ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.08.2017 Справа № 904/6396/17

За позовом Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпр

до відповідача-1: Державного професійно-технічного навчального закладу "КАМ'ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна", м. Київ

про визнання договору удаваним, визнання договору недійсним та зобов'язання звільнити приміщення

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від прокуратури: Шустова В.А. - посвід. № 034470 від 20.07.2015

від позивача-1: Булаткіна Н.О. - представник (дов. № 32 від 04.05.2017)

від позивача-2: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Доброгорський О.В. - представник (дов. № 0241/17 від 30.05.2017)

СУТЬ СПОРУ:

Дніпродзержинська місцева прокуратура Дніпропетровської області в інтересах держави в особі позивача-1: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та позивача-2: Міністерства освіти і науки України звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Державного професійно-технічного навчального закладу "КАМ'ЯНСЬКИЙ ЦЕНТР ПІДГОТОВКИ ТА ПЕРЕПІДГОТОВКИ РОБІТНИЧИХ КАДРІВ БУДІВНИЦТВА ТА АВТОТРАНСПОРТУ" та до відповідача-2 Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" про визнання договору на зберігання майна № DZH HML 13 від 01.03.2013 удаваним, визнання договору недійсним та зобов'язання звільнити приміщення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що спірний договір на зберігання майна № DZH HML 13 від 01.03.2013, є за своєю суттю удаваним правочином з метою приховання іншого правочину - договору оренди, який насправді вчинили сторони, а тому договір підлягає визнанню недійсним з підстав ст. 203,215 ЦК України. Оскільки недійсний правочин не породжує для його сторін жодних бажаних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, прокурор просить суд зобов'язати відповідача-2, як орендаря за недійсним договором, звільнити приміщення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 20.06.2017.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 20.06.2017 на 05.07.2017.

05.07.2017 прокурор подав через канцелярію суду змінену позовну заяву, якою просив суд:

Визнати удаваним договір на зберігання майна № DZH HML 13 від 01.03.2013, укладений між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту», в особі директора ОСОБА_7 та ПАТ «МТС Україна» в особі Терещука В.М., який діяв від імені товариства на підставі довіреності №0005/13 від 01.01.2013.

Визнати недійсним договір № DZH HML 13 від 01.03.2013, укладений між Державним професійно-технічним навчальним закладом «Дніпродзержинський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів будівництва та автотранспорту», в особі директора ОСОБА_7 та ПАТ «МТС Україна» в особі Терещука В.М., який діяв від імені товариства на підставі довіреності №0005/13 від 01.01.2013.

Зобов'язати Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» звільнити приміщення майстерні, яке розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Богдана Хмельницького,20, шляхом демонтажу обладнання та майна (контейнера з телекомунікаційним обладнанням та антенно - щогловою спорудою) встановленого на підставі договору на зберігання майна № DZH HML 13 від 01.03.2013.

На підставі ст. 22 ГПК України, заява прокурора була прийнята судом до розгляду.

В межах строків встановлених ст. 69 ГПК України, розгляд справи було відкладено з 05.07.2017 на 03.08.2017.

03.08.2017 відповідач - 2 подав до суду заяву про припинення провадження у справі. Заява обґрунтована тим, що оскаржуваний договір станом на час розгляду справи є припиненим, відповідно до укладеної між сторонами додаткової угоди №1 від 30.06.2017. Майно, яке виступало об'єктом оскаржуваного договору повернуто відповідачу -2, що підтверджується актом приймання-передачі від 30.06.2017. Отже, у зв'язку з відсутністю предмету спору, відповідач - 2 просить суд припинити провадження у справі на підставі ст. 80 ГПК України.

Прокурор та представник позивача - 1 в судовому засіданні проти припинення провадження у справі не заперечували.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що після порушення провадження у справі між відповідачами-1, 2 30.06.2017 було укладено додаткову угоду №1 до договору на зберігання майна № DZH HML 13 від 01.03.2013.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №1, сторони прийшли до згоди припинити дію договору зберігання з 30.06.2017.

Відповідно до акту приймання-передачі від 30.06.2017 наданого відповідачем-2 внаслідок припинення дії договору на зберігання майна № DZH HML 13 від 01.03.2013 майно (обладнання), що було об'єктом зберігання за оскаржуваним договором повернуто відповідачем -1 на користь відповідача-2.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином у справі, що розглядається, позовні вимоги прокурора зводяться до визнання недійсним договору, який сторони розірвали, а майно повернули, тобто зобов'язання за спірним договором є припиненими.

Відтак відсутність предмета спору унеможливлює визнання оскаржуваного договору недійсним.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо вищезазначених зобов'язань, так як сторонами було досягнуто згоди після порушення провадження у справі, а тому провадження у справі підлягає припиненню згідно п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі № 3-1143гс15.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, у разі подання відповідного клопотання сума сплаченого позивачем судового збору буде повернута ухвалою суду.

Керуючись п. 1-1 ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/6396/17 - припинити.

Суддя Я.С. Золотарьова