ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017р. справа № 914/1387/17

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Новояворівськ

до відповідача: обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Егоїст 2», м. Львів

про: стягнення 701 624,20 грн.

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: не з'явився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Егоїст 2» про стягнення 545 335,40 грн. основного боргу та 156 288,80 грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 10.07.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 18.07.2017р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідній ухвалі суду від 18.07.2017р.

В судовому засіданні 01.08.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задоволити з урахуванням додаткових письмових пояснень.

Відповідач в жодне судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги попередніх ухвал суду не виконав.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22 ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав сторонами), а тому суд, в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

18.05.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем) та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельним кооперативом «Егоїст 2» (відповідачем) було укладено договори оренди опалубки №1, за умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування опалубку згідно акту прийому-передачі та зобов'язався у встановлені строки сплачувати орендну плату за користування.

Так, відповідно до договору, відповідач прийняв комплект опалубки вартістю 3 961 750,00 грн., про що свідчить акт прийому-передачі №1 від 18.05.2016р.

Згідно умов укладеного договору, а саме п. 3.2, орендна плата починає нараховуватись з дня підписання акту прийому-передачі та нараховується до повернення опалубки згідно акту (повернення).

За умовами п. 3.1. договору, за користування опалубкою наймач сплачує наймодавцеві орендну плату відповідно до рахунку наймодавця.

Так, в підтвердження надання послуг позивач надав суду акти, в яких міститься покликання на відповідний рахунок про оплату. (а.с.18-19). Надані позивачем акти підписані відповідачем без зауважень та застережень.

В п. 5.1. договорів сторони погодили термін його дії до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

За твердженням позивача, з моменту укладення договорів по даний час відповідачем неналежно виконуються умови договору в частині оплати за користування опалубкою. Так, станом на 07.07.2017р. відповідач сплатив лише за перший місяць оренди суму в розмірі 272 667,70 грн., однак наступні місяці (червень та липень 2016р.) залишились неоплаченими внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 545 335,40 грн.

11.05.2017р. позивач звернувся до відповідача з претензією щодо погашення заборгованості із запропонованим актом звірки розрахунків, однак вказана претензія залишена відповідачем без задоволення. (докази надіслання наявні в матеріалах справи, а.с. 21-25).

З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач повністю не виконує взяті на себе зобов'язання по оплаті за оренду опалубки, за період існування господарських відносин між сторонами не здійснив лише часткову оплату, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення 545 335,40 грн. основного боргу та 156 288,80 грн. пені в судовому порядку.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення частково. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу приписів ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором.

Так, судом встановлено, що за користування опалубкою наймач сплачує наймодавцеві орендну плату відповідно до рахунку наймодавця. Зокрема, матеріалами справи підтверджено виставляння рахунків на оплату та надання послуг позивачем, про що свідчать підписані двома сторонами без зауважень та застережень документи (а.с.18-19).

В порушення умов договору, відповідач, за спірний період (з липня 2016р. по серпень 2016р.) не здійснив жодного орендного платежу, внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 545 335,40 грн.

Станом на час розгляду даного спору відповідачем не було представлено суду доказів погашення боргу. Більше того, позивач надав суду банківську виписку (а.с. 35-36) з якої вбачається, що за спірний період від відповідача поступила лише оплата за перший місяць оренди в сумі 272 667,70 грн.

А тому, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення 545 335,40 грн. основного боргу підлягають до задоволення.

Згідно п. 4.1.5 договору, у випадку протермінування наймача щодо сплати орендної плати, наймач сплачує наймодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого протермінування.

На підставі даного положення договору позивач, у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання, здійснив нарахування відповідачу 156 288,80 грн. пені.

Господарський суд, здійснивши перевірку нарахованих сум встановив, в цій частині позов також підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Так, за спірний період прострочення з 28.10.2016р. по 31.12.2016р. позивач нарахував відповідачу 27 117,77 грн. пені. Однак, як було з'ясовано судом, в даний період діяла облікова ставка НБУ в розмірі 14%, тому позивачем при нарахуванні було безпідставно завищено розмір пені на 29 ,72 грн.

Відтак, за результатом перерахунку судом періоду нарахування пені встановлено, що така підлягає до стягнення в сумі 156 259,08 грн.

Таким чином, на підставі наведеного, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 545 335,40 грн. основного боргу та 156 259,08 грн. пені.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,75,82,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити частково.

2. Стягнути з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Егоїст 2» (79019, м. Львів, вул. Могильницького, 28, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 545 335,40 грн. основного боргу, 156 259,08 грн. пені та 10 524,37грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог про стягнення 29,72 грн. пені - відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 01.08.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.08.2017р.

Суддя Юркевич М. В.