КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" серпня 2017 р. Справа №910/25631/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги №910/25631/13/20.3-03 від 20.07.2017 (вх. №09-08.1/6699/17 від 09.08.2017) Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 910/25631/13 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Приватного підприємства «Гєлан»

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Стек-Комп'ютер»,

3.Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресив»,

4. Приватного підприємства «Ефективні технології продаж»

5. Товариства з обмеженою відповідальністю «ВаРос»

про стягнення 19 879 164,39 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Гєлан», Товариства з обмеженою відповідальністю «Стек-Комп'ютер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресив», Приватного підприємства «Ефективні технології продаж» і Товариства з обмеженою відповідальністю «ВаРос» про стягнення 19 409 561,65 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2014 позовні вимоги задоволено повністю.

04.04.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва було видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 було задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.04.2014 у справі № 910/25631/13; здійснено процесуальне правонаступництво та замінено стягувача у виконавчому провадженні за наказом Господарського суду міста Києва від 04.04.2014 у справі № 910/25631/13.

17.05.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» було подано скаргу на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» задоволено частково. Визнано недійсним пункт 3 постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2017 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 12.05.2017 № 43070013 в окреме провадження. В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 внесено виправлення до ухвали суду від 30.06.2017, а саме пункт два резолютивної частини ухвали викладено в редакції: «Визнати недійсним пункт 3 постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.05.2017 щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 12.05.2017 № 43070013 в окреме провадження.» та внесено виправлення в тексті ухвали суду щодо номеру постанови про стягнення виконавчого збору.

Не погодившись з винесеною ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2017, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 20.07.2015 року надіслав апеляційну скаргу №910/25631/13/20.3-03 від 20.07.2017 (вх. №09-08.1/6699/17 від 09.08.2017), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 та прийняти нове рішення, відповідно до якого у задоволенні скарги ТОВ «Сінеф» відмовити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги апелянтом не додано доказів сплати судового збору. При цьому, скаржник в апеляційній скарзі виклав клопотання про відстрочення сплати судового збору, враховуючи те, що він є бюджетною установою і беручи до уваги стислі строки для подачі апеляційної скарги.

Згідно п.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст..8 Закону України «Про судовий збір», є врахування майнового стану сторін.

При цьому оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, самі лише обставини, пов'язані з відсутністю у апелянта коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочки від такої сплати. Дана правова позиція міститься у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 (п 3.1.).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що клопотання скаржника не містить обґрунтувань та посилань на обставини з їх документальним підтвердженням, що свідчать про тяжке майнове становища скаржника, чи на те, що ним, як бюджетною установою, вчиняються дії з метою оплати судового збору, наявність яких дають підстави згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відстрочити сплату судового збору.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для звільнення Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від сплати судового збору, оскільки таке клопотання належним чином не обґрунтоване.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За вказаних обставин, апеляційна скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року у справі № 910/25631/13 не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, що відповідно до ч. 4 ст. 97 ГПК України не позбавляє сторону права повторно подати апеляційну скаргу після усунення зазначених обставин з дотриманням вимог ст.. 93 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 94, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2.Повернути апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2017 року у справі № 910/25631/13 з доданими до неї матеріалами скаржнику.

3. Копію ухвали апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець