ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа № 911/1599/17

За позовом Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР"

про внесення змін до договору оренди

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача - Приходько І.А. (довіреність №2-28/846 від 16.05.2017);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР" та просить суд внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР", посвідченого 31 травня 2012 року Голуб Л.А., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 883. виклавши п.3.2 договору в наступній редакції; "3.2. Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6% від її нормативної грошової оцінки."

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, між Товариством з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР" та Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області укладено договір оренди земельної ділянки б/н від 31.05.2012. Рішенням Вишгородської міської ради №12/64 від 14.07.2016 "Про орендну плату за землю у м. Вишгород" затверджено Положення про оренду земельних ділянок у м. Вишгороді та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки. Відповідно до п.7.8 Положення ставка орендної плати за земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі становить 6% від грошової оцінки землі. Рішенням Вишгородської міської ради №19/47 від 23.12.2016 відповідачу встановлено річну орендну плату за земельну ділянку в розмірі 6% від нормативної грошової оцінки землі. Листом від 31.11.2017 №2-29/170 на адресу відповідача було направлено рішення Вишгородської міської ради №19/47 від 23.12.2016 та договір про внесення змін договору оренди земельної ділянки, однак від відповідача жодної відповіді не надходило.

Відповідач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надало.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач у судове засідання не з'явився, правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2012 Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР" (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.9-13, далі - договір).

Відповідно до умов якого позивач - орендодавець відповідно до рішення Виконавчого комітету Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області №102 від 23.02.2006 та постанови Вишгородського районного суду Київської області, яка на момент підписання договору набрала законної сила, передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) на 49 років, земельну ділянку , визначену цим договором.

Як визначено п. 2.1 договору, об'єктом оренди є земельна ділянка за адресою вул. Набережна у м. Вишгороді Київської області, розміром 4,0354 га, з цільовим призначенням - для експлуатації будівель та споруд виробничого комплексу і будівництва торгівельно-розважального комплексу та паркової зони, кадастровий номер - ;01;243;0201.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до п. 2.2 договору складає 9 546 894,31грн.

Згідно п. 3.1 договору, орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який орендар самостійно розраховує (з врахуванням положень п. 3.2 вказаного договору) та вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі. Орендар плата сплачується в національній валюті України - гривні.

Річна орендна плата за земельну ділянку, у відповідний період, встановлюється в наступних розмірах: 3% від її нормативно-грошової оцінки - до моменту введення в експлуатацію торгівельно-розважального комплексу та паркової зони; 12% від її нормативно-грошової оцінки - після введення в експлуатацію торгівельно-розважального комплексу та паркової зони (п. 3.2 договору).

Згідно п. 3.3 договору, розмір орендної плати може змінюватись та/чи переглядатись за згодою сторін, але не частіше одного разу в рік, шляхом прийняття відповідного рішення Вишгородською міською радою та внесення змін до цього договору, шляхом підписання відповідної додаткової угоди у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, зміни ставок орендної плати, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; в інших випадках, передбачених законодавством.

Вказаний договір посвідчений Голуб Л.А., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 883 31.05.2012.

У відповідності до п. 10.4 договору, сторони домовились, що зміна умов договору можлива за взаємною письмовою згодою сторін; у разі недосягнення згоди щодо зміни умов цього договору спір вирішується у судовому порядку.

Як вказується позивачем в позовній заяві, ним 14.07.2016 прийнято рішення №12/64 «Про орендну плату за землю у м. Вишгороді», яким затверджено Положення про оренду земельних ділянок у м. Вишгороді та порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки. Так, у відповідності до п. 7.8 вказаного положення орендна плата за земельні ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (код 03.07) становить 6% від грошової оцінки землі.

23.12.2016 рішенням 24 сесії сьомого скликання №19/47 на виконання вищевказаного рішення, вирішено становити ТОВ "КВ ЦЕНТР" річну орендну плату за земельну ділянку площею 4,0354 га за адресою: Київська обл. м. Вишгород, вул. Набережна, 17, що орендована останнім згідно договору від 31.05.2012, в розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки землі (а.с.14).

03.02.2017 позивач звернувся до відповідача з листом-пропозицією (а.с.15) щодо необхідності внесення змін до договору оренди земельної ділянки, до якого додавалось додаткова угода (а.с.16), які отримані відповідачем 27.02.2017, що підтверджується описом вкладення та довідкою УДППЗ «Укрпошта» №11-104 від 01.03.2017 (а.с.17-18).

Проте, як вказує позивач, відповідачем вказану пропозицію залишено без задоволення та без відповіді.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом, та просить суд внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР", посвідченого 31 травня 2012 року Голуб Л.А., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 883. виклавши п.3.2 договору в наступній редакції; "3.2. Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6% від її нормативної грошової оцінки.".

Розглянувши заявлені вимоги, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Податковим кодексом України та Цивільним кодексом України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 144 Конституції України та ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення, прийняті органом місцевого самоврядування, є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно п. 34, 35 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

В силу ч. 1 ст.59 Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За приписами ст. 15 Закону України «Про оренду землі» та ст. 284 Господарського кодексу України однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 288 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Як визначено п.288.5 ст.288 ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але, в силу пп.288.5.1, 288.5.2 цієї норми, річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, окрім вказаних у пп.а і б - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Отже, визначення певних ставок для земель певної категорії призначення та виду, межі яких встановлені ПК України, як вбачається з вищевказаних норм, на відповідній території є компетенцією позивача у даній справі.

Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У відповідності до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду України від 06.12.2010 у справі № 2-1/10068-2008, від 27.12.2010 у справі № 27/15-10, від 23.05.2011 у справі № 7/105-10(30/234-09), від 30.05.2011 у справі № 17/299-10, від 15.07.2011 у справі № 3-66гс11, від 20.11.2012 у справі № 3-53гс12, від 07.10.2015 у справі № 3-481гс15, та постановах Вищого господарського суду України від 07.09.2016 у справі № 910/4656/16, від 27.09.2016 у справі № 910/5374/16.

У відповідності до п. 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Сторонами під час розгляду даної справи не надано суду доказів визнання недійсними рішень про зміну розміру орендної плати.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку щодо задоволенні позовних вимог у даній справі в повному обсязі.

Згідно абз. 5 п. 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», визначено, що якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 1600,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки, укладеного між Вишгородською міською радою Вишгородського району Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР", посвідченого 31 травня 2012 року Голуб Л.А., приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу, за реєстровим номером 883. виклавши п.3.2 договору в наступній редакції; "3.2. Річна орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 6% від її нормативної грошової оцінки.".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВ ЦЕНТР" на користь Вишгородської міської ради Вишгородського району Київської області 1600,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 20.07.2017.

Суддя С.І. Чонгова