ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року Справа № 922/3371/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гольцової Л.А. (доповідач)
суддівГубенко Н.М., Іванової Л.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КАТП-2006"
на рішення та постановуГосподарського суду Харківської області від 06.09.2016 Харківського апеляційного господарського суду від 29.11.2016
у справі№ 922/3371/15
Господарського судуХарківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "КАТП-2006"
доПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
треті особи1. Департамент реєстрації Харківської міської ради; 2. Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Анатоліївна; 3. Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку; 4. ОСОБА_5;
провизнання недійсним договору
за участю представників:

позивача: повідомлений, але не з'явився;

відповідача: Білоус Т.А., дов. від 10.05.2017;

третьої особи-1: повідомлений, але не з'явився;

третьої особи-2: повідомлений, але не з'явився;

третьої особи-3: повідомлений, але не з'явився;

третьої особи-4: повідомлений, але не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.08.2015 у справі №922/3371/15 (суддя - Прохоров С.А.) позовні вимоги задоволено частково. Суд визнав недійсним іпотечний договір №07/001/І01/09-КЛТ, укладений між ПАТ "Кредитпромбанк", що є правонаступником ВАТ "Кредитпромбанк" та ЗАТ "КАТП-2006", правонаступником якого є ПАТ "КАТП-2006", посвідчений 18.05.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за №1189; скасовано заборону на нерухоме майно, накладену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за №1190 та обтяження іпотекою (реєстраційний номер обтяження 8725735, контрольна сума 660Г18Г933); зобов'язано ПАТ "Дельта Банк" повернути оригінали правоустановчих та технічних документів на предмет іпотеки, переданих попередньому іпотекодержателю на підставі акту прийому-передачі до іпотечного договору №07/001/І01/09-КЛТ від 18.05.2009, а саме: свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 26.09.2008 виконавчим комітетом Харківської міської ради; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20481621 від 06.10.2008, виданий Комунальним підприємством "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", реєстровий №24845387; технічний паспорт на нежитлові приміщення в літ. "И-3", інвентарний №80199; технічний паспорт на нежитлові приміщення в літ. "Б-2", інвентарний №80199; технічний паспорт на нежитлову будівлю літ. "К-1", інвентарний №80199. Припинено провадження в частині позовних вимог до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" про застосування правових наслідків недійсності договору в порядку ст.10571 ЦК України відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Гетьман Р.А., судді - Бородіна Л.І., Плахов О.В.) рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2015 у справі №922/3371/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2016 рішення Господарського суду Харківської області від 10.08.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 у справі № 922/3371/15 скасовано, а справу № 922/3371/15 направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

За наслідками повторного розгляду справи, рішенням Господарського суду Харківської області від 06.09.2016 у справі №922/3371/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Лаврова Л.С., судді - Погорелова О.В., Суслова В.В.) у задоволенні позовних вимог відмовлено. Припинено провадження у справі в частині позовних вимог до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Гребенюк Н.В., судді - Білецька А.М., Слободін М.М.) рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2016 у справі №922/3371/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник послався на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відзиви на касаційну скаргу від третіх осіб не надходили, що не є перешкодою для суду касаційної інстанції переглянути в касаційному порядку оскаржувані судові рішення.

Розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України від 25.07.2017, у зв'язку з відпусткою судді Козир Т.П., призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у справі № 922/3371/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.07.2017, у зв'язку з відпусткою судді Козир Т.П., для розгляду касаційної скарги визначено наступний склад суддів: головуючий суддя - Гольцова Л.А. (доповідач), судді - Губенко Н.М., Іванова Л.Б.

Усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Місцевим та апеляційним господарськими судами під час розгляду справи встановлено, що 18.05.2009 між ПАТ "Кредитпромбанк", що є правонаступником ВАТ"Кредитпромбанк" та ПАТ "КАТП-2006", що є правонаступником ЗАТ "КАТП-2006", укладено іпотечний договір №07/001/І01/09-КЛТ, посвідчений 18.05.2009 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Адамовою Л.А. за №1189.

Іпотечний договір укладено в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "ТРІАДА-КМБ" по кредитному договору від 18.05.2009 № 07/001/09-КЛТ.

03.10.2012 заборгованість за кредитним договором від 18.05.2009 №07/001/09-КЛТ було переведено на підставі договору про переведення боргу від 03.10.2012 №07/001/П1/09-КЛТ на фізичну особу ОСОБА_5, а в подальшому, право вимоги по наведеному договору про переведення боргу разом з правами по іпотечному договору було відступлено ПАТ "Дельта Банк".

Суди дослідили, що спірний іпотечний договір підписаний зі сторони позивача колишнім головою правління ОСОБА_7 на підставі протоколу №91 засідання членів правління від 21.04.2009.

В обґрунтування позовних вимог, як вірно зазначають суди попередніх інстанцій, позивач послався на те, що іпотечний договір №07/001/І01/09-КЛТ підписано зі сторони позивача неповноважною особою, без надання згоди вищого органу товариства - загальних зборів, що, на переконання останнього, свідчить про порушення ст. 98 ЦК України, ст. 70 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 6 Закону України "Про іпотеку". Оскільки спірний договір підписаний зі сторони позивача особою, яка, як стверджує останній, не мала повноважень на його підписання і наступне схвалення договору не відбулось, це є підставою для визнання іпотечного договору №07/001/І01/09-КЛТ недійсним.

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив з положень ЦК України, Законів України "Про іпотеку", "Про акціонерні товариства" та дійшов висновку, що оскільки спірний договір підписаний зі сторони позивача особою, яка не мала повноважень на його підписання і наступне схвалення договору не відбулось, це є підставою для визнання іпотечного договору №07/001/І01/09-КЛТ недійсним.

Також, судом першої інстанції розглянуто та задоволено клопотання позивача про визнання поважними причин пропущення строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом. Суд виходив з того, що позивачу стало відомо про порушення свого права лише при проведенні загальних зборів 30.04.2015.

Підставою для направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції стало порушення судами обох інстанцій приписів ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Зокрема, суди не дослідили та не дали оцінки тим обставинам, що пунктом 9.13 Статуту ЗАТ "КАТП-2006" (в редакції на час укладення спірного договору) визначено, що голова правління вправі без довіреності здійснювати від імені товариства такі дії, як, зокрема, укладати договори в обсязі наданих йому загальними зборами акціонерів та правління прав та повноважень майном та коштами товариства. 21.04.2009 проведено засідання членів правління ЗАТ "КАТП-2006", яке оформлене протоколом № 91, порядком денного якого (питання 3) визначено надання в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк" об'єктів нерухомості, а питанням 4 визначено надання повноважень голові правління на укладення договору майнової поруки, договорів іпотеки та всіх необхідних документів для їх оформлення. По питанню 3 вирішено надати в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк" об'єкти нерухомого майна (які є предметом спірного іпотечного договору), а за результатами вирішення питання 4 - надати повноваження голові правління ЗАТ "КАТП-2006" ОСОБА_7, зокрема, підписати від імені товариства договір майнової поруки, договори іпотеки, договір страхування та всі необхідні для забезпечення кредиту документи, на умовах, запропонованих банком, представляти інтереси товариства в державних органах та органах нотаріату.

Крім того, ЗАТ "КАТП-2006" 23.04.2012 проведено загальні збори акціонерів, які оформлені протоколом № 2012/1. Питанням 12 порядку денного зборів було визначено попереднє схвалення значних правочинів щодо обов'язків товариства за іпотечним договором №07/001/101/09-КЛТ, посвідченим 18.05.2009 ПНХМНО Адамовою Л.І. №1189. За результатами розгляду зазначеного питання прийнято рішення "попередньо ухвалити правочини, направлені на задоволення вимог ПАТ "Кредитпромбанк", як іпотекодержателя за іпотечним договором №07/001/101/09-КЛТ, посвідченим 18.05.2009 ПНХМНО Адамовою Л.І. за №1189 або виступити майновим поручителем по зобов'язанням будь-якої особи, на яку буде переведено борг або частину боргу ТОВ "Тріада-КМБ" в сумі ринкової вартості предмету іпотеки…". Доручено та надано всі необхідні повноваження директору товариства ОСОБА_5 укласти та підписати правочини щодо виконання обов'язків товариства за іпотечним договором №07/001/101/09-КЛТ, посвідченим 18.05.2009 ПНХМНО Адамовою Л.І. за №1189 на загальну суму не більше 4000000,00 грн. протягом поточного року.

Статтею 11112 ГПК України визначено, що вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Здійснюючи повторний розгляд справи, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходили з положень ЦК України, ГК України, Закону України "Про акціонерні товариства" та, надавши оцінку всім матеріалам справи в сукупності, врахувавши вказівки Вищого господарського суду України дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України, касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Визнання договору недійсним є одним із способів захисту, який застосовується судом у випадках та порядку, визначеному цивільним законодавством.

Відповідно до приписів статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину складають як права та обов'язки, про набуття, зміну, припинення яких домовилися учасники правочину.

Слід зазначити, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і за наслідками, визначеними законом, а тому слід встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Згідно з ч. 3 ст. 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 241 ЦК України передбачено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій досліджено, що зі сторони позивача спірний договір вчинено головою правління ОСОБА_7

Пунктом 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (із змінами і доповненнями) роз'яснено, що наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (ст. 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Згідно зі ст. 65 ГК України, власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до Статуту підприємства чи інших установчих документів.

Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства.

У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами. формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Суди попередніх інстанцій, дослідивши положення п. 2.9, 9.3, 9.11, 9.12 Статуту позивача правильно визначили, що голова правління (зі сторони позивача спірний договір підписано головою правління ОСОБА_7.) входить до складу правління товариства.

При цьому, застережень, що рішення про передачу в іпотеку майна товариства приймаються виключно правлінням товариства, а не одноосібно його головою, з подальшим затвердженням загальними зборами та за погодженням з правлінням, статут не містить.

До того ж, статутом позивача не передбачено обмеження голови правління щодо укладання іпотечного договору та заборону передачі майна в заставу.

Судом апеляційної інстанції досліджено, що з тексту договору іпотеки вбачається його підписання від імені ЗАТ "КАТП-2006" головою правління - директором ОСОБА_7, який діяв на підставі статуту та протоколу № 91 засідання членів правління ЗАТ "КАТП-2006" від 21.04.2009.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що 21.04.2009 проведено засідання членів правління ЗАТ "КАТП-2006", яке оформлене протоколом № 91 порядком денного якого (питання 3) визначено надання в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк" об'єктів нерухомості, а питанням 4 визначено надання повноважень голові правління на укладення договору майнової поруки, договорів іпотеки та всіх необхідних документів для їх оформлення.

По питанню 3 вирішено надати в іпотеку ВАТ "Кредитпромбанк" об'єкти нерухомого майна (які є предметом спірного іпотечного договору), а за результатами вирішення питання 4 - надати повноваження голові правління ЗАТ "КАТП-2006" ОСОБА_7, зокрема, підписати від імені товариства договір майнової поруки, договори іпотеки, договір страхування та всі необхідні для забезпечення кредиту документи, на умовах, запропонованих банком, представляти інтереси товариства в державних органах та органах нотаріату.

Пунктом 9.13 статуту ЗАТ "КАТП-2006" (в редакції на час укладення спірного договору) визначено, що голова правління вправі без довіреності здійснювати від імені товариства такі дії, як, зокрема, укладати договори в обсязі наданих йому загальними зборами акціонерів та правління прав та повноважень майном та коштами товариства.

Отже, як вірно встановили попередні судові інстанції, з огляду на зміст спірного договору іпотеки, положення статуту позивача та протокол № 91 від 21.04.2009, зі сторони позивача перед укладанням іпотечного договору до банку було надано всі необхідні документи, які підтверджували право ОСОБА_7 на укладання цього договору, тому, голова правління ЗАТ "КАТП-2006" ОСОБА_7 правомірно уклав іпотечний договір з ВАТ "Кредитпромбанк", тобто, діяв в межах повноважень передбачених п. 9.13 статуту.

Крім того, суди дали належну оцінку тим обставинам, що ЗАТ "КАТП-2006" 23.04.2012 проведено загальні збори акціонерів, які оформлені протоколом № 2012/1. Питанням 12 порядку денного зборів було визначено попереднє схвалення значних правочинів щодо обов'язків товариства за іпотечним договором №07/001/101/09-КЛТ, посвідченим 18.05.2009 ПНХМНО Адамовою Л.І. №1189.

За результатами розгляду зазначеного питання прийнято рішення "попередньо ухвалити правочини, направлені на задоволення вимог ПАТ "Кредитпромбанк", як іпотекодержателя за іпотечним договором №07/001/101/09-КЛТ, посвідченим 18.05.2009 ПНХМНО Адамовою Л.І. за №1189 або виступити майновим поручителем по зобов'язанням будь-якої особи, на яку буде переведено борг або частину боргу ТОВ "Тріада-КМБ" в сумі ринкової вартості предмету іпотеки…" Доручено та надано всі необхідні повноваження директору товариства ОСОБА_5 укласти та підписати правочини щодо виконання обов'язків товариства за іпотечним договором №07/001/101/09-КЛТ, посвідченим 18.05.2009 ПНХМНО Адамовою Л.І. за №1189 на загальну суму не більше 4000000,00 грн протягом поточного року.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

З огляду на наведене вище та встановлені попередніми інстанціями обставини справи, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що голова правління - директор, як виконавчий орган товариства, в межах своєї компетенції, визначеної законом і статутом товариства, був наділений повноваженнями вчиняти вищенаведені відповідні дії саме від імені товариства. Подальше укладення договору страхування заставного майна на виконання умов договору іпотеки, договору про внесення змін до іпотечного договору, свідчать про наступне схвалення оспорюваного правочину повноважним органом юридичної особи.

Що стосується застосування у даній справі строку позовної давності (клопотання позивача та відповідача), то суди, з огляду на встановлені обставини справи та висновки, зроблені по суті позовних вимог, мотивовано виходили з того, що, враховуючи факт відсутності порушення прав позивача оспорюваним ним правочином (іпотечним договором), слід відмовити у позові з підстав його необґрунтованості, а не з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вищезазначені висновки судів першої та апеляційної інстанцій, зроблені з дотриманням вимог ст. 43, 47, 43 ГПК України щодо повного та всебічного дослідження фактичних обставин справи і перевірки їх наявними доказами з урахуванням визначених меж позовних вимог та правильного застосування законодавства під час розгляду справи.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ст. 1117 ГПК України).

В частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів, касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Враховуючи межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "КАТП-2006" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 06.09.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.11.2016 у справі №922/3371/15 - без змін.

Головуючий суддя Л.А. ГОЛЬЦОВА

Судді Н.М. ГУБЕНКО

Л.Б. ІВАНОВА