УХВАЛА

11.07.2017Справа № 910/7627/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "КОНТИНЕНТ"

до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама"

про визнання договору недійсним,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Самчишина Н.М., за довіреністю;

від відповідача - Борисюк О.В., за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "КОНТИНЕНТ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" про визнання договору недійсним Договору №389/12 на право користування місцем (-ями) для розміщення рекламного (-их) засобу (-ів), що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади міста Києва від 10.07.2012.

Ухвалою суду від 15.05.2017 порушено провадження у справі. Зобов'язано позивача подати суду витяг (виписку) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або довідку органів статистики про включення відповідача до реєстру; оригінали документів, доданих до позовної заяви (для огляду). Визнано явку уповноважених представників сторін у судове засідання обов'язковою.

Представник позивача через відділ діловодства суду 13.06.2017 надав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме витяги з ЄДРПОУ щодо позивача та відповідача.

Проте, оригіналу спірного договору №389/12 на право користування місцем (-ями) для розміщення рекламного (-их) засобу (-ів), що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади міста Києва від 10.07.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "КОНТИНЕНТ" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" суду не надано.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 11.07.2017.

У судове засідання призначене на 11.07.2017 представник позивача витребуваного оригіналу спірного договору №389/12 від 10.07.2012 також не надав.

Суд дійшов висновку залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.5 ст. 81 ГПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.2.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті (пункт 4.9);

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

Будь-яких поважних причин неможливості подання оригіналу спірного договору не зазначено.

Відповідно до частини 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до пункту 3.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.2.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до статті 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Відкладення розгляду справи спричинить до виходу за межі встановленого статтею 69 ГПК України строку, клопотання у порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України про продовження строку сторонами заявлено не було.

Згідно з положеннями ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії; оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю, встановленими господарським судом. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до пункту 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Як визначено пунктом 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд вказує, що вимог ухвали суду від 15.05.2017 в частині надання оригіналу спірного договору №389/12 на право користування місцем (-ями) для розміщення рекламного (-их) засобу (-ів), що перебуває (-ють) у комунальній власності територіальної громади міста Києва від 10.07.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "КОНТИНЕНТ" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама", не виконані.

Судом вбачається, що у позовній заяві позивач вказує, що спірний договір укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "КОНТИНЕНТ" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама", проте згідно представленої суду копії договору, вказаний договір укладений з іншими сторонами, а саме між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТ-ТОРГ" та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама".

За відсутності подання позивачем оригіналу спірного договору, суд позбавлений можливості розглядати дану справу по суті спору про визнання недійсним договору від 10.07.2012 №389/12.

Отже, суд дійшов висновку, що справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» на підстав поданого позивачем клопотання, сплачена сума судового збору повертається позивачу.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "КОНТИНЕНТ" (03146, м. Київ, вул. Якуба Коласа, буд.15, ідентифікаційний код 21533829) 1 684 (одну тисячу шістсот вісімдесят чотири) грн. судового збору сплаченого платіжними дорученнями від 18.04.2017 №277 на суму 1 600,00 грн., та від 16.05.2017 №347 на суму 84,00 грн., оригінали яких знаходяться в матеріалах справи №910/7627/17.

Ухвала може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Суддя І.І. Борисенко