ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа № 921/165/17-г/4

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Бонк Т.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Тернопільської міської ради за вих. №621/01 від 31.03.2017р. (вх. ЛАГС № 01-05/2399/17 від 24.05.2017р.)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 23.03.2017р.

у справі № 921/165/17-г/4

за позовом: приватного малого підприємства "Галактика" (надалі ПМП "Галактика"), м. Тернопіль

до відповідача: Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Сітіклінмайстер"

(надалі ТзОВ "Сітіклінмайстер "), м. Луцьк

про про припинення договору оренди землі від 30.05.2008р.

за участю учасників судового процесу:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 23.03.2017р. у справі №921/165/17-г/4 (суддя Н.М. Бурда) позовні вимоги задоволено. Договір оренди землі укладений 30.09.2008р. між Тернопільською міською радою та ПМП "Галактика", про що в книзі записів засвідчення факту реєстрації вчинено запис від 11.11.2008р. за №3347 та який зареєстрований у Тернопільській регіональній філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.01.2009р. за №01, із додатком від 20.12.2010р. і додатковою угодою від 21.02.2014р. розірвано. Стягнуто з Тернопільської міської ради на користь ПМП "Галактика" 1 600,00 грн. в повернення сплаченого судового збору.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції встановив, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеною на ній будівлею здійснюють її нові власники, позивач добровільно відмовився від права оренди зазначеною земельною ділянкою, а законодавством та умовами договору оренди передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди землі за рішенням суду, то суд дійшов висновку про припинення дії спірного договору шляхом його розірвання.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Тернопільська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не враховано надані ним докази, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що позивач не повідомляв міську раду про відчуження нежитлового приміщення у відповідності до пп. «г» п.31.1 договору оренди землі.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 24.05.2017р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_2, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 20.06.2017р.

У звязку з перебуванням члена колегії суддів по розгляду справи № 921/165/17-г/4 судді Бонк Т.Б. у відпустці, судове засідання 20.06.2017р. не відбулося.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 18.07.2017р.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, участі уповноважено представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач участі уповноважено представника в судове засідання також не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Третя особа участі уповноважено представника в судове засідання не забезпечила, у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечила (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/4125/17 від 20.06.2017р.), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

30.09.2008р. між Тернопільською міською радою (орендодавець) та ПМП Галактика" (орендар) укладено договір оренди землі, про що в книзі записів засвідчення факту реєстрації вчинено запис від 11.11.2008р.. за №3347. Договір зареєстрований у Тернопільській регіональній філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.01.2009р. за №01 (а.с. 34-37).

Згідно із умовами зазначеного договору орендодавець на підставі рішення Тернопільської міської ради від 29.05.2008р. за №5/17/29 надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі промисловості, розташовану за адресою : м. Тернопіль, вул. Промислова, 26, загальною площею 0,6317 га, на якій знаходяться обєкти нерухомого майна, який належить орендарю на праві власності викуплені будівлі, а також інші обєкти інфраструктури - водопровід, лінія електропостачання, каналізація.

У п.8 договору зазначено, що він укладений строком на 5 років - з 29.05.2008р. по 29.05.2013р.

20.12.2010р. підписано додаток до договору від 30.09.2008р. (зареєстрований в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі за №1323 від 19.01.2011р.), яким, зокрема, продовжено термін дії договору до 29.05.2023р. (а.с. 39).

21.02.2014р. між сторонами правочину було укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 30.09.2008р., зареєстрований в Книзі реєстрації додатків до договорів оренди землі за №2593 від 28.04.2014р. (а.с. 38).

13.04.2016р. між ПМП Галактика" (продавець) та ТзОВ Сітіклінмайстер (покупець) укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_4, номер в реєстрі нотаріальних дій №590, на виконання умов якого покупець передав у власність покупця 89/100 часток нежитлового приміщення, інструментальної роздатки за адресою: м. Тернопіль, вул. Промислова, буд. 26, про що свідчить долучена до матеріалів справи копія акту приймання-передачі від 13.04.2016р., підписана представниками сторін (а.с. 26-28).

У звязку з відчуженням 89/100 часток нежитлового приміщення, 05.05.2016р. ПМП Галактика, як користувач земельної ділянки площею 0.6317га, кадастровий номер :03:002:0002, надало нотаріально посвідчену згоду на вилучення вищевказаної ділянки на користь ТзОВ Сітіклінмайстер (а.с. 29).

12.05.2016р. ТзОВ Сітіклінмайстер на імя Тернопільського міського голови подало заяву форми №14 про надання земельної ділянки площею 0,6317 для обслуговування викупленого нежитлового приміщення за адресою вул. Промислова, 26, яка перебувала в оренді ПМП Галактика (а.с. 30).

У відповідь на звернення ТзОВ Сітіклінмайстер від 12.05.2016р. відповідач надав заявнику проект рішення сесії Тернопільської міської ради датований 27.05.2016р. Про надання земельної ділянки площею 0,6317 га , а також листом за №2529/08 від 12.09.2016р. повідомив, що вказаний проект рішення земельної ділянки площею 0,6317 за адресою вул. Промислова, 26 ТзОВ Сітіклінмайстер було подано на розгляд 11 сесії ТМР 19.08.2016р. Однак, згідно витягу з протоколу сесії ТМР від 19.08.2016р. рішення не прийнято (а.с. 30-33).

З огляду на викладені обставини, позивач 11.01.2017р. звернувся до Тернопільської міської ради з претензією №12 від 11.01.2017р., у якій просить договір оренди земельної ділянки від 30.09.2008р. із додатком від 20.12.2010р. і додатковою угодою від 21.02.2014р. розірвати у звязку із відчуженням обєктів нерухомого майна, розміщених на цій земельній ділянці (а.с. 11-12).

Проте, вказана претензія залишилася без відповіді, що стало підставою звернення до суду з позовом про припинення дії спірного договору оренди землі з 12.05.2016р. При цьому, як на підставу заявлених вимог позивач покликається на те, що даний договір у встановленому законом порядку не припинений, а тому він продовжує сплачувати орендодавцю Тернопільській міській раді, орендну плату в порядку та розмірі, встановленому умовами оспорюваного договору.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 125 Земельного Кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 120 Земельного кодексу визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Підстави припинення договору оренди землі наведені в ст. 31 Закону України «Про оренду землі».

Так зокрема п.7 ч.1 вказаної статті передбачено, що договір оренди землі припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці.

Як зазначалося вище, ПМП «Галактика» 13.04.2016р. було відчужено ТзОВ «Сітіклінмайстер» 89/100 часток нежитлового приміщення, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,6317 га, кадастровий номер № 61:10100000:03:002:0002, що перебуває в оренді позивача, в звязку з чим останній дав згоду на вилучення вказаної земельної ділянки на користь ТзОВ «Сітіклінмайстер» (а.с. 26-29). Також звертався до міської ради з претензією про розірвання договору оренди.

Пунктом 37 договору оренди землі від 30.09.2008р. сторони зазначили, що договір припиняється також і в інших випадках передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом "а", "е" ст. 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, серед іншого, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Пунктом 38 договору оренди землі від 30.09.2008р. передбачено можливість його припинення шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема, на підставах, визначених законодавством України.

Проте, як вбачається з прохальної частини позовної вимоги, позивачем не ставиться питання про розірвання спірного договору, а заявлено вимогу про його припинення з 12.05.2016р. (з моменту, коли ТзОВ «Сітіклінмайстер» звернувся до Тернопільської міської ради із заявою про надання земельної ділянки площею 0,6317 га йому в оренду) (а.с. 7, 30).

Відповідно до ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Отже, наведені норми слід розуміти таким чином, що при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача припиняється автоматично, в силу закону, без "оформлення" припинення права будь-якими актами та документами. Варто наголосити, що ця норма є імперативною, відступ від неї на підставі договору не допускається.

Таким чином, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на обєкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку на яких вона належала відчужувачу права власності або права користування, а особа, яка відчужила обєкти нерухомості, перестає бути користувачем відповідної частини земельної ділянки з моменту укладення договору відчуження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв'язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" (п.2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011р.).

З 13.04.2016р. новим власником 89/100 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Промислова,26, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,6317 га є ТзОВ «Сітіклінмайстер», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 15-16).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 31 Закону України "Про оренду землі", ст. 120, ст. 141 Земельного кодексу України, колегія суддів вважає, що договір оренди землі укладений 30.09.2008р. між Тернопільською міською радою та ПМП "Галактика", із додатком від 20.12.2010р. і додатковою угодою від 21.02.2014р., є припиненим.

Так як фактичне користування земельною ділянкою та розташованою на ній будівлею здійснюють її нові власники, позивач добровільно відмовився від права оренди зазначеною земельною ділянкою, а законодавством визначено, що дія договору оренди землі припиняється з моменту відчуження майна (13.04.2016), то станом на момент звернення до суду (24.02.2017р.) з таким позовом спірний договір був припинений в силу Закону.

Згідно з п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що предметом спору у даній справі є припинення договору оренди від 30.09.2008р., укладеного між Тернопільською міською радою та ПМП "Галактика". Проте, місцевий господарський суд, вийшовши за межі позовних вимог, помилково прийняв рішення про розірвання вказаного договору.

Отже, неправильне застосування судом норм матеріального права призвело до того, що господарський суд помилково розглянув спір за відсутності предмета спору,

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції повністю або частково і припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково

Враховуючи вищевикладене, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду підлягає скасуванню, а провадження у цій справі підлягає припиненню в звязку з відсутністю предмету спору.

Щодо проблем дискримінації ПМП Галактика зі сторони відповідача Тернопільської міської ради, на які позивач посилався в обґрунтування своїх позовних вимог, то судом в процесі розгляду спору дані обставини не досліджувались та правова оцінка їм не надавалась, оскільки предметом розгляду справи є припинення дії договору оренди землі, укладеного між Тернопільською міською радою та ПМП Галактика 30.09.2008р., зареєстрованого в книзі записів засвідчення факту реєстрації за №3347 11.11.2008р., із додатком від 20.12.2010р. і додатковою угодою від 21.02.2014р., а визнання дій відповідача дискримінацією може бути предметом окремого позовного провадження.

Посилання скаржника на те, що позивач не повідомив його про відчуження нерухомого майна згідно договору купівлі-продажу від 13.04.2016р. у відповідності до п. «г» п.31.1 договору, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що спростовується матеріалами справи а саме: в матеріалах справи наявна заява ПМП «Галактика» від 05.05.2016р. про згоду на вилучення спірної земельної ділянки, заява ТзОВ «Сітіклінмайстер» від 12.05.2016р. адресована міському голову про надання спірної земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення та проект рішення Тернопільської міської ради від 27.05.2016р., які свідчать про те, що позивач належним чином повідомив відповідача про відчуження спірного майна.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

За змістом положень ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Статтею ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, у разі припинення провадження у справі з підстави, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК, повертається сума судового збору, сплачена в усіх інстанціях, в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 80, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 23.03.2017р. у справі № 921/165/17-г/4 скасувати.

Провадження у справі № 921/165/17-г/4 припинити.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

4. Справу повернути до господарського суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Бонк Т.Б.

ОСОБА_1