РІШЕННЯ

31 липня 2017 року Справа №913/513/17

Провадження №16/913/513/17

За позовом Приватного підприємства Луганськ енерго-монтаж інжиніринг, м.Луганськ

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 378371 грн 93 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю від 25.05.2017;

від відповідача представник не прибув,

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення основної заборгованості у сумі 202474 грн 80 коп. за період липень - грудень 2014 року, інфляційних втрат в сумі 160045 грн 69 коп. за період з вересня 2014 року по травень 2017 року, 3% річних у сумі 15851 грн 44 коп. за період з 28.08.2014 по 12.06.2017 згідно договору на виконання ремонтних робіт від 17.03.2014 №АМК-892-2014-пдр.

Позивач, посилаючись на норми статей 525, 526, 530, 611, 625, 837, 853 Цивільного України (далі ЦК України), статтю 122 Господарського кодексу України (далі ГК України), обґрунтовує позовні вимоги порушенням відповідачем строків оплати виконаних за договором робіт.

Від відповідача надійшов відзив від 27.07.2017 №026-37исх/17, в якому відповідач повідомив про укладення договору підряду на виконання ремонтних робіт від 17.03.2014 №АМК-892-2014-пдр з позивачем і вказав про те, що роботи за цим договором, виконані позивачем на користь відповідача на суму 202474,80 грн, не оплачені.

Відповідач відзивом заперечив проти правильності розрахунку річних і надав свій розрахунок цих вимог, в якому вказано річні у розмірі 15801,53 грн (менше, ніж у позивача в розрахунку).

Також, відповідач надав клопотання від 27.07.2017 №026-37/1, в якому просить суд відстрочити виконання рішення до 30 вересня 2017 року.

Представник позивача ознайомився з відзивом та з клопотанням про відстрочення виконання рішення у судовому засіданні 27.07.17. Представник позивача не заперечив проти задоволення клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення.

Між сторонами у справі укладено договір від 17.03.2014 №АМК-892-2014-пдр (далі - Договір), на підставі якого підрядник (позивач) зобовязується виконати на користь замовника (відповідача) роботи з експлуатаційно-налагоджувального випробування електрообладнання теплосилового цеху коксохімічного виробництва комбінату, передбачені вказаним договором, а замовник (відповідач) зобовязується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт на умовах та в порядку, визначених даним Договором.

Відповідно до умов п.6.2 Договору, сторони дійшли згоди, що оплата фактично виконаних робіт здійснюється замовником протягом 30 календарних днів з дати підписання замовником акту приймання виконаних робіт форми №КБ-2в та отримання рахунку на оплату.

За своєю правовою природою вказаний Договір є договором підряду і відповідає вимогам правового інституту Підряду (ст.ст.837,854,875-882 ЦК України).

На виконання умов Договору позивач виконав на користь відповідача роботи з експлуатаційно-налагоджувального випробування електрообладнання теплосилового цеху коксохімічного виробництва комбінату, а відповідач прийняв виконані роботи за вказаним договором на суму 202474,80 грн, що підтверджено матеріалами справи: рахунками на оплату, актами приймання передачі виконаних робіт, підписаними сторонами по договору без доповнень та зауважень (а.с.39-64).

Відповідач не оплатив вартість виконаних робіт, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору в частині оплати робіт і просить стягнути з відповідача борг в сумі 202474,80 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем обовязків по договору, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 160045 грн 69 коп. за період з вересня 2014 року по травень 2017 року, 3% річних у сумі 15851 грн 44 коп. за період з 28.08.2014 по 12.06.2017.

Відповідач, як було вказано вище за текстом рішення, не заперечив вимог про стягнення основного боргу за виконані роботи в сумі 202474,80 грн, але заперечив правильність розрахунку позивачем вимог про стягнення відсотків.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.173, ст.193 Господарського кодексу України, господарське зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, повинно бути виконано належним чином відповідно до вимог закону, умов договору.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Договором підряду від 17.03.2014 №АМК-892-2014-пдр, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобовязань по сплаті вартості фактично виконаних робіт. Договором встановлений 30 денний термін (календарних днів) оплати з дня підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

Позивач виконав на користь відповідача роботи з експлуатаційно-налагоджувального випробування електрообладнання теплосилового цеху коксохімічного виробництва комбінату, що належним чином в порядку ст.ст.33, 34 ГПК України підтверджено матеріалами справи. Так, згідно актам приймання-передачі виконаних робіт та рахункам на оплату (а.с.39-64), відповідач прийняв виконані позивачем роботи за вказаним договором і підписав двосторонні документи, які передбачені договором, на суму 202474,80 грн. без доповнень та зауважень.

На підставі вказаного у позивача виникло право на стягнення боргу з відповідача в заявленій сумі 202474,80 грн у відповідності до умов вказаного договору підряду та вимог закону (ст.ст.837,854,875-882 ЦК України). Розмір боргу відповідач не заперечив і у відзиві вказав саме такий розмір заборгованості на користь позивача за вказаним договором.

За таких підстав позов в частині стягнення боргу в сумі 202474,80 грн за договором підряду від 17.03.2014 №АМК-892-2014-пдр, укладеним сторонами по справі, підлягає до задоволення.

Вимоги про стягнення інфляційних нарахувань за період з вересня 2014 року по травень 2017 року та 3% річних цілком обґрунтовані приписами ст.625 ЦК України і підтверджені матеріалами справи та підлягають до задоволення: втрати від інфляції повністю на суму 160045,69грн. за вказаний період часу; річні підлягають частковому задоволенню на суму 15812грн. за період з 28.08.14 по 12.06.17. Дані вимоги розраховані за кожним актом окремо у відповідності до умов договору в частині п.6.2.

Відповідачем заявлено клопотання про відстрочення виконання рішення до 30 вересня 2017 року. Представник позивача не заперечив проти заявленого клопотання.

Керуючись правилами ст. 83 ГПК України, враховуючи обставини і доводи, викладені відповідачем в клопотанні, надані в підтвердження цього документи, розмір заявлених до стягнення вимог, не досить тривалий строк відстрочення виконання рішення, позицію та доводи повноважних представників сторін, суд вирішив задовольнити клопотання відповідача і надати відстрочку виконання рішення до 30 вересня 2017 року.

Юридичний аналіз наведеної правової норми свідчить, що вона не є імперативною та застосовується за визначених умов на розсуд суду.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст.173, 193 ГК України, ст.ст. 625, 629, 837,854,875-882 ЦК України ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 43, 49,75, 82,83, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, 20- А, ід. код 05441447 на користь Приватного підприємства Луганськ енерго-монтаж інжиніринг, АДРЕСА_1, ід. код 36827545 борг в сумі 202474,80 грн, 3% річних задовольнити на суму 15812грн. за період з 28.08.14 по 12.06.17, інфляційні нарахування на суму 160045 грн 69 коп. - за період вересня 2014 року по травень 2017 року, витрати на судовий збір в сумі 5674грн. Видати наказ.

3.В решті вимог відмовити.

4.Відстрочити виконання рішення до 30 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Рішення підписано 07.08.2017.

Суддя Р. Шеліхіна