ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.08.2017 Справа № 904/6709/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янське, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в сумі 53 421, 08 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: Задорожний С.О., дов. № 5961-К-О від 24.04.17 р., заступник керівника напрямку з юридичної роботи відділення "Дніпропетровське регіональне управління";

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 10 000, 00 грн., що складають суму заборгованості за Договором б/н від 08.02.2012 р., 22 859,б 92 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 18 041, 16 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2 520, 00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2012 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (Відповідач) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 Умов, при укладенні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

Згідно частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту, Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта (системи клієнт-банк, інтерент клієнт-банк, смс-повідомлення чи інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнта, що полягає в проведенні його його платежів поверх залишку коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

За умовами пункту 3.2.1.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати відсотків та винагороди.

Виконуючи умови договору, позивачем було встановлено кредитний ліміт відповідачу на поточний рахунок № 0027 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Звертаючись із даним позовом позивач посилається на те, що ним було встановлено відповідачу кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн., проте, останній зобов'язання щодо повернення отриманих кредитних коштів виконав неналежним чином, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість щодо повернення кредиту в сумі 10 000, 00 грн., сплати процентів за користування кредитом в сумі 22 859, 92 грн., а також заборгованості по сплаті пені в сумі 18 041, 16 грн. та заборгованості з комісії в сумі 2 520, 00 грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 3 статті 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, наявного в матеріалах справи, 23.03.2017 р. було припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Відповідно до пункту 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі.

Пунктом 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, оскільки відповідачем статус суб'єкта підприємницької діяльності втрачено до подачі позову до суду, останній не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, а відтак провадження по справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя І.Ф. Мельниченко