РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"26" липня 2017 р. Справа № 924/302/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Маціщук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017р.

у справі № 924/302/17 (суддя Муха М.Є.)

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза"

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 особи-підприємця ОСОБА_4

про стягнення вартості втраченого товару в сумі 2 294 790,84грн. в т.ч. 382 465грн. ПДВ та 3170,50 грн. вартості митного оформлення вантажу

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_5; ОСОБА_6;

від відповідача - ОСОБА_7;

від третьої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017р. у справі № 924/302/17 було відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" про стягнення вартості втраченого товару в сумі 2 294 790,84грн. в т.ч. 382 465грн. ПДВ та 3 170,50 грн. вартості митного оформлення вантажу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза".

При винесені вказаного рішення, суд першої інстанції виходив з наступного.

01.03.2017р. між ПАТ "Хмельницька маслосирбаза" та ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" (експедитор-повірений) було укладено договір доручення транспортного експедирування №170301-1.

02.03.17р. між ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" та ФОП ОСОБА_4 укладено договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом №34/2017 згідно якого замовник доручає виконавцю перевезти вантаж в міжнародному та внутрішньо - українському сполученні та оплачує перевезення коштами замовника - довірителя, а виконавець надає транспортні засоби для перевезення вантажу та доставляє вантаж у пункт призначення вантажоодержувачу, вказаному у супровідних документах в обумовлений сторонами термін.

Відповідно до Заявки №01 від 06.03.2017р., було погоджено перевезення молочної продукції за маршрутом маршрут м. Хмельницький (Україна) м. Астана (Казахстан), місце завантаження м. Хмельницький, вул.. Кооперативна, 3 ПАТ "Хмельницька маслосирбаза" отримувач товару - ОСОБА_8, данні автотранспорту та водія - МАН СА 6473 СА / СА7156ХО, ОСОБА_9

Під час перевезення, вантажем незаконно заволоділа невстановлена особа, що підтверджується довідкою Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 13.04.2017р.

Враховуючи втрату вантажу, позивач звернувся до відповідача 22.03.2017 р. і з претензією про сплату вартості втраченого вантажу в сумі 70770 доларів США та витрат на експортне оформлення вантажу в сумі 3170 грн. 50 коп. до 22.04.2017р., однак відповідач добровільно не сплатив борг, а тому позивач з вернувся до суду.

Проаналізувавши обставини справи та застосувавши положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що відповідальність за втрату вантажу несе перевізник, вина відповідача, як одна із передумов настання цивільно - правової відповідальності відповідача є недоведеною.

Поруч з тим, місцевий господарський суд вказав, що наявна в матеріалах справи копія заявки №01 від 06.03.2017р. із підписами та печатками ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" та ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" не є тим документом який свідчить про виникнення між сторонами зобов'язань за договором доручення транспортного експедирування №170301-1 та відповідно до безпідставність заявлених позовних вимог саме до ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс"

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції відмовив в задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач Приватне акціонерне товариство "Хмельницька маслосирбаза" звернулося з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 р. у справі № 924/302/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 933 ЦК України, клієнт зобов'язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов'язків, встановлених договором. У разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі.

Однак, експедитор (відповідач) приступив до виконання своїх зобовязань, підписавши договір перевезення з ФОП ОСОБА_4 та надіславши на електронну адресу позивача підписану Заявку №1, від 06.03.2017року. Про факт укладання договору транспортного експедирування з Позивачем та про початок організації перевезення зазначається також в поясненнях директора ТОВ «Фірма «Меридіан Плюс» ОСОБА_10

Пунктом 4.10 Договору доручення транспортного експедирування №170301-1 від 01.03.2017 р. передбачено, що експедитор зобовязався організувати перевезення за погодженим маршрутом, доставляти ввірений вантаж до місця призначення, видавати вантаж вантажоодержувачеві, нести відповідальність за схоронність по кількості і якості перевезенних вантажів. При цьому відповідальність за завданий неналежним виконанням договору збиток цілком покладена на Експедитора (п.6.1. Договору).

Статтями 932 та 934 Цивільного кодексу України встановлено, що експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору. За порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Згідно зі ст.618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Разом із тим, ані договором транспортного експедирування №170301-1 від 01.03.2017 р., ні законом не встановлена відповідальність безпосереднього виконавця (фактичного перевізника вантажу) за втрату вантажу, обов'язок по організації перевезення якого взяв на себе Експедитор.

Таким чином, експедитор - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу до моменту його передачі одержувачу.

За приписами ст. 932 ЦК України покладення виконання обов'язків на третю особу не звільняє експедитора від відповідальності за неналежне виконання.

Факт направлення автомобіля з вантажем в м. Київ засвідчений в протоколі допиту ОСОБА_10 від 30.03.2017 р. та підтверджується поясненнями ФОП ОСОБА_4

Тобто, відбулася зміна маршруту без погодження з замовником, в той же час відповідач був впевнені що вантаж прямує до м. Одеси, а в телефонних розмовах ОСОБА_10 запевняла, що підтримує звязок із перевізником і вантаж очікує погрузки на паром та жодного разу не вказала на те, що вантаж знаходиться в Києві.

Враховуючи вищевикладене, Приватне акціонерне товариство "Хмельницька маслосирбаза" вважає, що вищевказане судове рішення є незаконним, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Від відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує на таке.

Між позивачем та відповідачем не було обміну листами із істотними умовами як пункт відправлення та призначення вантажу, розмір плати експедитору, порядок погодження змін маршруту, строк виконання перевезення.

Договір № 10301-1 від 01.03.2017 р. не містить всіх істотних умов договору, зокрема вид та найменування вантажу, розмір плати експедитору, пункти відправлення та призначення, зміни в маршруті, строк виконання договору, які передбачені ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Електроні листи, якими обмінювалися позивач та відповідач не відповідають вимогам Законів України "Про електроні документи та електронний документообіг", "Про цифровий підпис" та "Про електрону комерцію", а тому між позивачем та відповідачем в розумінні законодавства електронний обмін документами не відбувся.

Враховуючи вказане відповідач не міг приступити до виконання своїх обовязків.

Відповідно до граф 16 і 23 CMR накладної № 023195, перевізником є ФОП ОСОБА_4, що вказує на наявність правовідносин між позивачем та третьою особою.

Матеріали справи спростовують наявність між позивачем та відповідачем правовідносин щодо здійснення господарської діяльності (перевезення чи експедирування вантажу) за маршрутом м. Хмельницький, Україна - Астана, Казахстан, а навпаки підтверджують наявність правовідносин між позивачем та ФОП ОСОБА_11

Повноважений представник відповідача не прийняв і не міг прийняти вантаж позивача для експедирування, враховуючи відсутність правовідносин.

Позивачем не доведено протиправність дій відповідача, наявність збитків, причинного звязку між неправомірною поведінкою та негативним наслідком та вини відповідача.

Таким чином, позивач вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 р. у справі № 924/302/17 законним та обґрунтованим, а тому просить відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача- Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 не скористався своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

24 липня 2017 року в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду представник скаржника підтримала доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права.

З огляду на вказане, вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 р. у справі № 924/302/17 належить скасувати та прийняти нове, яким задоволити позов.

Представник відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" в судовому засіданні заявив, що з доводами апелянта не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону.

З метою повного та всебічного розгляду справи було оголошена перерва в судовому засіданні до 26 липня 2017 року о 12:00 год.

В судовому засіданні 26 липня 2017 року представники підтримали свою позицію, а директор ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" підтримав позицію представника ОСОБА_12

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 особа-підприємець ОСОБА_4 не забезпечив явку свого уповноваженого представника в судове засідання 26.07.2017р.

Враховуючи приписи ст.ст. 101,102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що третя особа була належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення, направлене третій особі ( а. с. 81), а також те, що явка представників сторін та третьої особи в судове засідання обов'язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе закінчувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволили, а оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове яким позов задоволити, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 01.03.2017р. між ПАТ "Хмельницька маслосирбаза" (замовник) та ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" (експедитор-повірений) було укладено Договір доручення транспортного експедирування №170301-1 (далі Договір транспортного експедирування) (а. с. 9-12).

Відповідно до п. п. 1.1. - 1.2. даний Договір визначає порядок взаємин замовника і експедитора-повіреного, що зв'язані з виконання експедирування вантажів / транспортно-експедиторського обслуговування по організації внутрішньо-міських, міжміських і міжнародних перевезень вантажів. Згідно даного договору експедитор-повірений діє від імені та за рахунок замовника. Цим договором встановлюється обов'язок експедитора-повіреного організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором-повіреним або замовником, зобов'язання експедитора-повіреного залучити до виконання перевезення третіх осіб та укласти від свого імені або від імені замовника договір перевезення вантажу. Цим договором замовник доручає експедитору-повіреному розрахуватися з виконавцем перевезення (перевізником або іншою експедиторською компанією) коштами, які надходять на рахунок експедитора-повіреного за перевезення включно транспортно-експедиторські послуги. В разі необхідності експедитор-повірений уповноважений замовником зробити попередню оплату вартості перевезення власними коштами згідно з рахунком виконавця.

Згідно п. 2.2 Договору транспортного експедирування, виконання перевезень у рамках діючого договору оформляється заявкою на конкретне перевезення.

Пунктом 2.3. Договору транспортного експедирування передбачено, що доповнення і заявки є невід'ємною частиною договору. Фактом виконання кожного перевезення являється товарно-транспортна накладна, або її копія з відмітками отримувача про прийняття вантажу. По закінченню організації та виконання перевезення сторони підписують відповідний акт виконаних робіт

Відповідно до п. 4.10. Договору транспортного експедирування експедитор-повірений зобов'язаний нести відповідальність за схоронність по кількості і якості перевезених вантажів відповідно до міжнародних правил, умов даного договору і чинного законодавства України. Доставляти ввірений вантаж до місця призначення в терміни і по маршрутах, обговореним сторонами окремо для кожного рейса і видавати вантаж вантажоодержувачеві, зазначеному в товарно-транспортній накладній, переконавшись в наявності підтверджуючих документів.

Згідно із п. 6.1 Договору транспортного експедирування сторони несуть відповідальність за матеріальний збиток, заподіяний внаслідок неналежного виконання даного договору при наявності провини однієї із сторін, у розмірі згідно взятих на себе зобов'язань у рамках даного договору, що не суперечить чинному законодавству України.

02.03.2017р. між ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" (замовник) та ФОП ОСОБА_4 (виконавець) було укладено Договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом №34/2017 (далі Договір перевезення) (а. с. 138-139).

Відповідно до п. 1.1 Договору перевезення замовник доручає виконавцю перевезти вантаж в міжнародному та внутрішньо - українському сполученні та оплачує перевезення коштами замовника - довірителя, а виконавець надає транспортні засоби для перевезення вантажу та доставляє вантаж у пункт призначення вантажоодержувачу, вказаному у супровідних документах в обумовлений сторонами термін.

Пунктами 2.1.,.2.2. Договору перевезення передбачено, що виконавець організовує перевезення вантажів на підставі заявок замовника - експедитора - повіреного. Конкретні умови по кожному замовленню погоджуються сторонами і вказуються у заявці, яка є невід'ємною частиною даного договору. Заявка вважається прийнятою до виконання , якщо вона підтверджена підписами уповноважених осіб та скріплена печатками сторін. Презюмується, що надіслана замовнику - експедитору - повіреному заявка з відміткою печатки виконавця підписана уповноваженою особою є прийнятою до виконання. Заявка може бути надана замовником за допомогою засобів факсимільного зв'язку (факсом) чи/або іншим фіксованим шляхом (способом). Факс - копія заявки має юридичну силу оригіналу до отримання оригіналу (з метою оперативного виконання умов договору) (п.2 договору).

В п.5.2 Договору перевезення зазначено, що з моменту завантаження вантажу на транспортний засіб і до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу виконавець несе матеріальну відповідальність за збереження вантажу.

Згідно п.8.1 Договору перевезення у всьому, що не передбачено даним договором, сторони керуються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, іншими нормативно - правовими актами України.

06.03.2017 р. між ПАТ "Хмельницька маслосирбаза" та ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" було погоджено та складено Заявку № 01, якою було погоджено перевезення молочної продукції, вагою 20 т. за маршрутом м. Хмельницький (Україна) м. Астана (Казахстан), отримувач товару - ОСОБА_8, данні автотранспорту - МАН СА 6473 СА / СА7156ХО, водій - ОСОБА_9 (а. с. 13).

В матеріалах справи також наявні вантажно-митна декларація ЕК10АА від 06.03.2017р. в якій відправником вказано ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" м. Хмельницький, вул. Кооперативна, 3, одержувач - ПП Гордієно ОСОБА_13 м. Астана, вул. Жієнкулова, 5, 0100 Казахстан, міжнародна товарно-транспортна накладна CMR 023195 від 06.03.2017р.

Як вбачається із довідки Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 13.04.17р. 24.03.17р. за заявою ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001918 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме про те, що 06.03.17р., невстановлена особа, незаконно заволоділа вантажем, що належить ПАТ "Хмельницька маслосирбаза" (а. с. 59).

В межах кримінального провадження за №0001918 допитано в якості свідка ОСОБА_10 директора ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" яка повідомила, що 02.03.2017р. за попереднім погодженням із позивачем ТОВ "Меридіан Плюс" було укладено договір перевезення із ФОП ОСОБА_4 відповідно до умов якого підприємець зобов'язався здійснити перевезення вантажу від ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" до республіки Казахстан, Акмолінська область, м. Акколь, вул. К. Маркса, 14, отримувач вантажу ПП ОСОБА_8 Після укладення договору вантажний автомобіль, що належить ФОП ОСОБА_4 було завантажено товаром на території ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза". В подальшому вказана вантажівка повинна була дістатись до м. Одеси, де мала б завантажитись на паром та вирушити до м. Батумі Грузія, звідки вирушити до Казахстану та відвантажити товар. На протязі руху автомобіля до м. Одеси ОСОБА_10 підтримувала зв'язок із водієм вантажівки ОСОБА_9 17.03.2017р. водій повідомив, що завантажився на паром та вирушив до Грузії. В подальшому телефон було вимкнено. Також ОСОБА_10 вказала, що підтвердження про перетин товару через кордон не надійшло.

22.03.2017р. позивач направив ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" претензію про сплату вартості втраченого вантажу в сумі 70770 доларів США та витрат на експортне оформлення вантажу в сумі 3170 грн. 50 коп. до 22.04.2017р. (а. с. 14-15)

Підсумовуючи вищевикладене, позивач вважаючи, що саме ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" несе відповідальність за втрату вантажу та ним добровільно невиконана претензія, ПАТ "Хмельницька маслосирбаза" звернулося до суду за захистом свого порушеного права.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

В силу дії ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладення Договору доручення транспортного експедирування № 170301-1 від 01.03.2017 р. та Заявки № 01 від 06.03.2017р.

Відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів до якої Україна приєдналася 01.08.2006р.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Експедитор (транспортний експедитор)- суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору. Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Відповідно до приписів ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" взяло на себе зобов'язання організувати перевезення товару вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним замовником-довірителем або експедитором - повіреним, залучити до перевезення третіх осіб та укласти від свого імені договір перевезення вантажу.

ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" уклало з ФОП ОСОБА_4 Договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 34/2017 від 02.03.2017 р.

Тобто, з метою забезпечення перевезення вантажу за визначеним маршрутом, які передбачені в Заявці № 01 від 06.03.2017 р. ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" залучило перевізника - ФОП ОСОБА_4

Статтею 10 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено право експедитора не приступати до виконання обов'язків за договором транспортного експедирування до отримання від клієнта всіх необхідних документів та іншої інформації щодо властивостей вантажу, умов його перевезення, а також іншої інформації, необхідної для виконання експедитором обов'язків, передбачених договором транспортного експедирування.

Згідно з ч. 3 ст. 933 ЦК України у разі ненадання клієнтом документів та необхідної інформації експедитор має право відкласти виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування до надання документів та інформації в повному обсязі.

Однак, експедитор приступив до виконання зобов'язання за Договором шляхом укладання з перевізником (ФОП ОСОБА_4М.) Договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом № 34/2017 від 02.03.2017 р. на перевезення товару позивача.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Для міжнародних перевезень використовується товарно-транспортна накладна міжнародної форми (CMR).

Відповідно до статті 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Вимоги до вантажної накладної передбачені статтею 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, а саме в ній має бути вказано:

- дата і місце складання вантажної накладної;

- ім'я та адреса відправника;

- ім'я та адреса перевізника;

- місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки;

- ім'я та адреса одержувача;

- прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення;

- кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць;

- вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу;

- платежі, пов'язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу);

- інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей;

- заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

Перевезення вантажу у даному спорі було оформлено CMR № C23195.

Відповідно до наявної а матеріалах справи копії CMR накладної № C23195, а саме з графи 23 вбачається, що було поставлено печатку перевізника та наявний підпис, тобто вантаж до перевезення було прийнято належним перевізником ФОП ОСОБА_4, якого до перевезення було залучено експедитором - ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс".

Також як вказувалося вище, згідно з довідкою Хмельницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 13.04.2017р. 24.03.2017р. за заявою ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001918 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України, а саме про те, що 06.03.17р., невстановлена особа, незаконно заволоділа вантажем, що належить ПАТ "Хмельницька маслосирбаза".

В межах кримінального провадження за №0001918 було допитано в якості свідка ОСОБА_10 директора ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" яка повідомила, що 02.03.2017р. за попереднім погодженням із позивачем ТОВ "Меридіан Плюс" було укладено договір перевезення із ФОП ОСОБА_4 відповідно до умов якого підприємець зобов'язався здійснити перевезення вантажу від ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" до республіки Казахстан, Акмолінська область, м. Акколь, вул. К. Маркса, 14, отримувач вантажу ПП ОСОБА_8 Після укладення договору вантажний автомобіль, що належить ФОП ОСОБА_4 було завантажено товаром на території ПАТ "Хмельницька маслосирбаза". В подальшому вказана вантажівка повинна була дістатись до м. Одеси, де мала б завантажитись на паром та вирушити до м. Батумі Грузія, звідки вирушити до Казахстану та відвантажити товар. На протязі руху автомобіля до м. Одеси ОСОБА_10 підтримувала зв'язок із водієм вантажівки ОСОБА_9 17.03.2017р. водій повідомив, що завантажився на паром та вирушив до Грузії. В подальшому телефон було вимкнено. Також ОСОБА_10 вказала, що підтвердження про перетин товару через кордон не надійшло

Вказане, також підтверджує, що експедитор ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" приступило до виконання своїх зобовязань за Договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Статтею 934 ЦК України передбачено, що за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування, експедитор відповідає перед клієнтом, відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 618 ЦК України передбачено, що боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосередньо виконавця.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів якщо вантаж не прибув після закінчення терміну одержувач може від свого імені пред'явити перевізнику вимоги, основані на праві, що витікає з договору перевезення.

Окрім того, як вказувалося вище п. п. 4.10., 6. 1. Договору передбачено, що експедитор зобовязався організувати перевезення за погодженим маршрутом, доставляти ввірений вантаж до місця призначення, видавати вантаж вантажоодержувачеві, нести відповідальність за схоронність по кількості і якості перевезенних вантажів. При цьому відповідальність за завданий неналежним виконанням договору збиток цілком покладена на Експедитора.

Тобто, ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" враховуючи вищевказані положення законодавства та обставини справи, відповідає за дії перевізника як за свої власні, а тому предявлення позову до ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" є обґрунтованим, однак суд першої інстанції не застосував дані положення законодавства та прийшов до невірного висновку, що винна відповідача є недоведеною.

Посилання відповідач на той факт, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження існування від позивачем та відповідачем господарського зобов'язання щодо транспортного експедирування спростовується наступним.

Як вбачається із пояснень ФОП ОСОБА_4, ним було підтверджено, що експедитор (ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс") доручила йому як перевізнику, перевезти молочну продукцію з м. Хмельницького (вул. Кооперативна,3 вантадовідправник - ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза") до Казахстану, вартістю 70770 доларів США. Перевезення здійснювалося водієм ОСОБА_9 на автомобілі з номерами СА 6473 СА/ СА 7156 ХО (а. с. 148).

Відповідно до протоколу допиту свідка від 30.03.2017 р., ОСОБА_14 - директор ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" дала показання, що для здійснення перевезення за маршрутом м. Хмельницький (Україна) м. Астана (Казахстан) ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" попередньо погодивши з ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза", уклала Договір із ФОП ОСОБА_11 Після укладання договорів та складання відповідних документів, 07.03.2017 р. вантажний автомобіль, що належить ФОП ОСОБА_11 було завантажено товаром на території ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" (а. с. 55-58).

Завантаження вантажного автомобіля з номерними знаками СА 6473 СА/ СА 7156 ХО та прийняття до перевезення вантажу, підтверджується із граф 18 та 23 CMR накладної на дане перевезення (а. с. 19).

Враховуючи наведене та оцінюючи всі обставини справи та наявні в матеріалах справи докази в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" приступило до виконання експедитора за перевезенням на підставі Заявки № 01 та, що між ПрАТ "Хмельницька маслосирбаза" та ТОВ "Фірма "Меридіан Плюс" існували господарські зобов'язання щодо транспортного експедирування, які виникли із Договору № 170301-1 від 01.03.2017 р. та Заявки № 01 від 06.03.2017 р.

Підсумовуючи вказане, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 1912325 грн. 71 коп. вартості втраченого вантажу

Колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що позивач не укладав з перевізником (ФОП ОСОБА_4М.) договору перевезення, та перевізник не є також стороною Заявки № 01 від 06.03.2017 р.

Щодо стягнення 382465 грн. 14 коп. ПДВ, колегія суддів бере до уваги наступне.

За приписами ст. 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків та зборів належить, зокрема податок на додану вартість (ПДВ).

Як вбачається із Заявки № 01 від 06.03.2017 р. вартість вантажу становила 70770 доларів США, що на день звернення до суду складало 1912325 грн. 71 коп.

Згідно із підпунктом а п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в розмірі 20 відсотків.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 ПКУ, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 ПКУ, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно із пунктом 189.1 статті 189 ПКУ у разі постачання товарів/послуг у межах балансу платника податку для невиробничого використання, постачання товарів/послуг та виробничих основних засобів відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ, використання виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не у господарській діяльності, переведення виробничих основних засобів до складу невиробничих основних засобів, база оподаткування визначається виходячи з їх балансової вартості на момент переведення (постачання), а для товарів/послуг - не нижче цін придбання.

Враховуючи наведене, якщо платником податку суми ПДВ, сплачені за операції з товарно-матеріальними цінностями, віднесені до складу податкового кредиту, то оскільки у зв'язку з їх викраденням вони не можуть бути використані у господарській діяльності, платник податку повинен нарахувати податкові зобов'язання незалежно від того, чи встановлено винних осіб та чи стягуються з таких осіб втрати.

При цьому відшкодування заподіяних втрат винними особами не призводить до додаткового виникнення податкових зобов'язань з ПДВ.

Нарахування податкових зобов'язань по факту викрадення товарно-матеріальних цінностей здійснюється у тому звітному податковому періоді, в якому встановлений такий факт викрадення (знищення в результаті пожежі) товарно-матеріальних цінностей.

У випадку коли платник податків не здійснив відповідного нарахування податкових зобов'язань з ПДВ за результатом викрадення товарно-України в ході проведення документальної перевірки буде встановлений факт заниження податкових зобов'язань з ПДВ та донараховані податкові зобов'язання з ПДВ, до даного платника податку будуть застосовані відповідні фінансові санкції.

Роз'яснення щодо нарахування податкових зобов'язань із ПДВ при знищені товару через пожежу або крадіжку було надано Державною фіскальною службою України (http://kyiv.sfs.gov.ua/mrdia-ark/local-news/print63636), роздруківка якого долучена до матеріалів справи.

Тому, враховуючи викладене відповідно до податкового законодавства Приватне акціонерне товариство "Хмельницька маслосирбаза" зобов'язане нарахувати та сплатити податкові зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 20 % на підставі підпункт а п.193.1.ст.193 ПК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення 382465 грн. 14 коп. ПДВ є обґрунтованими.

Щодо стягнення 3170 грн. 50 коп. витрат пов'язаних з митним оформленням вантажу, колегія суддів зазначає, що ці витрати було понесені позивачем для того щоб вантаж пройшов митний кордон України для подальшого експорту в Казахстан.

Однак, враховуючи викрадення вантажу, неможливість його подальшої реалізації позивачем та відповідно і втрату як самої вартості товару (грошових коштів витрачених на вигтовлення) та можливого прибутку, 3170 грн. 50 коп. витрат пов'язаних з митним оформленням вантажу є збитками які були зазнані позивачем, а тому вони підлягають до відшкодування.

Всупереч вказаному, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було в повному обсязі та належним чином досліджено наявні в матеріалах справи докази, у звязку з чим висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають встановленим обставинам справи та вищенаведеним положенням законодавства.

Згідно з п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" підлягає до задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 р. у справі № 924/302/17 слід скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" задоволити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 19.06.2017 р. у справі № 924/302/17 про відмову у задоволенні позову скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" (31312, Хмельницька обл., с. Олешин, вул. Богдана Хмельницького, 12, код 37600342)на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул.. Кооперативна, 3, код 00447729) - 2294790 грн. (два мільйона двісті дев'яносто чотири тисячі сімсот дев'яносто гривень) 85 коп., (в т.ч. 382465 грн. 14 коп. ПДВ та 3170 грн. 50 коп. вартості митного оформлення вантажу).

3. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" (31312, Хмельницька обл., с. Олешин, вул. Богдана Хмельницького, 12, код 37600342)на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Кооперативна, 3, код 00447729) - 34469 грн. 42 коп. судового збору за подання позовної заяви.

4. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Фірма "Меридіан Плюс" (31312, Хмельницька обл., с. Олешин, вул. Богдана Хмельницького, 12, код 37600342)на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" (29000, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Кооперативна, 3, код 00447729) - 37916 грн. 36 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Господарському суду Хмельницької області видати накази на виконання даної постанови.

6. Справу № 924/302/17 повернути в господарський суд Хмельницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.