РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2017Справа №910/10131/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВ-ДОМ"
простягнення 78 796, 91 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Палій Ю.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.
СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" (далі - позивач, ПАТ "КИЇВЕНЕРГО") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВ-ДОМ" (далі - відповідач, ТОВ "УПРАВ-ДОМ") про стягнення боргу за спожиту теплову енергію в сумі 61 015, 95 грн., інфляційної складової боргу в сумі 14 062, 24 грн. та 3% річних в сумі 3 718, 72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав перед позивачем свої зобов'язання з оплати вартості спожитої теплової енергії в порядку і строки, що передбачені умовами договору № 260183 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 24.01.2013 року, який був укладений між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 р. порушено провадження у справі № 910/10131/17 та призначено її до розгляду на 11.08.2017 р.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на позові та надав усні пояснення по справі.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду була надіслана судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, а також на адресу відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Оскільки відповідач не з'явився у судове засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

Відповідно до ст. 82 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.08.2017 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ "КИЇВЕНЕРГО", (далі - енергопостачальна організація) та ТОВ "УПРАВ-ДОМ" (далі - абонент) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 24.01.2013 року № 260183 (далі - Договір), предметом якого є постачання, коригування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 2.2.1. Договору енергопостачальна організація зобов'язується постачати теплову енергію у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком № 1 до Договору.

У відповідності до п.п. 2.3.1., 2.3.2. Договору, абонент зобов'язується додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення, своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії та виконувати умови та порядок оплати в обсягах та терміни, які передбачені в додатку №4 до Договору.

Пунктом 2 додатку 4 до Договору встановлено, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість, заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна, згідно Закону України "Про заставу", як засіб гарантії сплати споживаємої теплової енергії.

Згідно п. 5 Додатку 4 до Договору абонент зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати у районному відділі теплозбуту табуляграму фактичного споживання теплової енергії за звітний період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки повертає у РВТ), та рахунок, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду.

Судом надана належна правова оцінка відносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір енергопостачання. У залежності від умов діючого законодавства, договір вважається укладеним коли сторони досягли всіх суттєвих його умов, а саме за Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) відносно предмету та строку.

За вимогами 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціні. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638 ЦК України та ст.ст. 180, 181, 275 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається ГК України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі статями 173, 174, ГК України, (статями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 ст. 275 ГК України встановлено за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідне положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Положеннями статей 525 та 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Однак свої зобов'язання за вищевказаним договором відповідач не виконував, внаслідок чого виникла заборгованістю за використану теплову енергію за період з 01.01.2016 р. по 01.05.2016 р., яка станом на 01.06.2017 р. становить 61 015, 95 грн., що підтверджується обліковими картками (табуляграмами), відомостями обліку спожитої теплової енергії, корінцями про відключення та довідкою про стан розрахунків за спожиту згідно з договором теплову енергію.

Судом встановлено, що відповідачем 30.06.2017 року було здійснено перерахування грошових коштів на користь позивача в загальному розмірі 61 015, 95 грн. Вказаний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення від 30.06.2017 року № 1312 та не заперечувався представником позивача.

Відповідно до пункту 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд припиняє провадження у справі в зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини 1 статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Так, провадження у справі порушено 22.06.2017 року, про що винесено відповідну ухвалу суду, у той час як заборгованість була сплачена 30.06.2017 року, тобто після порушення провадження у справі, що є достатньою та обґрунтованою підставою для припинення провадження у справі в частині стягнення 61 015, 95 грн. основного боргу.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 14 062, 24 грн. інфляційних втрат та 3 718, 72 грн. 3 відсотків річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунок 3 відсотків річних, суд дійшов висновку про його правильність, а тому вимога позивача про стягнення 3 718, 72 грн. - 3 відсотків річних підлягає задоволенню в повному обсязі.

Водночас, здійснивши інфляційних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 13 940, 20 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ст.81, ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження в справі № 910/10131/17 в частині стягнення 61 015, 95 грн. основного боргу.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УПРАВ-ДОМ" (04201, місто Київ, вулиця Майорова, будинок 7, офіс 994, ідентифікаційний код 36698591) на користь Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код 00131305) 13 940, 20 грн. інфляційних втрат, 3 718, 72 грн. трьох процентів річних та 1 597, 52 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 16.08.2017 р.

Суддя Ю.О. Підченко