номер провадження справи 9/38/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2017 Справа № 908/1134/17

За позовом: Комунальної установи Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги м.Запоріжжя (69005, місто Запоріжжя, вул. Перемоги, 80)

до відповідача: Приватного підприємства Геркон-ТК (69007, м. Запоріжжя, вул. Курортна, буд. 39)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (69105, місто Запоріжжя, пр. Соборний, 206)

про стягнення суми 16344,50 грн.

Суддя Боєва О.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 03.04.2017р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не зявився; ОСОБА_2, довіреність № 18/01/01-10 від 12.04.2017р. (в судовому засіданні 05.07.2017р.);

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у розмірі 16344,50 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.06.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1134/17, справі присвоєно номер провадження № 9/38/17, судове засідання призначено на 05.07.2017р. Ухвалою суду від 05.07.2017р. на підставі ст.ст. 69, 77 ГПК України строк вирішення спору у справі продовжено на десять днів - по 11.08.2017р. включно, розгляд справи відкладено на 08.08.2017 р.

В судовому засіданні 08.08.2017р. справу розглянуто по суті, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано тим, що відповідно до отриманого позивачем листа Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 24.03.2015 р. № 08-04-14-14/1955, за результатами проведеної планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги міста Запоріжжя», виявлено, що в порушення п. 3.4 договору оренди цілісного майнового комплексу від 18.02.2003р. № 1009 зі змінами та доповненнями, через ненарахування пені за несвоєчасну і не в повному обсязі сплачену орендну плату ПП «Геркон-ТК, лікарнею недоотримано коштів у сумі 1941,09 грн. У звязку з цим, позивачем предявлено позов про стягнення з відповідача суми 14112,89 грн. орендної плати, яка утворилась станом на 30.05.2017р., за період з листопада 2013 року по травень 2014 року, крім січня 2013р., суми 1941,09 грн. пені за порушення грошового зобовязання та суми 290,52 грн. податку за землю за 2014 рік. Позовні вимоги обґрунтовано умовами договору оренди цілісного майнового комплексу № 1009 від 18.02.2003 р., ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідач у судові засідання свого представника не направив, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69007, м. Запоріжжя, вул. Курортна, 39. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача не надійшло.

Відповідно до підпункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ухвала суду від 05.07.2017р. про відкладення розгляду справи, повернуті підприємством звязку на адресу суду з відміткою про те, що зазначена організація не існує. Отже, судом належним чином виконано обовязок та вжито заходи щодо повідомлення відповідача про порушення провадження у справі, призначення судового засідання, місце та час розгляду справи. Оскільки всі учасники судового процесу належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 08.08.2017 року за відсутності представника відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, заявлені позовні вимоги вважає обґрунтованими, про що зазначено у письмовому поясненні.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, достатніми для вирішення спору по суті, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2003р. між Управлінням комунальної власності міської ради, Комунальною установою Міська клінічна лікарня екстремальної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя (Орендодавець) та Приватною фірмою Геркон (Орендар) був укладений договір № 1009 оренди цілісного майнового комплексу, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування цілісний майновий комплекс, в тому числі: споруди, огорожі, ворота, замощення, елементи зовнішнього освітлення по вул.Перемоги, 80, для використання на правах оренди під автостоянку.

У подальшому до договору вносились зміни. Зокрема, додатковою угодою від 24.02.2006 р., згідно з якою змінено найменування орендаря з Приватної фірми Геркон на Приватне підприємство Геркон-ТК (Відповідач). Додатковою угодою від 29.04.2011р. замінено Орендодавця на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (третя особа), КУ Міська клінічна лікарня екстремальної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя (Позивач) визначено Балансоутримувачем.

Згідно з п 5.2 договору орендар зобовязався своєчасно і повному обсязі вносити орендну плату.

Орендна плата визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягуються в бюджет (орендодавцеві) відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати (п.п.3.2., 3.4.).

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Звертаючись до господарського суду Запорізької області з позовної заявою, яка є предметом розгляду у даній справі, позивач КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги, просить стягнути з ПП Гекон-ТК заборгованість з орендної плати за період з листопада 2013 року по травень 2014 року (крім січня 2013 р.), пеню, а також податок на землю за 2014 рік. При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на отриманий ним лист Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 24.03.2015р. № 08-04-14-14/1955. Згідно цього листа, за результатами проведеної планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої допомоги міста Запоріжжя», зокрема, виявлено, що в порушення п. 3.4 договору оренди цілісного майнового комплексу від 18.02.2003р. № 1009 зі змінами та доповненнями, через ненарахування пені за несвоєчасну і не в повному обсязі сплачену орендну плату ПП «Геркон-ТК, що передбачено договором оренди, та невідображення дебіторської заборгованості по бухгалтерському обліку, лікарнею за період з 01.11.2013 р. по 01.01.2015 р. недоотримано коштів у сумі 1941,09 грн.

Позивачем надано в матеріали справи рахунки-акти на сплату орендної плати за вищевказаний період, датовані наступними місяцями, за тими, що підлягають оплаті, а також рахунок-акт від 31.03.2015р. на оплату 1941,09 грн. пені та рахунок-акт від 28.01.2014 р. за податок на землю за 2014 рік на суму 290,52 грн.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 13, 14, 526 ЦК України цивільні права і обовязки здійснюються та виконуються у межах, наданих договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускається зловживання правами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлені підстави припинення договору оренди, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

За умовами договору оренди сторони передбачили, що він діє з 18.02.2003 р. до 18.02.2013р. (десять років); договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (п. 10.9 Договору). В разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору оренди протягом одного місяця після закінчення його терміну дії, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п.10.7 Договору).

Згідно з п.5.4 Договору Орендар зобовязався у разі припинення Договору оренди повернути орендодавцеві орендований цілісний майновий комплекс у належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду з урахуванням фізичного зносу. Цілісний майновий комплекс вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами Акту прийому передачі (п.2.4).

Згідно положень ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки можуть виникати з рішень суду.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено судом, господарським судом Запорізької області розглянуто по суті справу № 908/2582/13 за позовом Комунальної установи Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя та Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Приватного підприємства ГЕРКОН-ТК про зобовязання відповідача виконати в натурі обовязок щодо звільнення та повернення за актом прийму-передачі цілісного майнового комплексу, розташованого в м. Запоріжжя по вул. Перемоги, 80, що складається з двоповерхової металевої споруди, огорожі, воріт, замощення, елементів зовнішнього освітлення, який був переданий в користування на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу № 1009 від 18.02.2003р. За результатами розгляду зазначеної справи господарським судом Запорізької області 28.08.2013р. прийнято рішення, яким позовні вимоги позивачів задоволено повністю.

Підставою для задоволення позовних вимог у справі № 908/2792/13 стало встановлення судом, що орендодавець у встановлений договором та законом строк належним чином повідомив відповідача про припинення договору у звязку з закінченням строку, на який його було укладено, а саме: 15.03.2013р. направлено лист № 1453/01-12, який отримано представником відповідача 03.04.2013р.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.11.2013р. рішення господарського суду Запорізької області від 28.08.2013р. по справі № 908/2582/13 було залишено без змін. Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.02.2014 р. касаційна скарга ПП "Гекон-ТК" на рішення господарського суду Запорізької області від 28.08.2013 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.11.2013 року у справі № 908/2582/13 повернута скаржнику.

Крім того, рішенням господарського суду Запорізької області від 16.04.2014р. у справі № 908/2792/13 відмовлено у задоволенні позову ПП «Геркон-ТК» до Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради про визнання права користування цілісним майновим комплексом у звязку з продовженням на той самий термін і на тих самих умовах договору № 1009 оренди від 18.02.20013р. Рішення не оскаржено, набрало законної сили.

В матеріалах справи міститься Акт прийому-передачі щодо повернення ПП «Гекон-ТК» вищезазначеного орендованого майна орендодавцю та балансоутримувачу, який складено 30.05.2014р.

Приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Оскільки рішенням господарського суду Запорізької області від 28.08.2013р., яке набрало законної сили, встановлено факт припинення дії договору оренди цілісного майнового комплексу № 1009 від 18.02.2003р., шляхом направлення 15.03.2013 р. орендодавцем відповідного листа орендарю, позовні вимоги про стягнення з відповідача орендної плати за цим договором за період з листопада 2013 року по травень 2014 року (крім січня 2013р.), а також нарахованої пені є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення суми 14112,89 грн. орендної плати та суми 1941,09 грн. пені, з підстав, які заявлено, судом відмовляється.

Статтею ж 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач не позбавлений права звернутися до суду за захистом свого права з інших підстав.

Не підлягають задоволенню із заявлених підстав й позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 290,52 грн. податку за землю за 2014 рік, тому в цій частині позову судом також відмовляється за недоведеністю.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.С. Боєва

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 09 серпня 2017 р.