ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 серпня 2017 року Справа № 910/21436/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Губенко Н.М.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Концерну "Військторгсервіс"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017
у справі№ 910/21436/16 Господарського суду міста Києва
за позовомМіністерства оборони України
доКонцерну "Військторгсервіс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруДепартамент державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України
простягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Подана Концерном "Військторгсервіс" касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 910/21436/16 Господарського суду міста Києва не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Подана до Вищого господарського суду України касаційна скарга підписана представником заявника касаційної скарги ОСОБА_4, на підтвердження повноважень якого до матеріалів касаційної скарги додано копію довіреності № 2 від 04.01.2017.

Проте, відповідно до ст. 131І Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України, представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131№ та ст.131І цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" № 1401-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон), цей Закон набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, крім частини шостої статті 124 Конституції України в редакції цього Закону, яка набирає чинності через три роки з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Офіційне опублікування Закону відбулося 29.06.2016 (Голос України, 2016, 06, 29.06.2016 № 118), тобто даний Закон набрав чинності 30.09.2016.

Як вбачається з матеріалів справи № 910/21436/16, провадження у справі було порушено Господарським судом міста Києва 28.11.2016, тобто після набрання чинності Законом, а тому, при оскарженні судових рішень у даній справі в касаційному порядку, сторони повинні були врахувати вказані приписи Конституції щодо представництва у Верховному Суді та судах касаційної інстанції виключно прокурорами або адвокатами.

Згідно з ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка зокрема склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Разом з тим, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджували б правовий статус представника скаржника як адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як встановлено колегією суддів, Концерном "Військторгсервіс" було подано касаційну скаргу без надання доказів сплати судового збору.

Разом з тим, скаржником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яке мотивоване тим, що на виконанні державної виконавчої служби перебувають 63 виконавчих провадження стосовно скаржника, а також порушено справу про банкрутство Концерну "Військторгсервіс".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір".

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного в Україні законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає доводи заявника касаційної скарги необґрунтованими з огляду на те, що ним не надано доказів на підтвердження його майнового стану, що свідчили б про неможливість сплати ним судового збору, а сам факт порушення справи про банкрутство не є достатньою підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

При цьому, як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів касаційної інстанції, виходячи з положень статті 129 Конституції України, якою визначено одну із засад судочинства - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, відхиляє клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відтак, подання Концерном "Військторгсервіс" касаційної скарги без надання доказів сплати судового збору, є підставою для повернення касаційної скарги згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 42, 43, 86, 111, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Концерну "Військторгсервіс" у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 у справі № 910/21436/16 Господарського суду міста Києва повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Н. Губенко