КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2017 р. Справа№ 910/752/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Пашкіної С.А.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Мельник Є.О., дов. № 51 від 19.06.2017 р.;

від третьої особи - Науменко С.В., дов. № 02-6451 від 29.12.2016 р.;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Комунального підприємства «Дирекція замовника з

управління житловим господарством Дарницького району

міста Києва»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.04.2017 року

у справі № 910/752/17 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Комунального підприємства «Дирекція замовника з

управління житловим господарством Дарницького району

міста Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-

Реконструкція»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Головний інформаційно-

обчислювальний центр»

про стягнення безпідставно отриманих коштів

у сумі 136 344,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року по справі № 910/752/17 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року по справі № 910/752/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2017 року апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зеленін В.О., Мартюк А.І. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.07.2017 року.

05.07.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.07.2017 року, у зв'язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/752/17 колегію суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів: Зеленіна В.О., Пашкіної С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2017 року справу № 910/752/17 прийнято до провадження у вказаному складі колегії суддів.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представник Комунального підприємства «Головний інформаційно- обчислювальний центр» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, залишив розгляд апеляційної скарги на розсуд суду.

Представник Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» у судове засідання не прибув.

30.06.2017 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку з перебуванням представника позивача у відпустці.

Заслухавши думку представників відповідача та третьої особи, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки позивач про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Участь представника позивача у судовому засіданні 05.07.2017 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про витребування письмових доказів не надходило. Юридичну особу також може представляти її керівник.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

02.07.2012 року між Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Дарницького району міста Києва, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» (далі - покупець, позивач, КП «Дирекція замовника з УЖГ Дарницького району м. Києва») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - енергопостачальна організація, відповідач, ТОВ «Євро-Реконструкція») було укладено договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води № 540066 (далі - Договір).

За умовами Договору енергопостачальна організація зобов'язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю для об'єкту розташованого за адресою вул. Вербицького, 26 теплову енергію у вигляді гарячої води (далі - «Товар» або «теплоносій», «теплова енергія») у період з 01.07.2012 року по 30.06.2013 року на потреби опалення та гарячого водопостачання.

Згідно п. 1.2 Договору покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату за нього на умовах даного договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору, поставка товару здійснюється енергопостачальною організацією на межу балансової належності, визначену у додатку № 1 до Договору.

Як передбачено п. 5.1 Договору, облік теплової енергії виконується по приладам обліку, що встановлені на межі балансової належності покупця та ПАТ «Київенерго» у відповідності до «Тимчасових правил обліку відпускання і споживання теплової енергії». Встановлення приладів обліку теплової енергії підтверджується актом постановки на комерційний облік приладів обліку. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку.

Пунктом 6.4 Договору обумовлено, що всі розрахунки по цьому договору виконуються на підставі рахунків, які покупець отримує від енергопостачальної організації, виключно у грошовій формі за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Умовами п. 6.5 Договору встановлено, що покупець щомісяця з 07 по 14 число отримує в енергопостачальній організації оформлені бланки актів приймання-передачі товарної продукції, актів звірки розрахунків за прийняту теплову енергію на початок розрахункового періоду, табуляграми та рахунок-фактури на сплату теплової енергії з урахуванням недоплати або переплати за попередні періоди. По одному примірнику підписаних актів звірки та приймання-передачі товарної продукції покупець повертає в енергопостачальну організацію не пізніше 15 числа поточного місяця. В разі непідписання або неповернення вчасно акту звіряння цей документ вважається прийнятим в редакції енергопостачальної організації.

Згідно з п. 6.6 Договору покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в тому числі теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

Відповідно до п. 6.8 Договору в разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, покупець зобов'язаний у 10-денний термін з часу отримання платіжних документів (але не пізніше 25 числа поточного місяця - наступного за звітним) письмово повідомити про це енергопостачальну організацію та протягом цього ж строку направити свого представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання відповідного акту. В іншому випадку відмова покупця сплатити виставлений рахунок енергопостачальної організації вважатиметься безпідставною.

У відповідності до п. 6.9 Договору загальна сума договору складається із суми планової вартості обсягів місячних поставок теплової енергії протягом вказаного у п. 10.1 строку дії договору та складає 1 081 793,68 грн.

Пунктом 10.1 Договору передбачено, що він укладений на термін з 01.07.2012 року по 30.06.2013 року і вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо жодна зі сторін даного договору не заявить іншій стороні протилежне не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору. В частині розрахунків дія договору триває до повного їх завершення.

Згідно п. 10.4 Договору його дія може бути припинена за спільною письмовою згодою сторін та при умові відсутності заборгованості.

Позивач стверджує, що відповідач отримав безпідставно кошти у сумі 136 344,27 грн. оскільки, починаючи з 01.07.2014 року фактично було припинено дію укладеного між позивачем та відповідачем Договору в частині передачі відповідачем у власність позивача теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання по будинку вул. Вербицького, 26 та після 01.07.2014 року відповідач продовжував отримувати з розподільчого транзитного рахунку Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - КП «ГІОЦ») боргові кошти споживачів будинку по вул. Вербицького, 26 за послуги з опалення та гарячого водопостачання, які були спожиті споживачами до 01.07.2014 року, що призвело до безпідставного отримання коштів відповідачем на загальну суму 136 344,27 грн.

Враховуючи вказане, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь надмірно сплачені грошові кошти за Договором у сумі 136 344,27 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що теплова енергія є товарною продукцією, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Теплогенеруюча організація визначена приписами вказаної статті закону як суб'єкт господарської діяльності, який має у своїй власності або користуванні теплогенеруюче обладнання та виробляє теплову енергію; теплопостачальна організація - суб'єкт господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

26.04.2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року.

Даним законом було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», зокрема, ст. 19 було доповнено ч. 4, за якою виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Статтю 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» було доповнено ч. 3, за якою договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг.

Як зазначає позивач, відповідачем з 01.07.2014 року фактично прийнято на себе функції виконавця послуг з опалення та гарячого водопостачання для споживачів послуг, що також підтверджується листом відповідача від 01.06.2016 року № 711ПН-1267.

Колегія суддів звертає увагу, що прийняття змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 10.04.2014 року не передбачає автоматичного розірвання договорів у сферах теплопостачання та надання житлово-комунальних послуг, які діяли до прийняття цього закону. Даний Закон лише визначає, що з початком його дії виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Окрім того, зазначені зміни до закону не встановлюють строків, порядку оформлення відносин суб'єктів, які здійснюють діяльність у сфері комунальних послуг.

Як зазначає апелянт в апеляційні скарзі, після 01.07.2014 року відповідач продовжував отримувати з розподільчого транзитного рахунку КП «ГІОЦ» кошти за послуги надані до 01.07.2014 року. З огляду на вказане, позивач вважає, що отримані з 01.07.2014 року 136 344,27 грн. є надмірно отриманими коштами за Договором.

Колегія суддів звертає увагу, що вказані кошти, як вказав сам апелянт, є заборгованістю споживачів за надані послуги до 01.07.2014 року, а отже на момент отримання вказаних послуг сторони діяли у відповідності до чинних на той час норм законодавства.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів вважає, відповідач мав право на зазначені кошти, як такі, що не були сплачені вчасно споживачами, а подальші зміни законодавства не можуть бути підставою для несплати заборгованості, яка фактично виникла до таких змін.

Як вбачається із заяви про зміну предмету позову, позивач не змінив правового обґрунтування позовних вимог. Але в поданих пізніше обґрунтуваннях позовних вимог від 06.03.2017 року позивач посилався на положення ст.ст. 24, 25 Закону України «Про теплопостачання».

Слід зазначити, що положення ст.ст. 24, 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачають, зокрема, право споживача та обов'язок постачальника послуг здійснювати перерахунок за надані послуги.

Проте, у даному випадку заборгованість виникла не у зв'язку з перерахунком послуг, а у зв'язку з отриманням відповідачем коштів з розподільчого транзитного рахунку КП «ГІОЦ» за послуги надані до 01.07.2014 року.

За таких обставин, підстав для повернення надмірно сплачених за Договором коштів судова колегія не вбачає. Крім того, належного правового обґрунтування даної вимоги позивачем не здійснено.

Стосовно тверджень позивача, що вказані кошти підлягають поверненню, як безпідставно набуті, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст. 1212 Цивільного Кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 1212 Цивільного Кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Доказів того, що відповідачем було безпідставно набуті вказані кошти у сумі 136 344,27 грн. та доказів припинення дії договору відповідно до п.п. 10.1 та 10.4 Договору позивачем суду не надано.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Інші доводи апелянта, не спростовують наведених висновків.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обставини, викладені Комунальним підприємством «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року по справі № 910/752/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Комунальне підприємство «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року по справі № 910/752/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/752/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.А. Пашкіна

Повний текст рішення складено 10.07.2017 року.