ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р.Справа № 922/1631/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом КП "Харківські теплові мережі", м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення 73978,37 грн.
за участю представників:

позивача - Соляник О.Ю., довіреність № 38-565/19 від 23.02.15 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

КП "Харківські теплові мережі", м. Харків звернувся до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ФОП ОСОБА_1, м. Харків суму вартості спожитої теплової енергії без достатніх правових підстав в сумі 73978,37 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 22.05.17р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 08.06.17р. Втім, відповідач своїм правом щодо присутності у судовому засіданні не скористався, відзив на позов не надав. Розгляд справи було відкладено на 19.07.17р.

Представник позивача в судовому засіданні 19.07.17р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 19.07.17р. не з`явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, відзив на позов не надав. На час розгляду справи в матеріалах справи не містяться докази належного повідомлення відповідача про час та місце проведення розгляду справи.

Згідно п. п. 4.1.1 п. 4.1. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1149 від 12.12.2007р. нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) місцевої - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Відповідно до п. 4.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1149 від 12.12.07р. при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. № 39-41) місцезнаходження відповідача - 61091, АДРЕСА_1, та саме на цю адресу надсилались процесуальні документи, а позивачем позовна заява.

Відповідно до вимог частин 1,3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалами суду від 22.05.17р. та 08.06.17р. сторін було повідомлено, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами, суд згідно зі статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Згідно договору оренди нежитлового приміщення від 24.01.14 № 533 (далі-договір) нежитлові приміщення підвалу № 9-:-14, 16-:-24 площею 143,7 кв. м. та 50/100 часток місця спільного користування приміщення № 25 площею 2,7 кв. м. загальною площею 146.4 кв.м. в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 передані у користування ФОП ОСОБА_1

Відповідно до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.11.2015 № 12715 "Про перейменування об'єктів топоніміки міста Харкова" вул. Другої П'ятирічки перейменовано у вул. Біблика).

Згідно п. 10.1 договору, він діє з 24.01.2014 до 24.12.2016.

В п. 10.3. договору оренди передбачено, що за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених законодавством.

На підставі рішення господарського суду Харківської області від 06.12.16р. по справі №922/3499/16 розірвано договір оренди нежитлового приміщення №533 від 24.01.2014.

Рішення набрало законної сили 20.12.16р.

КП "Харківські теплові мережі" на підставі Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2014-2015р.р., 2015-2016р.р., 2016-2017р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, літ. "А-4" яке займає на підставі договору оренди нежитлових приміщень №533 від 24.01.2014р. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1.

Факт використання відповідачем житлових приміщень на потреби господарської діяльності підтверджується актом обстеження №170/2730 від 08.01.2015р., №170/3626 від 06.11.2015р.,№170/4845 від 25.10.2016р. Зазначений акт підписаний та скріплений печатками уповноваженою особою КП "Харківські теплові мережі", балансоутримувачем.

Система опалення приміщення відповідача є невід'ємною частиною системи опалення житлового будинку в м. Харків, вул. Біблика, 8, літ. "А-4".

Факт споживання відповідачем теплової енергії без достатніх підстав з січня 2014 року по грудень 2016 року підтверджується актами на включення та відключення опалення до приміщення відповідача в житловому будинку. Зазначені акти підписані та скріплені печатками представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувачем житлового будинку в м. Харкові.

У зв`язку з відсутністю у відповідача приладів обліку розрахунок вартості теплової енергії здійснений розрахунковим способом з урахуванням теплового навантаження на потреби опалення та гаряче водопостачання згідно «Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94, які затверджені Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993 року.

Оскільки договір на поставку теплової енергії з відповідачем не укладався, то відповідно до вимог ст.530 Цивільного кодексу України відповідачу була направлена вимога №362-юр від 11.05.17р.

У зв`язку з несплатою відповідачем послуг на отримання теплової енергії протягом строку дії договору оренди, виникла заборгованість в сумі 73978,37 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених іктами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов'язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб`єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Згідно Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення зазначеної глави застосовуються, згідно п. 4 ч. З ст. 1212 Цивільного кодексу України, і до відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Оскільки договір на поставку теплової енергії з відповідачем не укладався, то відповідно до вимог ст.530 Цивільного кодексу України відповідачу була направлена вимога №362-юр від 11.05.17р.

Дана вимога залишена відповідачем без уваги.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 73978,37 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за у сумі 73978,37 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 73978,37 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 1212, 1213 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ИНН НОМЕР_1 на користь КП "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11 р/рахунок 2313, ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) заборгованість в сумі 73978,37 грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ИНН НОМЕР_1 на користь КП "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, р/рахунок 313, ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.05.2017 р.

Суддя Л.В. Шарко