ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2017 р. Справа № 925/504/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до Державного закладу Спеціалізована медико-санітарна частина № 14 Міністерства охорони здоров`я України про стягнення 2004376 грн. 95 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» звернувся в господарський суд з позовом до Державного закладу Спеціалізована медико-санітарна частина № 14 Міністерства охорони здоров`я України (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договорів на закупівлю теплової енергії за державні кошти № ДТ 13/3/54 від 29.03.2016р. та № ДТ-13/4 від 01.01.2017р., 1286946 грн. 88 коп. основного боргу, 684 305 грн. 58 коп. пені, 27 502 грн. 57 коп. інфляційних втрат, 5 621 грн. 92 коп. 3 % річних, що разом складає 2 004 376 грн. 95 коп., та відшкодування понесених судових витрат сплаченого судового збору у розмірі 30065 грн. 65 коп.

Відповідач 24.05.2017 року подав письмовий відзив на позов (вх. № 11272/17), в якому просив відмовити в задоволенні позову повністю з підстав відсутності його вини у виникненні спірної заборгованості. Так, відповідач є державним закладом, утримується за рахунок державного і місцевого бюджетів, однак з 01.01.2017 року позбавлений повністю фінансування, в тому числі, і на спірні витрати.

В засідання суду 30.05, 13.06, 27.06.2017 року відповідач явку свого представника не забезпечив, 27.06.2017 подав клопотання про відкладення розгляду справи з метою вирішення спору мирним шляхом.

В засіданні суду 27.06.2017 року позивач в особі свого представника заперечував проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, наполягав на вирішенні спору у визначений ст. 69 ГПК України строк, позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю.

Неявку представників відповідача в засідання суду суд визнав такою, що не перешкоджає вирішенню спору по суті, та, з урахуванням думки представника позивача, вимог норм статей 69, 77 ГПК України щодо обовязку суду вирішити спір в розумні процесуальні строки і права суду вирішити спір без участі представників сторін за наявними матеріалами, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовив, справу розглянув без участі представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина №14» Міністерства охорони здоровя України являється орендарем нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Черкаська обл., м. Сміла, вул. Рєпіна, 26а на підставі договору оренди комунального майна № 51/02-10 від 01.09.2016 року (а.с. 21-22, 23).

Нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою Черкаська обл., м. Сміла, вул. Рєпіна, 26а є обєктами постачання теплової енергії та складаються з поліклініки (площею 3492,67кв.м.), палатного корпусу (площею 4556,22 кв.м.), харчоблоку (площею 383,24кв.м.), господарчого корпусу (площею 454,5 кв.м.), аптеки (площею 858,61 кв.м.), перехідної галереї (площею 70,4 кв.м.), всього загальною площею 9815,64 кв.м.

Вказані приміщення підключено до системи централізованого енерго-, водо- і теплопостачання. Відповідно, вказані приміщення являються обєктами теплопостачання ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 21.06.2007 №661 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» та рішенням виконавчого комітету від 20.10.2010року №651 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 21.06.2007року №661 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді в галузі теплопостачання по м.Сміла ТОВ «Сміла Енергоінвест».

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.09.2016року №1757 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» встановлено тарифи на теплову енергію, 1385,99 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 1663,19грн. з ПДВ.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.12.2016 №2126 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» встановлено тарифи на теплову енергію, 1568,60 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 1882,32грн. з ПДВ.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2016 №2439 «Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП» встановлено тарифи на теплову енергію, 1329,52 грн. за 1 Гкал (без ПДВ) та 1595,42грн. з ПДВ.

23.03.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест», як постачальником, та Державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина № 14» Міністерства охорони здоровя України, як споживачем, було укладено договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти № ДТ 13/3/54 (далі Договір), за умовами якого постачальник в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, зобовязався відпустити споживачу теплову енергію в обсязі 823,959 Гкал на суму 1 494 019 грн. (для опалення, підігріву води) на потреби приміщень, які знаходяться за адресами, що зазначені у Додатку № 1, який також містить дані про обєми обєктів теплопостачання, а споживач зобовязався у порядку та строки, встановлені цим Договором оплатити поставлену постачальником теплову енергію (пп.. 1.2., 6.2.2. Договору) (а.с. 30-33).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, сторони передбачили, що ціна Договору на дату його укладання становить 1 494 019 грн. у т.ч ПДВ 249 003 грн. 17 коп.; загальна вартість Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін; розрахунки за теплову енергію проводяться виключно у грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими та оприлюдненими в установленому порядку; на момент укладення цього Договору тарифи на теплову енергію становлять 1 813 грн. 22 коп. з ПДВ за 1 Гкал.; розмір місячної плати за спожиту теплову енергію, визначається відповідно до наданих постачальником акту прийому-передачі теплової енергії та розрахунком спожитих Гкал, по кожному закладу; розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 7.2.3 Договору сторони передбачили, що за порушення строків виконання грошового зобовязання, споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день такого невиконання грошового зобовязання, включаючи день оплати.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2016 року включно, а у частині розрахунків за теплову енергію до їх повного здійснення.( п.п. 10.1. Договору).

Додатковими угодами № 1 від 01.11.2016 року (а.с.40), № 2 від 09.12.2016 року (а.с.41), № 4 від 28.12.2016 року (а.с.43), № 5 від 31.12.2016 року (а.с. 44), на підставі ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» та п.п.3.2 Договору, сторони погодили тарифи на теплову енергію.

01.01.2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест», як постачальником, та Державним закладом «Спеціалізована медико-санітарна частина №14» Міністерства охорони здоровя України, як споживачем, було укладено договір на закупівлю теплової енергії за державні кошти № ДТ 13/4 (далі Договір), за умовами якого постачальник в порядку та на умовах, встановлених цим Договором, зобовязався відпустити споживачу теплову енергію протягом 2017 року в обсязі 959,306 Гкал на суму 1 582 314 грн. (для опалення, підігріву води) на потреби приміщень, які знаходяться за адресами, що зазначені у Додатку № 1, який також містить дані про обєми обєктів теплопостачання, а споживач зобовязався у порядку та строки, встановлені цим Договором оплатити поставлену постачальником теплову енергію (п.п. 1.2., 6.2.2. Договору) (а.с. 45-48).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, сторони передбачили, що ціна Договору на дату його укладання становить 1 582 314 грн. 96 коп. у т.ч ПДВ 263 719 грн. 16 коп.; загальна вартість Договору може бути змінена у звязку із фактичною потребою у товарі та рівня оплати; розрахунки за теплову енергію проводяться виключно у грошовій формі згідно з діючими тарифами, затвердженими НКРЕКП в установленому порядку; на момент укладення цього Договору тарифи на теплову енергію становлять: з 30.12.2016 року по 12.01.2017 року 1 882 грн. 32 коп. з ПДВ за 1 Гкал, з 13.01.2017 року 1 595 грн. 42 коп.; розмір місячної плати за спожиту теплову енергію, визначається відповідно до наданих постачальником акту прийому-передачі теплової енергії та розрахунком спожитих Гкал, по кожному закладу; розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 7.2.3 Договору сторони передбачили за порушення строків виконання грошового зобовязання, споживач сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 1% від загальної суми заборгованості за кожен день такого невиконання грошового зобовязання, включаючи день оплати.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2017 року включно, а у частині розрахунків за теплову енергію до їх повного здійснення.( п.п. 10.1. Договору).

На виконання умов Договорів № ДТ 13/3/54 від 29.03.2016 року та № ДТ-13/4 від 01.01.2017 року позивач здійснив подачу теплової енергії на вказані нежитлові приміщення, що підтверджується актом про подачу теплоносія від 17.10.2016, актами прийому передачі теплової енергії № 1127 від 10.01.2017, № 145 від 31.01.2017, № 326 від 03.03.2017, № 496 від 05.04.2017 року, довідками про використану теплову енергію з 01.11.2016 по 31.12.2016 року, з 01.01.2017 року по 12.01.2017 року, з 13.01.2017 року по 31.01.2017 року, з 01.02.2017 по 28.02.2017 року, з 01.03.2017 по 21.03.2017 (а.с.52, 58-61, 67-71).

На оплату поставленої теплової енергії видано та направлено відповідні рахунки (а.с.54-57), однак відповідач поставлену теплову енергію не оплатив, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за Договорами.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу письмову вимогу (вих. № 1015 від 07.04.2017 року) з вимогою сплатити суму боргу у розмірі 1 286 946 грн. 88 коп. в семиденний строк з моменту отримання даної вимоги, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення. (а.с. 53).

Згідно з розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, заборгованість відповідача складає 1 286 946 грн. 88 коп. та обліковується з грудня 2016 по березень 2017 року, що підтверджується актами звіряння взаєморозрахунків. (а.с. 97-98).

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Отже, спірними правовідносинами є вимоги сторін по договорам на закупівлю теплової енергії за державні кошти №ДТ 13/3/54 від 29.03.2016 року та №ДТ-13/4 від 01.01.2017 року, які витікають із їх прав і обов'язків за цими договорами.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу - параграфом 5 глави 54 ЦК України, загальні положення правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України. Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності. Крім того, спірні правовідносини регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 ГК, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 ЦК України, угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків (зобовязань), зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами частини 1 статті 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Положеннями частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм частини 6 та частини 7 статті 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Судом встановлено, що відповідач не сплатив позивачу у встановлені строки грошові кошти у загальному розмірі 1 286 946 грн. 88 коп., відтак, наявність і розмір спірної заборгованості позивачем обґрунтовано і підтверджено поданими доказами, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 610Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого обов'язку з оплати поставленої теплової енергії позивачем заявлено до стягнення з відповідача 684 305 грн. 58 коп. пені на підставі п.7.2.3 Договорів та ст. 1 Закону України «Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», 27 502 грн. 57 коп. інфляційних втрат, 5 621 грн. 92 коп. 3 % річних в порядку ч.2 ст. 625 ЦК України.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення 684 305 грн. 58 коп. пені, 27 502 грн. 57 коп. інфляційних втрат, 5 621 грн. 92 коп. 3 % річних є обґрунтованими, відповідають умовам п. 7.2.3 Договорів, ч.ч. 1, 3 ст. 549, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ч. 6 ст. 232 ГК України, ст. 1 Закону України «Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій», їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним, тому в такому розмірі теж підлягають задоволенню.

Верховний Суд України в постанові від 15.05.2012 у справі № 11/446 зробив правовий висновок про те, що на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 11128 ГПК України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи та вимог законодавства позовні вимоги судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю. Доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, господарський суд відхиляє через їх необґрунтованість та суперечність наведеним вище нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені останнім при поданні позову, а саме 30 065 грн. 65 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного закладу Спеціалізована медико-санітарна частина № 14 Міністерства охорони здоров`я України, , місцезнаходження: 20708, Черкаська область, м. Сміла, вул. Рєпіна, 26а, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест», 9, місцезнаходження: 20702, Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 94 1 286 946 грн. 88 коп. основного боргу, 684 305 грн. 58 коп. пені, 27 502 грн. 57 коп. інфляційних втрат, 5 621 грн. 92 коп. 3 % річних, 30 065 грн. 65 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення підписано 31.07.2017 року.

Суддя В.М. Грачов