ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2017 р. Справа № 911/2023/17

За позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз»

про стягнення 477 455 грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 231/16 від 14.11.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (далі - відповідач) про стягнення 477 455 грн заборгованості, з яких: 284 655,14 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 756,12 грн. пені за зобовязаннями травня 2014 березня 2017 року за період з травня 2014 по березень 2017 року, 20 511,75 грн 7 % річних штрафу за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року, 88 592,36 грн інфляційних втрат за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року за період з липня 2014 року по березень 2017 року, 13 556,74 грн 3 % річних від основного боргу за зобовязаннями червня 2014 - березня 2017 року нарахованих за період з 27.06.2014 по 16.06.2017, 14 907,89 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з липня 2014 року по квітень 2017 року, 1 465,71 грн 3 % річних, нарахованих на суму боргу, підтверджену рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з 16.07.2014 по 16.06.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.07.2017 порушено провадження у справі № 911/2023/17, розгляд справи призначено на 21.07.2017.

Згідно п.п. 1, 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»» неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства звязку. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством звязку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до підпункту 1 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного веб-сайту господарського суду, де міститься інформація про призначення справи № 911/2023/17 до судового розгляду.

У судовому засіданні 21.07.2017 представник позивача підтримав позов повністю.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 21.07.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012 між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Кредитор) та Публічним акціонерним товариством по газпостачанню та газифікації «Кримгаз» (Покупець) було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167, згідно умов якого сторони домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу, що виникла у боржника перед кредитором за договором поставки природного газу від 31 грудня 2009 № 06/10-346.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно п. 1.1. договору, складає 2 009 331,21 грн, станом на 30.04.2015, що підтверджується актом звірки розрахунків. Боржник зобовязується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у п. 2.1. договору, шляхом сплати зобовязання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, зазначеному у цьому пункті. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з Графіком повинні надходити від боржника на рахунок кредитора у сумі, визначеній Графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню. Зокрема щомісячно підлягає сплаті 8 372,21 грн за період з травня 2012 року по квітень 2032 року.

Згідно п. 5.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до « 30» квітня 2032 року, а в частині виконання зобовязань за договором до їх повного здійснення.

Суд встановив, що рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 (суддя Бабкіна В.М.), яке набрало законної сили у справі № 911/3247/14 за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Кримгаз про стягнення 19 020,19 грн, позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 16744 (шістнадцять тисяч сімсот сорок чотири) грн. 42 коп. основного боргу, 526 (пятсот двадцять шість) грн. 78 коп. пені, 1172 (одну тисячу сто сімдесят дві) грн. 10 коп. штрафу, 91 (девяносто одну) грн. 31 коп. 3% річних, 485 (чотириста вісімдесят пять) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Судом також встановлено, що на момент судового розгляду даної справи відповідач не сплатив позивачу 284 655,14 грн боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року (8 372,21 грн * 34), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 284 655,14 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 756,12 грн. пені за зобовязаннями травня 2014 березня 2017 року за період з травня 2014 по березень 2017 року, 20 511,75 грн 7 % річних штрафу за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року, 88 592,36 грн інфляційних втрат за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року за період з липня 2014 року по березень 2017 року, 13 556,74 грн 3 % річних від основного боргу за зобовязаннями червня 2014 - березня 2017 року нарахованих за період з 27.06.2014 по 16.06.2017, 14 907,89 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з липня 2014 року по квітень 2017 року, 1 465,71 грн 3 % річних, нарахованих на суму боргу, підтверджену рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з 16.07.2014 по 16.06.2017.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на момент судового розгляду даної справи відповідач не сплатив позивачу 284 655,14 грн боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року (8 372,21 грн * 34), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 284 655,14 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 284 655,14 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012 з травня 2014 року по березень 2017 року, позивачем за період з 16.07.2014 по 16.06.2017 нараховано 53 756,12 грн пені.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення виконання зобовязань, вказаних у п. 2.2. договору, боржник зобовязується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу (п. 3.4. договору).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 6-12), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 16.07.2014 по 16.06.2017 складає 53 756,12 грн. Відтак, вимога про стягнення 53 756,12 грн пені за зобовязаннями травня 2014 березня 2017 року за період з травня 2014 по березень 2017 року підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 20 511,75 грн штрафу на підставі п. 3.4. договору про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012.

Суд встановив, що зазначені в п. 3.4. договору 7 % від суми простроченого платежу за своєю правовою природою є штрафом, сторонами не укладено додаткову угоду про графік погашення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов'язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов'язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив чергові платежі за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року, чим допустив порушення 30-денного строку, штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу (погоджений сторонами п. 3.4. договору) у загальному розмірі 20 511,75 грн (10 % від 8 372,21 грн * 34, кількість місяців прострочення)), відповідачем на час прийняття судового рішення не сплачено, розмір вказаного штрафу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 20 511,75 грн штрафу на підставі п. 3.4. договору про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012 є такою, що підлягає задоволенню судом.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, позивачем за період з 01.07.2014 по 31.05.2017 нараховано 88 592,36 грн інфляційних втрат та 13 566,74 грн 3 % річних за період з 27.06.2014 по 16.06.2017.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання зі сплати 16 744,42 грн основного боргу, який підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 позивачем за період з 01.07.2014 по 31.05.2017 нараховано 14 907,89 грн інфляційних втрат та 1 467,09 грн 3 % річних за період з 16.07.2014 по 16.06.2017.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданих розрахунках інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 17-18), арифметично вірний розмір інфляційних втрат, нарахованих за невиконання зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012 за період з 01.07.2014 по 31.05.2017 становить загалом 88 592,36 грн інфляційних втрат та 13 566,74 грн 3 % річних за період з 27.06.2014 по 16.06.2017; арифметично вірний розмір інфляційних втрат за період з 01.07.2014 по 31.05.2017 та 3 % річних за період з 16.07.2014 по 16.06.2017, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання зі сплати 16 744,42 грн основного боргу, який підтверджений рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 становить загалом 14 907,89 грн інфляційних втрат та 1 467,09 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 88 592,36 грн інфляційних втрат за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року за період з липня 2014 року по березень 2017 року, 13 556,76 грн 3 % річних від основного боргу за зобовязаннями червня 2014 - березня 2017 року нарахованих за період з 27.06.2014 по 16.06.2017, 14 907,89 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з липня 2014 року по квітень 2017 року, 1 465,71 грн 3 % річних, нарахованих на суму боргу, підтверджену рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з 16.07.2014 по 16.06.2017 підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 284 655,14 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 756,12 грн. пені за зобовязаннями травня 2014 березня 2017 року за період з травня 2014 по березень 2017 року, 20 511,75 грн 7 % річних штрафу за зобовязаннями червня 2014 року по березень 2017 року, 88 592,36 грн інфляційних втрат за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року за період з липня 2014 року по березень 2017 року, 13 556,74 грн 3 % річних від основного боргу за зобовязаннями червня 2014 - березня 2017 року нарахованих за період з 27.06.2014 по 16.06.2017, 14 907,89 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з липня 2014 року по квітень 2017 року, 1 465,71 грн 3 % річних, нарахованих на суму боргу, підтверджену рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з 16.07.2014 по 16.06.2017 є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (95001, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Училищна, буд. 42-А; ідентифікаційний код 03348117) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 31301827) 284 655 (двісті вісімдесят чотири тисячі шістсот пятдесят пять гривень) 14 коп. основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-167 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 756 (пятдесят три тисячі сімсот пятдесят шість гривень) 12 коп. пені за зобовязаннями травня 2014 березня 2017 року за період з травня 2014 по березень 2017 року, 20 511 (двадцять тисяч пятсот одинадцять гривень) 75 коп. 7 % річних штрафу за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року, 88 592 (вісімдесят вісім тисяч пятсот девяносто дві гривні) 36 коп. інфляційних втрат за зобовязаннями червня 2014 березня 2017 року за період з липня 2014 року по березень 2017 року, 13 566 (тринадцять тисяч пятсот шістдесят шість гривень) 74 коп. 3 % річних від основного боргу за зобовязаннями червня 2014 - березня 2017 року нарахованих за період з 27.06.2014 по 16.06.2017, 14 907 (чотирнадцять тисяч девятсот сім гривень) 89 коп. інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з липня 2014 року по квітень 2017 року, 1 465 (одну тисячу чотириста шістдесят пять гривень) 71 коп. 3 % річних , нарахованих на суму боргу, підтверджену рішенням господарського суду Київської області від 04.09.2014 у справі № 911/3247/14 за період з 16.07.2014 по 16.06.2017 та 7 161 (сім тисяч сто шістдесят одну гривню) 83 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 26.07.2017

Суддя П.В.Горбасенко