ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" липня 2017 р. Справа № 911/1285/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)"

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто)

ОСОБА_2 (договір б/н від 18.01.2017)

від відповідача: не прибув

від державної виконавчої служби: не прибув

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 позовні вимоги задоволено, зокрема, зобов'язано Державне підприємство "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Калініна, 16, ідентифікаційний код 08680170) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

18.03.2016 господарським судом Київської області видано накази на виконання рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/16, зокрема щодо зобов'язання відповідача повернути позивачу 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.08.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016, рішення суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.01.2017 змінено спосіб виконання рішення господарського суду Київської області від 05.05.2015 у справі №911/1285/15 в частині зобов'язання Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Калініна, 16, ідентифікаційний код 08680170) повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 184 000 (сто вісімдесят чотири тисячі) кг вугілля дерев'яного на суму 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп., переданого за договором відповідального зберігання №1 від 16.01.2014, на стягнення з Державного підприємства "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" (09109, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Калініна, 16, ідентифікаційний код 08680170) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (09100, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 552 000 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі) грн 00 коп.

29.06.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла скарга, відповідно до якої скаржник просить суд визнати незаконними дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області щодо повернення ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.07.2017 прийнято до розгляду скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області, призначено розгляд скарги на 10.07.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.07.2017 відкладено розгляд скарги на 24.07.2017.

У судові засідання 10.07.2017 та 24.07.2017 представник відповідача та державний виконавець не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили, державний виконавець письмових пояснень щодо скарги не надав, хоча про розгляд скарги в даній справі Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області та Державне підприємство "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)" були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №688 та №408.

Дослідивши та перевіривши подані до скарги докази, заслухавши пояснення стягувача та його представника, суд дійшов висновку про задоволення скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області з огляду нижченаведеного.

Приписами ст. 115, 116 та 117 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1, ст. ст. 5, 6, ч. ч. 1, 2 ст. 15, ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами.

Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами.

Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання.

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Водночас, п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, зокрема, якщо виконавчий документ пред'явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як слідує з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київської області із заявою №7 від 01.06.2017 про відкриття виконавчого провадження, до якої було додано оригінал ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 у справі №911/1285/15, які отримано державним виконавцем 02.06.2017. Копії відповідної заяви та доказів її вручення наявні в матеріалах справи.

23.06.2017 на адресу скаржника надійшло повідомлення державного виконавця №25061 від 08.06.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, винесене з підстав п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016.

Вищенаведене рішення державного виконавця мотивовано тим, що згідно п. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, ототожнивши Державне підприємство "Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)", з державним органом та/або бюджетною установою, державний виконавець прийшов до висновку, що ухвала господарського суду Київської області від 23.01.2017, як виконавчий документ, пред'явлена не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Як слідує з наявного в матеріалах справи статуту Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)», відповідне підприємство засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Державної пенітенціарної служби України, яка є його засновником.

Відповідно до пп. 3.1., 3.3. та 3.4. статуту Державного підприємства «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)» останнє є юридичною особою, має, зокрема, самостійний баланс, рахунки в банках.

Підприємство не несе відповідальності за зобов'язаннями держави, ДПтС України та управління ДПтС України в м. Києві та Київській області.

Держава, ДПтС України та управління ДПтС України в м. Києві та Київській області не несуть відповідальності за зобов'язаннями підприємства, крім випадків, передбачених законодавством України.

З огляду вищенаведеного, суд дійшов висновку, що Державне підприємство «Підприємство Білоцерківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№35)» є самостійною юридичною особою - господарюючим суб'єктом та, виступаючи стороною виконавчого провадження у якості боржника, не є тотожним з державним органом та/або бюджетною установою, стягнення за рішеннями з яких відповідно до п. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, суд дійшов висновку про безпідставність посилань державного виконавця на п. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", як на обставини порушення стягувачем правил підвідомчості, при поверненні ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 у справі №911/1285/15.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 у справі №911/1285/15 без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 та п. 2 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", а тому відповідно вчиненні дії є незаконними.

Водночас, скаржником в обґрунтування незаконності вчинених держаним виконавцем дій зазначено, що останнім порушено строки повернення виконавчого документа, а саме триденний термін, та не повернуто сплачений авансовий внесок в розмірі 11 040,00 грн.

Як слідує з наданої стягувачем копії рекомендованого повідомлення про вручення державному виконавцю заяви про відкриття виконавчого провадження, остання була отримана державним виконавцем 02.06.2017, а отже останнім днем для вчинення передбачених законом дій для повернення виконавчого документа стягувачу є 07.06.2017.

Однак, як слідує з матеріалів справи, повідомлення №25061 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання винесене 08.06.2017, та направлено стягувачу лише 20.06.2017, що свідчить про порушення державним виконавцем визначеного законом порядку вчинення виконавчих дій.

Що ж до посилань скаржника на неповерненні йому авансового внеску, то відповідні обставини оцінюються судом критично, оскільки належних та допустимих доказів як на проведення відповідної оплати, так і на неповернення державним виконавцем відповідних коштів, суду не надано, у той час як необґрунтованість відповідних доводів не спростовує незаконності вчинених державним виконавцем дій щодо повернення ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 у справі №911/1285/15.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Беручи до уваги приписи норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області у справі №911/1285/15.

Керуючись ст. ст. 86, 115, 1212 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 1, 4, 15, 12 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, суд

ухвалив:

1. Скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області у справі №911/1285/15 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київської області щодо повернення ухвали господарського суду Київської області від 23.01.2017 без прийняття до виконання на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Суддя В.А. Ярема