РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2017Справа №910/9899/17

За позовомСлужби автомобільних доріг у Київській області
доДочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»
простягнення 19 413,58 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

позивача:Майданік В.В.;
відповідача:Петелін Б.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба автомобільних доріг у Київській області звернулась до господарського суду міста Києва із позовом до Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 19 413,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив виплату з відшкодування шкоди завданої з вини відповідача, а відтак відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України набув права зворотної вимоги до винної особи у розмірі 19 413,58 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 31.07.2017.

В судовому засіданні 31.07.2017 представником відповідача поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог з підстав недоведеності вини останнього, а також судом оголошено перерву на 14.08.2017 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позов підтримав та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2016 у справі № 760/22556/15-ц, яке набрало законної сили 14.12.2016, з Служби автомобільних доріг у Київській області на користь ОСОБА_3 стягнуто майнову шкоду у розмірі 16 178,38 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2 700,00грн. та судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Підставою для стягнення коштів стала дорожньо-транспортна пригода (надалі - «ДТП»), яка відбулась 22.07.2015 о 22:10 год. на ділянці дороги Гостомель-Раківка, в результаті якої ОСОБА_3 зазнав майнової шкоди.

Виникнення спору у даній справі пов'язано з вимогою позивача про відшкодування відповідачем матеріальної шкоди в порядку регресу.

Матеріалами справи підтверджується сплата Службою автомобільних доріг у Київській області на користь ОСОБА_3 майнової шкоди у розмірі 16 178,38 грн. (платіжне доручення № 54 від 07.03.2017), витрат на правову допомогу у розмірі 2 700,00 грн. (платіжне доручення № 55 від 07.03.2017), а також сплата судового збору у розмірі 487,20 грн.(платіжне дорученням № 78 від 24.03.2017) та виконавчого збору у розмірі 48,00 грн. (платіжне доручення № 79 від 24.03.2017) на виконання рішенням Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2016 у справі № 760/22556/15-ц.

Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

22.12.2014 між Службою автомобільних доріг у Київській області (замовник) та Дочірнім підприємством «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (виконавець) був укладений договір з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (територіальні) загального користування у Київській області № 413Д-15 (надалі - «Договір»), згідно з п. 1.1 якого виконавець зобов'язується в 2015 році надати замовнику послуги, а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.2 Договору передбачено надання послуг виконавцем замовнику, в тому числі, визначених СОУ 42.1-5:2013.

Згідно з п. 5.7 СОУ 42.1-5:2013 в перелік робіт з експлуатаційного утримання входять роботи з озеленення, в тому числі видалення та прибирання старих, повалених та аварійних дерев, які створюють або можуть створити аварійну ситуацію.

Відповідно до п. 4.4 Договору, виконавець, крім послуг передбачених п. 1.2. цього договору, виконує аварійні роботи відповідно до п. 5.14 СОУ 42.1-5:2013.

Відповідно до п. 3.1 СОУ 42.1-5:2013 аварійні роботи - роботи з термінового усунення ситуацій, які загрожують безпечному руху транспортних засобів і виникли не прогнозовано у процесі експлуатації доріг.

Згідно з п. 7.4 Договору саме виконавець несе відповідальність за відшкодування збитків, заподіяних фізичним або юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод з вини виконавця, пов'язаних з незадовільними дорожніми умовами.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, за умовами Договору відповідач взяв на себе зобов'язання з термінового усунення ситуацій, які загрожують безпечному руху транспортних засобів і виникли не прогнозовано у процесі експлуатації доріг, в тому числі з видалення та прибирання старих, повалених та аварійних дерев, які створюють або можуть створити аварійну ситуацію.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається, із рішення Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2016 у справі № 760/22556/15-ц та встановлено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2015, 22.07.2015 о 22:10 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись автомобільною дорогою Гостомель-Раківка здійснив зіткнення з перешкодою (колода), яка знаходилась на проїзній частині. ОСОБА_3 був позбавлений можливості безпечно об'їхати перешкоду для руху (дерев'яну колоду), оскільки перешкода знаходилась посередині полоси руху на неосвітленій ділянці дороги, а будь-які попереджувальні знаки відсутні, у зв'язку з чим справа про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності закрита, враховуючи відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зазначеними рішеннями встановлено, що ДТП сталась у зв'язку з перебуванням на неосвітленій ділянці дороги, (ділянка, щодо якої відповідач взяв на себе зобов'язання за Договором), без будь-яких попереджувальних знаків, перешкоди (дерев'яної колоди).

Згідно умов Договору, відповідач зобов'язаний був забезпечити безпечний рух транспортних засобів, чого ним не було зроблено, що і призвело до ДТП, яка стала підставою для відшкодування позивачем шкоди.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Збитками в силу вимог статті 22 Цивільного кодексу України є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та збитками і вина.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Судом встановлено наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- протиправність поведінки відповідача полягає у порушенні умов Договору, щодо забезпечення безпечного руху транспортних засобів;

- збитки, як результат протиправної поведінки виражаються в тому, що позивачем виплачено відшкодування на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 14.12.2016 у справі № 760/22556/15-ц;

- наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою і завданими збитками полягає у тому, що саме у зв'язку неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань за Договором, позивач як балансоутримувач автомобільної дороги на якій сталась ДТП зазнав збитки у розмірі відшкодування та сплати судового та виконавчого збору.

Щодо наявності у діях відповідача вини, як елементу цивільної відповідальності, суд зазначає наступне.

Так, статтею 614 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (частина 2 статті 614 Цивільного кодексу України).

Аналіз положень статті 614 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку про те, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов'язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Боржник звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання.

Натомість, під час розгляду справи відповідач заперечував проти позову з підстав того, що позивачем не надано доказів вини відповідача, проте з огляду на вказані вище приписи саме відповідач мав доводити відсутність своєї вини у заподіяних збитках.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з приписами статті 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд вважає доведеним факт понесення позивачем збітків з вини відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь Служби автомобільних доріг у Київській області суми відшкодування у розмірі 19 413,58 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Служби автомобільних доріг у Київській області задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 11-А; ідентифікаційний код 33096517) на користь Служби автомобільних доріг у Київській області (03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, будинок 11-А; ідентифікаційний код 26345736) суму відшкодування у розмірі 19 413 (дев'ятнадцять тисяч чотириста тринадцять) грн. 58 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.08.2017.

Суддя В.П. Босий