ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р.Справа № 922/2106/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом КП "Харківські теплові мережі", м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача ОСОБА_2,

відповідача не зявився.

ВСТАНОВИВ:

КП "Харківські теплові мережі", м. Харків (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ФОП ОСОБА_1, м. Харків про стягнення заборгованості в розмірі 49 530,01 грн., трьох відсотків річних 2 436,02 грн., інфляційних втрат 11 935,17грн. та витрат по веденню справи.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №16508 від 01.06.2011 р., за період з лютого 2014 року по грудень 2016 року, що стало причиною утворення заборгованості та нарахування позивачем трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 27.06.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 10.07.2017 р. о 10:00.

Ухвалою від 10.07.2017 р. розгляд справи було відкладено у звязку з неявкою представника відповідача, явку сторін у наступне судове засідання було визнано обовязковою.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

У призначене на 24.07.2017 р. судове засідання відповідач не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду була надіслана відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не була отримана у зв'язку з «не запитом», про що свідчить довідка ПАТ «Укрпошта».

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

«01» червня 2011 року між Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» (Теплопостачальна організація) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №16508 (надалі - Договір) за яким позивач бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Згідно додатку №4 до Договору обєктами теплоспоживання є:

- перукарня за адресою шос. Салтівське, 73А, кв.210;

- офіс за адресою шос. Салтівське, 73В, кв.1.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до Договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляція в період опалювального сезону, гаряче водопостачання протягом року, кондиціювання повітря по мірі необхідності та наявності технічної можливості.

Порядок обліку відпущеної теплової енергії за спірний період закріплений додатком №4 від 01.06.2011 р. до договору №16508 від 01.06.2011 р., відповідно до якого: в нежитлових приміщеннях, що розташовані за адресою м. Харків, шосе Салтівське, 73А кв. 210 облік споживання теплової енергії здійснюється по приладу обліку, в нежитлових приміщеннях за адресою м. Харків, шосе Салтівське, 73В кв. 1 облік споживання здійснюється розрахунковим способом. Розрахунок за спожиту теплову енергію здійснюється Споживачем відповідно до п. 6.4 Дговору №16508.

Термін дії договору встановлено сторонами в розділі 10 укладеного Договору та складає з дня підписання до 31 грудня 2011 року з пролонгацією на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією із сторін. Доказів на підтвердження припинення дії договору сторонами не було надано.

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова № 2-7881/10 від 15.01.2010 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25407023 від 24.02.2010 року відповідачу належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 210-1-:- 210-7 в літ «А-9», загальною площею 61,4 кв.м., що розташовані за адресою м. Харків, Салтівське шосе, 73-А. Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова № 2-16873/10 від 06.12.2010 та витягу про державну реєстрацію прав № 28551506 від 29.12.2010 року відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-1-:-1-4 площею 73,9 кв.м. в житловому будинку літ. «А-9», що розташоване за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 73-В.

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі на підставі Розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювального сезону 2014-2016 р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень відповідача за адресою: м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73-А та м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73-Б.

Постачання теплової енергії відповідачу за адресою: м. Харків. Салтівське шосе 73-А підтверджується актом № 175/7653 від 13.10.2015 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 175/10072 від 05.04.2016 року про відключення від джерела теплової енергії, актом № 175/11014 від 15.10.2016 року про підключення споживача до джерела теплової енергії. Вищезазначені акти на включення/відключення опалення підписані та скріплені печатками представників КП Харківські теплові мережі та представниками житлової організації.

Відповідачу були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію № 17500-8398 від 07.03.2014 р, № 17500-8398 від 07.04.2014 р., № 17500-8398 від 08.05.2014 р., № 17500-8398 від 07.11.2014 р., № 17500-8398 від 08.12.2014 р., № 17500-8398 від 08.01.2015 р., № 17500-8398 від 09.02.2015 р., № 17500-8398 від 10.03.2015 р., № 17500-8398 від 07.04.2015 р., № 17500-8398 від 08.05.2015 р., № 17500-8398 від 09.11.2015 р., № 17500-8398 від 08.12.2015 р., № 17500-8398 від 11.01.2016 р., № 17500- 8398 від 08.02.2016 р., № 17500-8398 від 09.03.2016 р., № 17500-8398 від 06.04.2016 р., № 17500-8398 від 10.05.2016 р., № 17500-8398 від 08.11.2016 р., № 17500-8398 від 07.12.2016 р., № 17500-8398 від 10.01.2017 р.

Постачання теплової енергії відповідачу за адресою: м. Харків. Вул. Салтівське шосе, 73-В підтверджується актом № 175/553 від 13.10.2013 року про підключення споживача по джерела теплової енергії, актом № 175/1562 від 14.04.2014 року про відключеним від джерела теплової енергії, актом № 175/3821 від 22.10.2014 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 175/6117 від 14.04.2015 року про відключення від джерела теплової енергії, актом № 175/7626 від 12.10.2015 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 175/10075 від 05.04.2016 року про відключення від джерела теплової енергії, актом № 175/1 1098 від 14.10.2016 року про підключеним споживача до джерела теплової енергії. Вищезазначені акти на включення/відключення опалення підписані та скріплені печатками представників КП Харківські теплові мережі та представниками житлової організації.

Відповідачу були направлені рахунки-фактури за спожиту теплову енергію № 17500-8398 від 07.03.2014 р, № 17500-8398 від 07.04.2014 р., № 17500-8398 від 08.05.2014 р., № 17500-8398 від 07.11.2014 р., № 17500-8398 від 08.12.2014 р., № 17500-8398 від 08.01.2015 р., № 17500-8398 від 09.02.2015 р., № 17500-8.398 від 10.03.2015 р., № 17500-8398 від 07.04.2015 р., № 17500-8398 від 08.05.2015 р., № 17500-8398 від 09.11.2015 р., № 17500-8398 від 08.12.2015 р., № 17500-8398 від 11.01.2016 р., № 17500- 8398 від 08.02.2016 р., № 17500-8398 від 09.03.2016 р., № 17500-8398 від 06.04.2016 р., № 17500-8398 від 10.05.2016 р., № 17500-8398 від 08.11.2016 р., № 17500-8398 від 07.12.2016 р„ № 17500-8398 від 10.01.2017 р.

Однак, як зазначав позивач, споживач не сплачував в повному обсязі зазначені рахунки, в результаті чого утворився борг в загальній сумі 49 530,01 грн., з яких:

- по обєкту за адресою: м. Харків. Салтівське шосе 73-А, станом на 01.01.17 р. в розмірі 26 194,45 грн. (за період з лютого 2014 р. по грудень 2016 р.);

- по обєкту за адресою: м. Харків. Салтівське шосе 73-В, станом на 01.01.17 р. складає 23 335,56 гри. (за період з лютого 2014 р. по грудень 2016 р.).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується наданими позивачем актами підключення/відключення споживача. На підтвердження направлення платіжних доручень позивачем надано копії листів та фіскальних чеків УДППЗ «Укрпошта». Також, позивач надав копію наданого відповідачу досудового повідомлення-вимоги від 01.02.2016 р. про необхідність погашення боргу (а.с. 80).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію, відповідно до п. 6.4, споживач здійснює до 28-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку, або до 18-го числа місяці, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку.

Таким чином, позивач надав належні докази на підтвердження здійснення постачання теплової енергії на умовах укладеного сторонами Договору, відповідач, в свою чергу, не надав доказів здійснення оплати за надану теплову енергію.

За таких обставин суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 49 530,01 грн. основного боргу обґрунтованою.

Також, позивачем було здійснено нарахування трьох відсотків річних 2 436,02 грн. та інфляційних втрат 11 935,17 грн., за порушення строку виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 49 ГПК України та те, що з вини відповідача спір було доведено до суду, суд дійшов до висновку, що сума сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61091, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь КП «Харківські теплові мережі» (61037, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ МЕФОДІЇВСЬКА, будинок 11, ) суму боргу в розмірі 49530,01 грн. за невиконання договірного зобовязання за договором №16508 від 01.06.2011 р. (на р/р №2313 в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823), інфляційні втрати 11935,17 грн., 3% річних 2436,02 грн. та витрати по сплаті судового збору - 1600,00 грн. (на р/р №313 в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, для відшкодування пені, інфляції, 3% річних та судового збору).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.07.2017 р.

Суддя ОСОБА_3