РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"20" липня 2017 р. Справа № 902/321/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Розізнана І.В.

суддя Маціщук А.В. ,

суддя Мельник О.В.

при секретарі судового засідання Берун О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" на рішення господарського суду Вінницької області від 15.05.17 р. у справі № 902/321/17 (суддя Білоус В.В.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (м. Вінниця) в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" (м. Вінниця)

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Холдінг" (Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Хиженці)

про стягнення 14 819, 33 грн. заборгованості, 918,80 грн. інфляційних нарахувань, 445,80 грн. 3% річних

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 06.06.2017р. №1-14-6206;

відповідача - не з'явився;

Судом розяснено представнику права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Холдінг" 14 819, 33 грн. заборгованості за активну електроенергію, 918,80 грн. інфляційних нарахувань, 445,80 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 15.05.17р. у справі №902/321/17 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" звернулося до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції, що акт контрольного огляду засобу обліку не є належним доказом в розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України, через відсутність на ньому прізвища та ініціалів уповноваженої особи споживача та печатки споживача не відповідає дійсності, оскільки в законодавстві відсутня вказівка на обов`язковість зазначення у акті прізвища уповноваженого представника споживача та його печатки. Скаржник зазначає, що типова форма акту контрольного огляду засобу обліку не затверджена жодним нормативно-правовим актом, тому даний акт виконано на бланку, що є внутрішньою формою товариства, а відсутність в акті пунктів не вказаних у пункті 3.33 ПКЕЕ не дає підстав вважати його недійсним або неналежним доказом. Скаржник звертає увагу суду на те, що при складанні акту контрольного огляду розрахункового засобу обліку був присутній уповноважений представник споживача, повноваження якого підтверджується наказом про призначення відповідального за електрогосподарство та експлуатацію електроустановок №01/ш від 03.09.2015р., а сам контрольний огляд засобу обліку споживача здійснювався інженером з технічного аудиту СО "Замостянські ЕМ" ОСОБА_3 на підставі пункту 3.33 ПКЕЕ, враховуючи річний план-графік робіт та обстежень електроустановок споживачів на 2015 рік.

Публічне акціонерне товариство "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" надіслало до суду додаткові пояснення (вх. №18784/17 від 10.07.2017р.) в яких позивач зазначає, що відповідач у квітні 2014р. останній раз подав до структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" звіт про використану електричну енергію з кінцевими показниками "7000", різниця між початковим показником та кінцевим становила "3414". На підставі даного звіту споживачу було виставлено рахунок-фактура №906/6443/1 від 15.04.2014р. на суму 4 229,53 грн., який споживачем оплачено. У зв'язку із не подачею споживачем звіту про використану електричну енергію за травень 2014р., позивачем визначено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за поточний розрахунковий період та виставлено рахунок-фактуру №906/11543/1 від 26.06.2014р. на суму 4 645,36, який платежами від 21.10.2014р. в сумі 4000 та від 12.03.2015р. в сумі 645,36 грн. споживачем було оплачено. Позивач зазначає, що оплаченою є спожита електрична енергія по показникам "10414" ("7000" кінцевий показник + "3414" середньодобовий обсяг споживання за попередній розрахунковий період = "10414"). 15.09.2015р. представником позивача проведено контрольний огляд засобу обліку споживача та зафіксовано показник "018636", різниця між початковим показником "10414" та кінцевим становить "8222" та виставлено рахунок-фактуру №906/39123/1 від 24.09.2015р. на суму 14819,33 грн.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Представник позивача в судових засіданнях 04.07.2017р. та 20.07.2017р. підтримав доводи апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу задоволити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Відповідач не забезпечив явку повноважного представника в судові засідання 04.07.2017р. та 20.07.2017р.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як встановлено апеляційним судом, з витягу про детальну інформацію про юридичну особу - ТОВ "ОСОБА_1 Холдінг" зареєстрований та знаходиться за адресою: 23209, Вінницька обл., Вінницький р-н., с.Хиженці, вул. І.Богуна, 67-Б.

Ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2017р. та від 04.07.2017р. у даній справі направлялись відповідачу за даною адресою.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційного суду приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, проте не скористався своїм процесуальним правом на участь в судових засіданнях.

Беручи до уваги, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши надану судом першої інстанції оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, 30.08.2012р. між публічним акціонерним товариством "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" (постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Холдінг" (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії №906.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 98 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Відповідно до п. 4. договору в разі виявлення однією із сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій, чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії або бездіяльність якої стали причиною складання акта, має право внести до акту свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язана попередити іншу сторону про необхідність складання акта, інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше трьох уповноважених представників сторін договору, що складала акт.

Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012р. щорічно. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Сторонами укладено додатки №1, №2, №3, №4, №7, №9, №10, №11 до договору №906 від 30.08.2012р., якими передбачено обсяг постачання електричної енергії споживачу на 2013р. в розмірі 24 тис. кВт. год., межі балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, порядок розрахунків споживача за використану електричної енергії, графік зняття показників засобів обліку електроенергії, розрахунок втрат електроенергії в мережах споживача, перелік цехів, підрозділів споживача, перелік місць встановлення електролічильників за якими проводиться розрахунок за відпущену електроенергію, включаючи субспоживачів.

15.09.2015р. інженером з технічного аудиту СО "Замостянські ЕМ" у споживача - ТОВ "ОСОБА_1 Холдінг" за адресою: вул. І.Богуна, 67-Б, с. Хиженці, Вінницького району Вінницької області здійснено контрольний огляд засобу обліку ЦЕ6803В, за результатами якого складено акт №1417 контрольного огляду розрахункових засобів обліку, яким зафіксовано показники "018636", попередні показники засобу обліку "10414" внесені в базу даних Energy Pro та розраховані в червні 2014р. Акт контрольного огляду розрахункових засобів обліку підписаний з боку енергопостачальної організації представником ОСОБА_3, а з боку споживача в акті поставлений підпис без зазначення прізвища та ініціалів особи.

Позивач звернувся до відповідача з претензіями №1/16 від 06.01.2016р., №96/16 від 11.04.2016р. в яких зазначив, що у зв'язку із тим, що відповідач не в повному обсязі та несвоєчасно сплачував вартість спожитої електроенергії у нього виникла заборгованість, тому просив її сплатити.

Листом від 02.03.2017р. №00-54-284 позивач повідомив відповідача, що у зв'язку із неналежним виконанням договірних зобов'язань йому здійснено нарахування інфляційних втрат в розмірі 918,80 грн. та 3% річних в розмірі 445,80 грн. за договором №906 від 30.08.2012р. Крім того, позивач надіслав відповідачу акт взаємних розрахунків за спожиту електроенергію та рахунки-фактури для сплати заборгованості.

Предметом даного позову є вимога позивача про стягнення з відповідача 14 819, 33 грн. заборгованості за активну електроенергію, 918,80 грн. інфляційних нарахувань, 445,80 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на акт контрольного огляду розрахункового засобу обліку від 15.09.2015р. №1417, яким зафіксовано порушення відповідачем ОСОБА_4 користування електричною енергією.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно ч.1 ст. 277 ГК України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. ОСОБА_4 користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Законом України "Про електроенергетику" та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 N 28 (ОСОБА_4).

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до п. 1.2 ОСОБА_4 користування електричною енергією контрольний огляд засобу обліку - це виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Пунктом 3.33 ОСОБА_4 користування електричною енергією визначено, що електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку.

Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки.

Роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача, а в разі, якщо споживач купує електричну енергію у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом - додатково в присутності представників постачальника за нерегульованим тарифом, та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детального опису результатів обстеження.

Відповідно до п. 6.41. ОСОБА_4 у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ОСОБА_4 або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих ОСОБА_4 та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно п. 1.2 договору розрахунковий період за даним договором прирівнюється до календарного місяця, протягом якого визначається обсяг електроенергії, що продається відповідачу за цей час та протягом якого відповідач повинен здійснити розрахунки за куплену електроенергію за тарифами, що діють на кінець розрахункового періоду.

Додатком №3 до договору №906 від 30.08.2012р. передбачено, що оплата вартості використаної електричної енергії здійснюється відповідачем у формі планових платежів шляхом внесення грошових коштів на відповідний рахунок постачальника: до 15 числа розрахункового періоду 100% від вартості договірної величини споживання електроенергії протягом розрахункового періоду. Відповідач протягом 5 днів з моменту отримання рахунку на оплату спожитої електроенергії але не пізніше ніж за два банківських дні до кінця розрахункового періоду зобовязується здійснити остаточний розрахунок за спожиту електроенергію за розрахунковий період з урахуванням планових платежів.

Сторони зобовязуються письмово повідомляти про зміну реквізитів (місцезнаходження, найменування, організаційно-правової форми, банківських реквізитів тощо) не пізніше ніж через 10 днів після настання таких змін.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що у разі звільнення відповідачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (у тому числі шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення відповідач зобовязаний повідомити постачальника за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим договором, до дня зміни власника приміщення включно, а постачальник зобовязаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення Споживачем приміщення.

Додатком №4 до договору №906 від 30.08.2012р. передбачено, що у разі неотримання постачальником даних про спожиту електричну енергію від споживача в зазначені терміни (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Позивач відповідно до умов договору про постачання електричної енергії №906 від 30.08.2012р. здійснював постачання електричної енергії відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками-фактурами та звітами про використану електричну енергію по договору.

Так, працівником позивача, з врахуванням періодичності та річного план-графіку робіт здійснено контрольний огляд лічильника ТОВ "ОСОБА_1 Холдінг" за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Хиженці, вул. І.Богуна, 67-Б, за результатами якого зафіксовано його показники - "018636", попередні показники засобу обліку внесені в базу даних Energy Pro та розраховані в червні 2014р. становили - "10414".

Як встановлено апеляційним судом, відповідач у квітні 2014р. останній раз подав позивачу звіт про використану електричну енергію з кінцевими показниками "7000", різниця між початковим показником та кінцевим становила "3414" (загальний розмір "10414"). На підставі даного звіту споживачу було виставлено рахунок-фактура №906/6443/1 від 15.04.2014р. на суму 4229,53 грн., який споживачем оплачено. Враховуючи те, що відповідач звіту про використану електричну енергію за травень 2014р. не подав, позивач самостійно по середньодобовому обсягу споживання визначив обсяг спожитої відповідачем електричної енергії за поточний розрахунковий період та виставив відповідачу рахунок-фактуру №906/11543/1 від 26.06.2014р. на суму 4645,36, який платежами від 21.10.2014р. в сумі 4000 та від 12.03.2015р. в сумі 645,36 грн. споживачем було оплачено.

Таким чином, оплаченою була спожита відповідачем електрична енергія по показникам "10414", тобто "7000" кінцевий показник + "3414" середньодобовий обсяг споживання за попередній розрахунковий період = "10414". Разом з тим, при контрольному огляді засобу обліку відповідача зафіксовано показник "018636", різниця між початковим показником "10414" та кінцевим показником "018636" становить "8222", тобто контрольним оглядом встановлено, що показники лічильника є набагато більшими ніж за попередній період.

Так, за результатами контрольного огляду працівником позивача складено акт від 15.09.2015р. №1417, в графі акту - "представник споживача: (підпис, підпис керівника, МП)" міститься підпис без зазначення прізвище, ім'я, по-батькові особи, яка підписала вказаний акт.

Як зазначає позивач, при проведенні контрольного огляду засобу обліку ТОВ "ОСОБА_1 Холдінг" за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Хиженці, вул. І.Богуна, 67-Б був присутній повноважний представник відповідача - ОСОБА_5, повноваження якої підтверджуються наказом директора ТОВ "ОСОБА_1 Холдінг" про призначення ОСОБА_5 відповідальною за електрогосподарство та експлуатацію електроустановок №01/ш від 03.09.2015р.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів лежить на сторонах судового процесу.

Відповідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов'язок по доказуванню це закріплена в господарському процесуальному кодексі міра належного поводження осіб, які беруть участь у судовому процесі, по збиранню і представленню доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

На підставі проведеного аналізу законодавства можна зробити висновок, що механізм розподілу обов'язків по доказуванню визначається насамперед, тим, що обов'язок доказування носить публічний характер. Загальна формула розподілу цих обов'язків закладена в процесуальних нормах, а частки, специфічні правила доказування у нормах матеріального права. Критерії розподілу обов'язків по доказуванню в господарському процесі складаються в реалізації принципу законності.

Враховуючи те, що відповідач, в порушення приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування доводів позивача, оскільки недобросовісно користувався своїми процесуальними правами та в судові засідання, як суду першої інстанції так і суду апеляційної інстанції не з`являвся, беручи до уваги, що представник позивача, здійснюючи контрольний огляд був допущений на об'єкт відповідача за адресою: Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Хиженці, вул. І.Богуна, 67-Б де знаходиться засіб обліку, а також враховуючи наявний в матеріалах справи наказ директора ТОВ "ОСОБА_1 Холдінг" про призначення ОСОБА_5 відповідальною за електрогосподарство та експлуатацію електроустановок, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що контрольний огляд проводився представником позивача за участі представника відповідача, який підписав акт огляду від 15.09.2015р. №1417.

Отже, встановивши правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за активну електроенергію, суд апеляційної інстанці, враховуючи, що відповідач не погасив її, на час розгляду справи ним не надано доказів її оплати, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 14 819, 33 грн. заборгованості за активну електроенергію підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобовязання.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 918,80 грн. інфляційних нарахувань за період з 01.10.2015р. по 01.09.2016р. на суму 14819,33 грн. та 445,80 грн. 3% річних за період з 01.10.2015р. по 30.09.2016р. на суму 14819,33 грн., вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими в розмірі 884,76 грн. інфляційних нарахувань та 444,89 грн. 3% річних, а в решті вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити у зв`язку із їх невірним розрахунком.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 99, 101, 103-105, Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" на рішення господарського суду Вінницької області від 15.05.17р. у справі №902/321/17 задоволити частково.

2. Рішення господарського суду Вінницької області від 15.05.17р. у справі №902/321/17 скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Холдінг" на користь публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" 14819,33 грн. заборгованості, 884,76 грн. інфляційних втрат та 444, 89 грн. 3% річних. Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Холдінг" (23209, Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Хиженці, вул. І.Богуна, 67-Б, ) на користь публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" (21008, м. Вінниці, вул. Гніванське шосе, 2, ) 14819,33 грн. заборгованості, 884,76 грн. інфляційних втрат та 444, 89 грн. 3% річних.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Холдінг" (23209, Вінницька обл., Вінницький р-н., с. Хиженці, вул. І.Богуна, 67-Б, ) на користь публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Замостянські електричні мережі" (21008, м. Вінниці, вул. Гніванське шосе, 2, ) 1600 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 1760 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати судові накази.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

6. Справу повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Маціщук А.В.

Суддя Мельник О.В.