ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.07.2017 р. Справа№ 5015/3764/12

Суддя господарського суду Львівської області Кітаєва С.Б., при секретарі Папроцькій Б.С. , розглянувши матеріали справи

за скаргою:Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», м.Київ,

на дії державного виконавця

Орган ДВС, дії державного виконавця якого оскаржуються: Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів

у справі:№5015/3764/12

за позовом: Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», м.Київ

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л», м.Львів

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : Відкритого акціонерного товариства «Львівська макаронна фабрика», м.Львів

про стягнення 1235707,55 грн.

За участю представників:

від скаржника (стягувача): не з»явився;

від ДВС: не з»явився;

від боржника: не з»явився.

від ВДВС присутня : ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», м.Київ, на дії Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів, у справі № 5015/3764/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК», м.Київ, до відповідача , Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л», м.Львів, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Відкрите акціонерне товариство «Львівська макаронна фабрика», м.Львів, про стягнення 1235707,55 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Львівської області визначено суддю Кітаєву С.Б. для розгляду скарги.

Ухвалою суду від 29.06.2017 року скарга прийнята до розгляду та призначено судове засідання для розгляду скарги на 10.07.2017 року.

З підстав, наведених в ухвалі суду від 10.07.2017 року , розгляд скарги відкладався на 26.07.2017 року.

Ухвалою від 14.07.2017 року відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання (вх.№24407/17 від 11.07.2017р. ) про проведення судового засідання в режимі відео конференції.

У клопотанні вих.№83 від 18.07.2017 р., яке поступило до господарського суду 24.07.2017 року та зареєстроване за вх.№25754/17, скаржник підтвердив, що підтримує заявлені у скарзі вимоги та просить їх задоволити у повному обсязі, просив проводити судові засідання без участі його представника та в разі ухвалення судового рішення за результатами розгляду скарги направити йому належним чином засвідчену копію.

26.07.2017 року за вх.№26215/17 зареєстровано в суді поступлення від Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області листа від 26.07.2017 № в-11 з копіями матеріалів виконавчого провадження №52468742.

В судове засідання 26.07.2015 року сторони, третя особа у праві, Залізничний ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області явку уповноважених представників не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.09.2012 р. у справі №5015/3764/12 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Макфа-Л» на користь Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» 1 000 000, 00 грн. основного боргу, 212 187,97 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам, 23 519,58 грн. пені за невиконання умов кредитного договору та 24 714,16 грн. судового збору.

12.10.2012 р. на виконання рішення Господарського суду Львівської області від 26.09.2012 р. видано наказ.

03.10.2016 року до Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області поступила Заява Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» про примусове виконання рішення. До заяви долучався оригінал наказу Господарського суду Львівської області від 12.10.2012 року № 5015/3764/12 та копія довіреності на представника Банку. ( Заява зареєстрована у ВДВС за вх.№6567/09-36).

Постановою державного виконавця Горбаль Т.В. Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області від 04.10.2016 року відкрито виконавче провадження (ВП №52468742) з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 12.10.2012 року у справі №5015/3764/12.

13.05.2017 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП №52468742) на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач оскаржив дії державного виконавця та постанову від 13.05.2017 року до суду, подавши скаргу в порядку ст.121-2 ГПК України.

В обґрунтування скарги стягувач зазначив, що в порушення приписів ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не здійснив всіх необхідних дій щодо розшуку майна боржника та передчасно виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв»язку з відсутністю майна боржника. Вважає, що Залізничним ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області проведено перевірку майнового стану боржника не в повній мірі та занадто швидко (менше ніж за рік часу).

Дослідивши обставини справи,суд дійшов наступних висновків.

За положеннями ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов»язковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала.

Відповідно ч. 2 до ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Як вбачається з поданих копій матеріалів виконавчого провадження ( ВП №52468742) в них є лист Залізничного ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області, який адресований : до РСЦ МВС у Львівській області на предмет наявності зареєстрованих транспортних засобів, належних на праві власності боржнику; є запит до відділу адресно-довідкової роботи ГУ МВСУ у Львівській області для отримання інформації про місце проживання (реєстрації) боржника; управлінню Держземагентства у Львівській області на предмет наявності або відсутності права власності на відповідне майно; Головному Управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області стосовно перебування боржника на обліку як одержувача пенсійних виплат; Державній інспекції сільського господарства у Львівській області про наявність у боржника технічних засобів зареєстрованих на праві приватної власності; Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку стосовно перебування у власності боржника цінних паперів, акцій; Першій Львівській нотаріальній конторі стосовно надання Витягу із Спадкового реєстру щодо отримання боржником спадку або внесення його в реєстр як спадкоємця; керівнику управління архітектури ЛМР стосовно наявності майна (павільйонів, кіосків), що належать боржнику.

Слід зауважити , виходячи із змісту окремих запитів, що боржником є юридична особа ТзОВ «Торговий дім «Макфа Л», а не фізична особа та що не на всі запити ВДВС отримав відповіді станом на момент повернення виконавчого документа стягувачу .

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ВДВС отримало інформацію станом на дату скерування відповідей на запити про те, що відповідно до Єдиного державного реєстру МВС України транспортні засоби за боржником не рахуються ( лист територіального сервісного центру №4641 Регіонального сервісного центру у Львівській області від 27.10.2016 р. №27/13-4641-8875 зп); з листа відповіді Львівського міського центру зайнятостиі від 04.11.2016 №04/5305 вбачається інформація про те, що ТзОВ «Торговий дім «Макфа-Л» зареєстровано у центрі зайнятості як платник внесків та має заборгованість по сплаті внесків.

Державним виконавцем , як вбачається із копій матеріалів виконавчого провадження було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору; винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанови про арешт коштів боржника; складено акт в жовтні 29016 року (дата в копії вказана нерозбірливо) про те, що при виході за адресою, яка вказана у виконавчому документі , встановлено, що боржник за даною адресою не знаходиться. Акт складений без участі боржника.

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у боржника є відкриті рахунки в дев»яти банківських установах ( в національній та в іноземній валютах).

Так, АТ «ПІРЕУС Банк МКБ» прийняв постанову ВДВС від 03.11.2016 р. про арешт коштів боржника (ТзОВ «Торговий дім «Макфа-Л» ) до виконання . Банк повідомив , що залишок коштів на рахунку станом на 14.11.2016 р. є недостатнім для виконання постанови на суму 1 386 561,58 грн.

ПАТ «Банк Богуслав» повідомив ВДВС, що 17.11.2016 року накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, який належить ТОВ «Торговий дім «Макфа-Л» ( залишок коштів станом на 17.11.2016 року 0 грн.00 коп.).

Філія АТ «Укрексімбанк» у м.Львові теж повідомила ВДВС про прийняття до виконання Постанови про арешт коштів боржника .

Обласне відділення ПАТ «Промінвестбанк» в м.Львів повернуло до ВДВС постанову від 03.11.2016 р. ( ВП №52468742) про арешт коштів боржника без виконання лише з тих підстав, що ВДВС р порушено вимоги п.10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. №22. Враховуючи те, що вказана Постанова надійшла до банку не рекомендованим та не цінним листом, банк з урахуванням вимог вказаної Інструкції не зміг прийняти постанову ВДВС про арешт коштів боржника до виконання. У подальшому, як підтверджується листом вказаного Банку від 17.01.2017 року, останнім на підставі постанови про арешт коштів боржника ВП №52468742 від 23.12.2016р. накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Торговий дім «Макфа-Л» в Банку.

Інші Банку (із дев»яти, у яких є відкриті рахунки боржника), зокрема ПАТ «КБ «Надра», ПАТ «Кредитпромбанк» інформували ВДВС про те, що не можуть прийняти до виконання постанови про накладення арешту на кошти на рахунках,, оскільки перебувають в процедурі ліквідації.

05.10.2016 р. набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р., згідно з яким Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. втратив чинність, окрім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності Законом від 02.06.2016 р.

Відповідно до п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. (далі Закон України «Про виконавче провадження») виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов»язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність вищевказаних обставин, державний виконавець складає акт (ч. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Постановою від 13.05.2017 року (ВП №5246842) повернуто виконавчий документ стягувачу з підстав, наведених державним виконавцем у її мотивувальній частині: « Згідно відповіді Територіального сервісного центру 4641 МВС у Львівській області за боржником транспортний засіб не зареєстровано. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухоме майно не зареєстровано. Згідно відповіді ДПС України у боржника наявні відкриті рахунки на яких відсутні кошти. Актом державного виконавця встановлено, що за адресою зазначеною у виконавчому документі ліквідного майна боржника на яке можливо звернути стягнення не виявлено».

Однак, як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, копії якого долучено до матеріалів справи, акт щодо встановлення фактів, наведених в оскаржуваній постанові, державним виконавцем не складався.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про розяснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності субєктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій субєктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З огляду на викладене, державний виконавець зобовязаний був вжити всіх, передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 26.09.2012 р. у справі №5015/3764/12.

Проте, з оскаржуваної постанови та з копій матеріалів виконавчого провадження (ВП №52468742), які поступили до справи від Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області, не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо виконання рішення суду. Зокрема, із вказаної постанови та матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець звертався з вимогою до матеріально відповідальної (посадової) особи боржника про надання пояснень за фактом невиконання рішення , законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; що викликав посадову особу боржника з приводу виконавчого документу, який перебував у виконавчому провадженні та що звертався до суду щодо застосування до такої особи приводу у зв»язку із неявкою; що скористався правом безперешкодного доступу до приміщення ; що звертався у строки, встановлені ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», із повторними запитами до відповідних органів щодо виявлення рухомого і нерухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника та що отримав на свої запити відповіді від усіх установ та організацій до яких звертався; що на боржника накладались передбачені Законом штрафи; що посадові особи боржника притягнені до кримінальної відповідальності, тощо.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 12.10.2012р. у справі №5015/3764/12 по винесенню постанови від 13.05.2017р. ВП №52468742 про повернення виконавчого документа стягувачу протирічать нормам Закону України "Про виконавче провадження" та унеможливлюють виконання судового рішення.

Крім того, державним виконавцем не враховано вимог, які випливають з п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", що перш ніж дійти висновку про те, що заходи щодо розшуку майна боржника виявилися безрезультатними, відповідні заходи повинні виживатися протягом року.

Тобто вказаною нормою був передбачений строк для вчинення дій з розшуку майна боржника - 1 рік, після спливу якого судовий наказ міг бути повернутий без виконання.

Утім, як встановлено судом, державний виконавець вказаний строк не дотримав, оскільки виконавче провадження було відкрите 04.10.2016 р., а виконавчий документ був повернутий стягувачу 13.05.2017 р.

До висновків про визнання неправомірними дій ВДВС, про визнання недійсною постанови про повернення виконавчого наказу стягувачу на підставі п.2 ст.37 Закону, прийшов Вищий господарський суд України, зокрема у постанові від 24.04.2017 р. по справі №12/204/09.

Оскільки дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 при виконанні наказу Господарського суду Львівської області від 12.10.2012р. у справі №5015/3764/12 по винесенню постанови від 13.05.2017р. ВП №52468742 про повернення виконавчого документа стягувачу протирічать нормам Закону України "Про виконавче провадження", наведені стягувачем доводи щодо визнання недійсною постанови від 13.05.2017 №52468742 про повернення виконавчого документа стягувачеві є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд вбачає за доцільне також зазначити зазначити, що державний виконавець, на якого покладено обов'язок щодо примусового виконання судових рішень, міг скористатися наданими йому частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» правами під час здійснення виконавчих дій, що могло б посприяти виконанню судового рішення.

Згідно абз. 2 п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання (ч. 2 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведених норм випливає, що обовязок державного виконавця поновити виконавче провадження виникає в силу вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, лише в разі невиконання, неналежного виконання державним виконавцем вказаних вимог у суду виникне право (в разі звернення скаржника до суду із відповідною скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця) зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії.

Суд також вбачає за необхідне вказати, що підстави для повернення виконавчого документа стягувачу в Законі України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999. регулювались приписами ст. 47, а не ст. 37, проте вказані норми в частині пункту 2 частини першої за своїм змістом є абсолютно ідентичними.

Керуючись ст.ст. 18, 37, 41, 48, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Публічного акціонерного товариства «БРОКБІЗНЕСБАНК» вих.№3538 від 22.06.2017 р. (вх.№2857/17 від 29.06.17 р.) на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів , задоволити частково.

2. Визнати дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2по поверненню виконавчого документу (наказу №5015/3764/12 від 12.10.2012) стягувачу незаконними.

3.Визнати недійсною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 13.05.2017 №52468742, винесену державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2

4.В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Суддя Кітаєва С.Б.