ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 925/631/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Співак Є.П. - керівник;

від відповідача: Махаринець В.І. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом об'єднання співвласників гуртожитку "Петровського 277" до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі відокремленого структурного підрозділу Черкаський міський район електричних мереж

про зобов'язання укласти договір на постачання електроенергії

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про зобов'язання відповідача укласти договір про постачання електричної енергії на основі типового договору згідно додатка № 3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.96 за № 417/1442, щодо гуртожитку розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Нарбутівська, буд. 277.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, про що надав відзив на позов (а.с. 26-28).

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою (а.с. 12) в якій просить розглянути документи, необхідні для укладення договору про постачання електричної енергії за адресою вул. Нарбутівська, буд. 277 та укласти цей договір.

За доводами представника позивача, із мешканцями гуртожитку відповідачем вже укладено індивідуальні договори на електропостачання, однак на місця загального користування такий договір не укладено, що створює труднощі у забезпеченні освітленням та електропостачанні сходів, ліфта, технічних приміщень, підвалів, тощо.

Листом № 800 від 25.01.2017 (а.с. 13) відповідач повідомив позивача, що не може укласти з ним договір про постачання електричної енергії, оскільки між ПАТ "Черкасиобленерго" Черкаським міським районом електричних мереж та ДП "Дім-К" ВАТ "Комплекс" вже укладено договір про постачання електричної енергії № 1088 щодо гуртожитку, договір не розірвано і за ним рахується заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 39 774,99 грн.

Договір, який позивач просить зобов'язати відповідача укласти через суд, є договором енергопостачання, правовідносини за яким регулюються ст.275-277 Господарського Кодексу України.

Згідно ч.1 ст.275, ч.1,2 ст.277 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику". Абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами можуть бути передбачені типові договори постачання окремих видів енергії.

Порядок укладення договорів визначений у статтях 179-188 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині 1 цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти, зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (частина 7 статті 179 Господарського кодексу України).

Статтею 181 Господарського кодексу України визначений загальний порядок укладення господарських договорів. Особливості укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів передбачені статтею 184 Господарського кодексу України.

Так, відповідно до частини 3 вказаної статті укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

У відповідності до ч. 2,4 ст. 275 ГК України та п. 5.1. Правил користування електричною енергією, відпуск і споживання електроенергії без договору не допускається.

З доводів та пояснень представників обох сторін судом встановлено, що електропостачання гуртожитку за адресою: м. Черкаси, вул. Петровського, 277 здійснювалась на підставі договору про постачання електричної енергії від 18.09.1997 № 1088, укладеного між ВАТ "Черкасиобленерго" в особі Черкаського міського РЕМ та Дочірнім підприємством "Дім-К" ВАТ "Комплекс".

Позивач не заперечує цієї обставини та йому відомо, що цей договір станом на час вирішення спору не розірвано.

Відповідно до п. 6.18 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28 --- у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Постачальник електричної енергії зобов'язаний припинити постачання електричної енергії за договором, а електропередавальна організація (основний споживач) - передачу електричної енергії (спільне використання технологічних електричних мереж) з заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією. За умови одночасного розірвання договору про постачання електричної енергії з попереднім споживачем, виплати всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, та звернення нового споживача щодо укладення договору про постачання електричної енергії в межах одного розрахункового періоду припинення електропостачання об'єкта не здійснюється.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний здійснювати оплату спожитої на таких об'єктах електричної енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.

З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Суд, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та положень діючого законодавства дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими.

Згідно зі ст. 32 ГПК (надалі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вказано вище, у відповідності до п. 6.18 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року N 28, підставою для укладення з новим споживачем договору на електропостачання є факт розірвання такого договору із попереднім користувачем, який звільняє приміщення.

Доказів про настання такої обставини позивач суду не подав. Тому примус до відповідача на вчинення дії по зобов'язанню укласти договір на електропостачання із позивачем застосованим бути не може.

Крім того, відповідач вказав на невиконання позивачем вимог п. 5 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31 липня 1996 року N 28 і ненадання повноного пакету з переліку документів, які необхідні для укладення договору на електроспоживання, що також унеможливлює укладення спірного договору. Зокрема, не надано акти розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, паспортні дані силових трасформаторів, кабельних чи повітряних ліній електропередач, копію свідоцтва про державну реєстрацію та ін. (а.с. 12 та 28) Даних доводів позивач не спростував.

Також саме по собі зобов'язання відповідача рішенням суду укласти договір на електропостачання не призведе до захисту порушеного права позивача, оскільки судове рішення із таким формулювання неможливе до примусового виконання із отриманням, як результату, укладеного договору.

Відповідно ст.49 ГПК України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскарженим до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 24 липня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських