РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017Справа №910/7379/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА КОМПАНІЙ "ТЕРМОІНЖИНІРИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАС ГРУП"

про стягнення 78 402,35 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Квашнін М.О., довіреність б/н від 04.01.2017

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРУПА КОМПАНІЙ "ТЕРМОІНЖИНІРИНГ" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАС ГРУПП" про стягнення 78 402,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7379/17 та призначено розгляд на 26.05.2017.

23.05.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано документи на вимогу ухвали суду.

В судове засідання 26.05.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.05.2017 відкладено розгляд справи на 10.07.2017.

06.06.2017 відділом діловодства суду від представника позивача отримано додаткові документи у справі.

В судове засідання 10.07.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 10.07.2017 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 10.07.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

12.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компас Груп», як генпідрядником та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «ТЕРРМОІНИНІРИНГ», як підрядником було укладено Договір підряду №12/10-4 відповідно до умов якого головний підрядник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до проектної документації та державних будівельних норм України та умов Договору виконання внутрішніх сантехнічних робіт на будівництві секції №9 комплексу житлових будинків з об'єктами обслуговування населення по вул. О. Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва.

Згідно пункту 4.1. Договору, договірна ціна повного комплексу робіт,указаних в п. 1.2 Договору є твердою і не підлягає зміні до повного виконання умов Договору (при умові погодження Замовником ДГЗ СБ України) та визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною Договору і складає - 5 061 620,60 грн.

Пунктом 10.3. Договору встановлено, що приймання виконаних будівельно-монтажних робіт здійснюється за актом виконаних робіт ф. КБ- 2В з оформленням Довідки ф. КБ-3 після підтвердження про якісне виконання робіт представниками технічного нагляду генпідрядника і замовника будівництва.

Відповідно до п. 11.1 Договору передбачено, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі документів по обліку в капітальному будівництві (форма КБ-2В, КБ-3) з обов'язковим погодженням їх замовником будівництва ДГЗ СБ України. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначається в межах вартості робіт, передбачених договірною ціною, із урахуванням фактично виконаних обсягів робіт та з урахуванням пункту 11.2 Договору та за можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Згідно п. 11.2 Договору оплата виконаних робіт підряднику в межах 90 % вартості Договірної ціни здійснюється генпідрядником протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання Актів (ф КБ-2в), Довідок (ф. КБ-3) з можливістю відстрочки платежу до кінця бюджетного року без нарахування штрафних санкцій.

Кінцевий розрахунок за виконані роботи у розмірі 10 % від вартості Договірної ціни здійснюється на протязі 10 днів після завершення повного комплексу робіт передбачених п. 1.2. Договору. (п. 11.4 Договору).

Позивач зазначив, що виконав роботи, що підтверджують Акти (ф КБ-2в) та Довідки (ф. КБ-3): від 30.11.2015 р. на суму 2 803 788,00 грн., від 31.12.2015 р. на суму 1 011 548,40 грн., від 29.02.2016 р. на суму 397 902,00, від 31.05.2016 р. на 65 143,20 грн, відповідач прийняв роботи, не мав ніяких претензій щодо якості, дефектів та недоліків у виконаних роботах, внаслідок чого в останнього виникло грошове зобов'язання, пов'язане з оплатою цих робіт в розмірі 4278381,60 грн.

Позивач зазначив, виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі , проте відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати виконаних робіт в зв'язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 61886,04 грн.

Відповідач не надав ніяких доказів, які б спростовували зазначене позивачем.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 61886,04 грн.

Крім суми основної заборгованості позивач просить стягнути із відповідача пеню в розмірі 9498 (дев'ять тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн.23 коп., інфляційні втрати в розмірі 5634 (п'ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 55 коп., 3% річних в розмірі 1383,53 грн.

Пунктом 14.6 Договору визначено, що у випадку порушення строків оплати робіт, генпідрядник сплачує підряднику пеню в розмірі 0,1 % порушеної суми оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, від вартості виконаних робіт за кожен день затримки.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку що вимоги позивача щодо стягнення пені в розмірі 9498,23 грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, враховує наявний розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, а оскілки відповідач не подав свій контррозрахунок у суду відсутні підстави відхиляти вимоги позивача про стягнення з відповідача 1383,53 грн. - 3% річних та 5634,55 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАС ГРУП» (03061, м. Київ, пр.-т Відрадний, буд. 103 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРУПА КОМПАНІЙ «ТЕРМОІНЖИНІРИНГ» (01021, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 16, оф 1/3 , ) основну заборгованість в розмірі 61886 (шістдесят одну тисячу вісімсот вісімдесят шість) грн. 04 коп., пеню в розмірі 9498 (дев'ять тисяч чотириста дев'яносто вісім) грн. 23 коп., інфляційні втрати в розмірі 5634 (п'ять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 55 коп., 3% річних в розмірі 1383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 53 коп., судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.07.2017

Суддя Мельник В.І.