення такого правочину є необхідною обставиною яка свідчить про чинність правочину. Відсутність внутрішньої волі на вчинення договору, з огляду на вимоги ст.203 ЦК України, є підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином, як зазначено вище, наявність волевиявлення сторони на укладення правочину, підтверджується, зокрема проставленням підпису на договорі. А тому, у даному випадку підлягають дослідженню обставини, щодо підписання договору директором ПП «Неллі» ОСОБА_7

Як вбачається з матеріалів справи, у висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центра № 337 від 30.07.2014 р., який витребуваний місцевим господарським судом від НДЕКЦ при УМВС в Івано-Франківській області зазначено, що оспорюваний позивачем ОСОБА_6 про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2015 р. підпис у графі "Первісний кредитор" ПП Неллі ОСОБА_7 на тристоронньому договорі №30/12 від 30.12.2013 р. виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою.

У звязку із виникненням у відповідачів сумнівів, щодо належності вказаного висновку експерта як доказу у справі відповідно до вимог ст.34 ГПК України та достовірності даних, що містяться у ньому, судовою колегією призначено проведення у справі почеркознавчої експертизи, виконання якої доручено Львівському НДІ судових експертиз.

Проте, у звязку із неможливістю однозначно встановити ким, ОСОБА_7 чи іншою особою виконані підписи від імені ПП «Неллі» на спірному договорі відступлення права вимоги та листі №13 від 31.12.13 експертами не надано однозначної відповіді на поставлені судом апеляційної інстанції питання.

У звязку з наведеним, судом апеляційної інстанції призначено у справі нову експертизу, для встановлення справжності підпису ОСОБА_7М (директора ПП «Неллі» на спірному договорі та листі №13 від 31.12.13), виконання якої доручено Київському НДІ судових експертиз.

1 серпня 2017 року до суду апеляційної інстанції від експертної постанови надійшов висновок судових експертів за результатами проведення судово почеркознавчої експертизи №1908/1909/17-32/1910/17-33 від 25.07.17.

У наданому висновку експертами зазначено, що підпис від імені ОСОБА_7 між друкованими записами «Директор ПП «Неллі», ОСОБА_7 у листі №13 від 13.12.13, що складений від імені директора ПП «Неллі» ОСОБА_7М на імя директора ДП «Осмолодське лісове господарство» ОСОБА_10, виконаний не ОСОБА_7, іншою особою з наслідування підпису ОСОБА_7

Підпис від імені ОСОБА_7М в графі «Первісний Кредитор ПП «Неллі» у рядку ліворуч від друкованого запису «ОСОБА_7М.» у договорі №30/12 про відступлення права вимоги від 30.12.13, виконаний не ОСОБА_7, іншою особою з наслідування підпису ОСОБА_7

Наведеним висновоком спростовуються доводи апелянтів стосовно підписання спірного договору та листа лист №13 директором ПП «Неллі» ОСОБА_7

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено обставини, з якими закон повязує недійсність правочину, а саме, що договір про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013 р. та лист №13 ( який би мав підтвердити факт виконання даного договору позивачем) підписані не директором ПП «Неллі».

При цьому, судом апеляційної інстанції відхилено усне клопотання відповідача 1 заявлене у судовому засіданні 10.08.17 про виклик у судове засідання експертів, які проводили експерте дослідження №1908/1909/17-32/1910/17-33 від 25.07.17 у даній справі, оскільки на його думку, експертами використано експертну систему «Dia», яка не може достовірно встановити належність підпису конкретній особі.

Відхиляючи зазначене клопотання, судова колегія виходить з того, що при проведенні експертизи, судовими експертами використано експертну систему «Dia» лише при перевірці версії про штучний характер збиваючих факторів, що вплинули на виконавця досліджуваного підспису, разом з цим, при проведенні дослідження застосовувалися різні вимірювальні та технічні засоби, про що зазначено в описовій частині висновку експертів.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що висновок експертів є чітким, у ньому відсутні неточності, які потребують надання розяснень судовим експертом, при цьому судові експети попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, у звязку з чим, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати наданий висновок експертизи недростовірним.

Також, як зазначено вище, місцевим господарським судом, задовольняючи позов у даній справі зазначено також про те, що відбиток печатки на спірному договорі проставлений не печаткою ПП «Неллі».

Дослідивши наведені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як вбачається з матеріалів справа, згідно висновку експерта НДЕКЦ №09/07-338 від 12.08.2014р. відбиток круглої печатки ( Україна м. Миколаїв, Приватне підприємство "Неллі" 2086148 ) у тристоронньому Договорі про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013 р. виконаний не печаткою ПП " Неллі".

Як зазначено позивачем у судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, станом на 20.01.2012 р. ОСОБА_2 була комерційним директором ПП "Неллі", та була відповідальна за ділянку роботи з ДП " Осмолосдьким ЛГ" .

Печатка ПП «Неллі» була використана для засвідчення підпису посадової особи ПП "Неллі" в листі №13 від 31.12.2013 р. та підпису посадової особи від імені ПП " Неллі" в спірному Договорі уступки права вимоги від 30.12.2013 р..

В подальшому печатка ПП "Неллі" директору ОСОБА_7 від ОСОБА_4 не передавалась, у зв'язку з чим директор ПП "Неллі" ОСОБА_7 звернувся з повідомлення 12.04.2013р. до ДП "Осмолодського ЛГ" про вчинення дій від ПП " Неллі" виключно за підписом директора ПП "Неллі"- ОСОБА_7, або спеціально уповноваженою особою, на підставі виданого керівником підприємства. В даному повідомленні зазначено зразок підпису директора ПП " Неллі" - ОСОБА_7 та відбиток печатки приватного підприємства " Неллі". ОСОБА_1 рекомендоване повідомлення ДП " Осмолодський ЛГ" отримало 19.04.2013 р..

Факт втрати печатки ПП " Неллі" 07 жовтня 2013 р., підтверджується повідомленням правоохоронного органу, Ленінського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області.

Судом апеляційної інстанції не проводилося повторного дослідження відтиску печатки на спірному договорі, зважаючи на відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів стосовно яких можна було б встановити ідентичність відтисків печаток, зокрема, у звязку з втратою такої печатки, про що зазначено в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 09.06.16 у даній справі.

Доводи апелянтів стосовно надання на дослідження не всіх варіантів кліше печатки , не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки відповідачами не доведено факту навності у позивача іншого варіанту печатки, окрім того, що проставлений на спірному договорі.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно того, що договір про відступлення права вимоги №30/12 від 30.12.2013 р. та лист №13 ( який би мав підтвердити факт виконання даного договору позивачем) підписано невстановленою особою та засвідчено печаткою , яка на момент підписання договору була втрачена, а відповідачем не доведено факту підписання спірного договору позивачем.

Покликання апелянтів на те, що місцевим господарським судом не досліджено питання подальшого схвалення спірного правочину, зокрема чи проведено розрахунок на виконання договору та чи вчинено інші дії на виконання договору, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться виходячи з наступного:

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Отже, стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. За таких обставин ця норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а отже, не могла їх і перевищити (постанова ВСУ від 25.05.16 у справі №6-2612цс15).

Оскільки, у даному випадку судами встановлено, що спірний правочин не підписувався директором ПП «Неллі» взагалі, а підпис виконаний на ньому вчинено іншою особою, судом апеляційної інстанції не беруться до уваги доводи ФОП ОСОБА_2 про те, що актом звірки розрахунків підтверджується схвалення правочину уступки вимоги.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Твердження апелянтів про порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення, колегія суддів не вбачає.

Відтак, обставини, на які посилаються скаржники в апеляційних скаргах, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегією суддів апеляційної інстанції підтверджено встановлений місцевим господарським судом факт недійсності спірного правочину, відтак відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 01.03.16 у даній справі.

Судові витрати покласти на скаржників відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Також, судова колегія зазначає, що відповідно до п.6.1 Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.13 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у вирішенні питань щодо відшкодування витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду господарським судам необхідно враховувати викладене в пункті 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" Відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 ЗУ «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відповідно до п.4.1. Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.13 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

З огляду на наведене, сплачені позивечем суми за проведення судових експертиз в розмірі 2752,50 грн. + 6530,80 грн.=9283,30 грн. підлягають стягненню з відповідачів порівну по 4641,65 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Івано - Франківської області від 01.03.16 у справі № 915/908/15 залишити без змін, апеляційні скарги ФОП ОСОБА_2 та ДП "Осмолодське лісове господарство" без задоволення.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , вул. Шашкевича , 70 А, с.м.т. Перегінське, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77662, ( код НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства " Неллі", вул. Новозаводська, 16/4 , м. Миколаїв , Миколаївська область, 54028, ( ) 4641,65 грн. витрат за проведення експертизи.

3. Стягнути з Державного підприємства "Осмолодське лісове господарство ", вул. Сагайдачного,142, с.м.т. Перегінське, Рожнятівський район , Івано-Франківська область, 77662 ( ) на користь Приватного підприємства " Неллі", вул. Новозаводська, 16/4 , м. Миколаїв , Миколаївська область , 54028, ( ) 4641,65 грн. витрат за проведення експертизи.

4. Місцевому господарському суду видати відповідні накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Давид Л.Л.