ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 р. Справа № 909/636/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А.., секретарі судового засідання Кучма І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Чорновола, буд. 119а,м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 вул. Підгора, буд. 59,с. Вербовець, Косівський район, Івано-Франківська область

про стягнення заборгованості в сумі 24215,00грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 ( довіреність №6 від 18.07.17)-представник;

від відповідача: ОСОБА_4 ( договір б/н від 17.07.17)-представник;

ВСТАНОВИВ

позивач - фізична особа підприємець ОСОБА_5 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з відповідача фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про стягнення 65972,45грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 06.07.2017року порушено провадження по справі. В судових засіданнях оголошувались перерви до 20.07.17р., до 26.07.2017року.

Представник позивача, в судовому засіданні 26.07.2017року, подав заяву про зменшення позовних вимог б/н від 26.07.2017року ( вх. 7892/17 від 26.07.2017року), в якій просить суд, стягнути з відповідача 24215грн. основного боргу та понесені витрати по сплаті судового збору.

Враховуючи правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується, виходячи зі зменшеної ціни позову. При цьому, суд бере до уваги п.3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., в якому зазначено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, а саме - 24215,00грн., виходячи з якої вирішується спір. При цьому, будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги (зменшені).

Представник заявлений борг визнає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

25 квітня 2013 року між мною, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) та фізичною особою-підириємцем ОСОБА_2 (Замовник) було укладено договір №2 про надання охоронних послуг.

Відповідно до п.2.1. Договору Замовник зобов'язаний оплатити вартість наданих в поточному місяці послуг на підставі ОСОБА_4 прийому виконаних робіт. Вказаним пунктом також встановлено, що вартість послуг становить щомісяця 14 274.00грн.

На виконання умов Договору позивачем було надано охоронні послуги, що підтверджується ОСОБА_4 прийому виконаних робіт: ОСОБА_4 №01/К-3 від 31 січня 2016 року на суму 14 274.00 грн.; ОСОБА_4 №02/К-3 від 29 лютого 2016 року на суму 14 274.00 грн.; ОСОБА_4 №03/К-3 від 31 березня 2016 року на суму 14274.00 грн.: ОСОБА_4 №04/К-3 від 25 квітня 2016 року на суму 11 895.00 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору - оплата проводиться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 5-ти календарних днів наступного місяця за звітним.

Відповідач провів частковий розрахунок, відповідно до поданої заяви про зменшення позовних вимог розмір основного боргу відповідача становить 24215,00грн.

Майново-господарські зобов"язання, які виникають між суб"єктами господарювання або між суб"єктами господарювання і негосподарюючими суб"єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов"язаннями (ч.1ст.179 Господарського кодексу України).

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правові вимоги позивача фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до відповідача фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 24215,00грн. заборгованості за надані охоронні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

У ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (Аналогічні положення містяться в ст. 193 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У якості доказів надання послуг охорони та їх вартості позивач надав підписані акти прийому виконаних робіт. Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог, вартість неоплачених наданих охороних послуг становить 24215,00грн.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 24215,00грн. заборгованості.

Судові витрати, за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.6, 11, 509, 525, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 4-5, 4-7, 33, 38, 43, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи підприємця ОСОБА_5 до фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про стягнення 24215,00грн. заборгованості - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 (код РНОКПП 1) вул. Підгора, буд. 59,с. Вербовець, Косівський район, Івано-Франківська область на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Чорновола, буд. 119а,м. Івано-Франківськ ( код РНОКПП НОМЕР_1) -24215,00грн. заборгованості та 1600грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.07.17

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.