КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. Справа№ 910/3827/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни

на рішення господарського суду міста Києва

від 18.04.2017

у справі №910/3827/17 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни

до 1) фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

про стягнення заборгованості за договором оренди 165 573,46 грн

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором оренди в розмірі 165573,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачами умов укладеного договору оренди нежитлового приміщення від 30.12.2013 в частині повернення позивачу грошових коштів, витрачених останнім на поліпшення орендованого приміщення, що призвело до виникнення у відповідачів перед позивачем заборгованості в сумі 165573,46 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.04.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі №910/3827/17 та прийняти нове, яким стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за договором оренди у розмірі 165573,46 грн.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючого судді Іоннікової І.А., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В.) від 26.06.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни на рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі №910/3827/17 прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 25.07.2017.

18.07.2017 через відділ забезпечення документообігу Київського апеляційного господарського суду від відповідачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю забезпечити явку їх представника у судове засідання, посилаючись на перебування останнього у відпустці.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011 пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Перебування представника відповідачів у відпустці не може бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідачі не були позбавлені права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє клопотання відповідачів про відкладення розгляду справи та вважає можливим розглядати справу у відсутність представників сторін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", як орендарем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, як орендодавцем-1, та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 як орендодавцем-2, укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі - Договір), за умовами якого орендодавці зобов'язуються передати орендарю, а орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування на строк та на умовах, визначених у цьому договорі нежиле приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1.1 Договору).

Приміщення належить орендодавцям на праві приватної власності в рівних частинах на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гарбузовим В.Г. 31.01.2012, зареєстрованого в реєстрі за № Г818 (п.1.2 Договору).

Загальна площа приміщення, яке за цим Договором передається в оренду, становить 103,5 кв.м (п.1.3 Договору).

Згідно пунктів 3.1, 3.2 Договору приміщення повинно бути передане орендодавцями і прийняте орендарем по акту прийому-передачі (Додаток №1). Акт прийому-передачі підписується орендодавцями та уповноваженим представником орендаря та скріплюється печаткою з боку орендаря. До акту долучається фотозвіт про стан приміщення, яке передається в оренду (за формою, що визначена додатку №3 до цього Договору). Даний акт та фотозвіт є невід'ємною частиною даного Договору. Підписання акту приймання-передачі є підтвердженням передання приміщення в задовільному стані. Приміщення вважається переданим в оренду з дня підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення.

На виконання умов Договору відповідачі як орендодавці передали, а позивач як орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 103,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у задовільному стані та за відсутності претензій орендаря до орендодавців відносно якісних характеристик приміщення, що підтверджується відповідним належним чином оформленим актом приймання-передачі приміщення від 08.01.2014, підписаним орендарем та орендодавцями 1,2 без зауважень.

Положеннями розділу 8 Договору сторонами передбачені поліпшення технічного стану приміщення, а саме:

- під поліпшенням приміщення, у рамках цього Договору, сторони розуміють проведення будь-яких робіт, пов'язаних з модернізацією, добудовою, дообладнанням, реконструкцією тощо, з використанням будь-яких матеріалів, що призводять до збільшення майбутніх економічних вигод, які очікується одержати в майбутньому при використанні приміщення (п. 8.1 Договору);

- сторони в цьому Договорі визначили, що орендарю дозволяється за рахунок власних коштів проведення поліпшення приміщення в частині встановлення охоронної, пожежної сигналізації та структурованої кабельної мережі зв'язку та Інтернету без пошкодження функціонуючих мереж відповідача (п. 8.2 Договору);

- будь-які інші поліпшення приміщення, крім зазначених в пунктах 8.1, 8.2 цього Договору, можливі тільки за письмовою згодою відповідача (п. 8.3 Договору).

Згідно п.5.1 Договору цей договір укладається на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців.

Виходячи зі змісту пунктів 5.1, 5.2 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 30 листопада 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором. Строк оренди встановлюється з 30 грудня 2013 року (але не раніше дати підписання акту у відповідності до п.3.1 цього Договору) по 30 листопада 2016 року включно.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, протягом дії Договору позивачем було здійснено ряд поліпшень орендованого нежитлового приміщення на загальну суму 165573,46 грн, а саме: ремонтні роботи в приміщенні, монтаж відгороджувальної конструкції касового вузла, монтаж та налагодження функціонування системи безпеки (охоронної сигналізації, пожежної сигналізації, відеоспостереження та запису) в орендованому приміщенні, на підтвердження чого позивачем надані відповідні документи, зокрема, договір поставки товару №22.01-01 від 22.01.2014, укладений з ПП "ЦСБО"; договір на виконання ремонтних робіт №05/01-14 від 08.01.2014, укладений з ФОП ОСОБА_7, договір №6 від 21.01.2014, укладений з ТОВ "Алекс-Плюс ЛТД" на виконання робіт з постачання частини матеріалів, монтажу та налагодженню функціонування системи безпеки (охоронної сигналізації, пожежної сигналізації, відеоспостереження та запису) в орендованому приміщенні; рахунок-фактура №ЦС-0000008 від 22 січня 2014 на оплату відгороджувальної конструкції касового вузла на загальну суму 31230 грн., рахунок-фактура №ЦС-0000019 від 10 лютого 2014 на оплату відгороджувальної конструкції касового вузла на загальну суму 10410 грн., видаткова накладна №ЦС-0000005 від 10 лютого 2014 на товар - відгороджувальна конструкція касового вузла на загальну суму 41640 грн., акт приймання-передачі виконаних робіт від 25.06.2014, підписаний відповідачем та ПП "ЦСБО" щодо виконання та здачі робіт із встановлення та закріплення відгороджувальної конструкції касового вузла за адресою: АДРЕСА_1 (за договором №22.01-01 від 22.01.2014); акт №ОУ-0000017 здачі-прийняття робіт від 18.02.2014 щодо виконання ФОП ОСОБА_7 та прийняття відповідачем демонтажних робіт в приміщенні АДРЕСА_1, виготовлення стін, облицювання стін, реконфігурації та перепідключення системи вентиляції, облицювання стелі, монтажу столярних виробів, облаштування підлоги, електромонтажних робіт, перевезення та монтажу обладнання на загальну суму 136721 грн. 64 коп. (за договором на виконання ремонтних робіт №05/01-14 від 08.01.2014; акт виконаних робіт (надання послуг) №8 від 17.02.2014 щодо виконання ТОВ "Алекс-Плюс ЛТД" робіт з постачання частини матеріалів та обладнання, монтажу та налагодженню функціонування системи безпеки (охоронної сигналізації, пожежної сигналізації, відеоспостереження та запису) в приміщеннях ПАТ "ВіЕйБі Банк" за адресою: АДРЕСА_1, на загальну суму 50648 грн. 72 коп., рахунок на оплату №62 від 21 січня 2014 - попередня оплата за роботи з постачання частини матеріалів та обладнання, монтажу та налагодженню функціонування системи безпеки (охоронної сигналізації, пожежної сигналізації, відеоспостереження та запису) в приміщеннях ПАТ "ВіЕйБі Банк" за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 29874 грн. 18 коп., рахунок на оплату №169 від 17 лютого 2014 - остаточний розрахунок за роботи з постачання частини матеріалів та обладнання, монтажу та налагодженню функціонування системи безпеки (охоронної сигналізації, пожежної сигналізації, відеоспостереження та запису) в приміщеннях ПАТ "ВіЕйБі Банк" за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 20774 грн. 54 коп. (за договором №6 від 21.01.2014).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі постанови правління НБУ від 20.11.2014 №733 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Всеукраїнський Акціонерний Банк", згідно з яким з 21.11.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк".

Постановою правління НБУ від 19.03.2015 №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 №63 "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та призначення уповноваженої особи фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно.

Рішенням від 22.02.2016 №213 продовжено строки здійснення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на два роки до 19.03.2018 включно.

У зв'язку із вказаними обставинами та початком процедури виведення неплатоспроможного банку (позивача) з ринку, позивачем визначена сума поліпшень орендованого нежитлового приміщення станом на закриття відділення (23.12.2014) в розмірі 165573,46 грн.

При цьому як зазначено позивачем в позовній заяві, враховуючи вказані вище обставини та умови укладеного між сторонами спору Договору позивачем направлена на адреси місцезнаходження відповідачів вимога від 29.08.2015 №22/3-27578, копія якої наявна в матеріалах справи, про повернення орендарю суми поліпшень орендованого приміщення станом на дату закриття відділення в розмірі 165573,46 грн.

Спір у справі виник в результаті порушення, за твердженням позивача, відповідачами як орендарями умов договору оренди нежитлового приміщення в частині повернення позивачу грошових коштів, витрачених останнім на поліпшення орендованого нежитлового приміщення, що призвело до звернення позивача до суду з метою захисту порушеного права шляхом стягнення з відповідача визначеної позивачем суми заборгованості, у вигляді поліпшень орендованого приміщення станом на дату закриття відділення (23.12.2014) в розмірі 165573,46 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України та §5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне визначення договору оренди міститься і в ст. 759 Цивільного кодексу України.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір оренди відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов.

За змістом частини 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Виходячи зі змісту пунктів 5.1, 5.2 Договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до 30 листопада 2016 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором. Строк оренди встановлюється з 30 грудня 2013 року (але не раніше дати підписання акту у відповідності до п.3.1 цього Договору) по 30 листопада 2016 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом міста Києва під час розгляду справи №910/16213/15 за позовом ПАТ "ВіЕйБі Банк" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 30.12.2013 та виконання умов договору, рішення від 26.08.2015 в якій набрало законної сили, договір оренди припинив свою дію 04.12.2014 в силу підпункту 5.3.4. пункту 5.3. договору, тобто, через 60 календарних днів після отримання позивачем повідомлення відповідачів про розірвання цього договору оренди.

У відповідності до частини 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Положеннями ч. 3 ст. 773 ЦК визначено, що наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 778 цього ж Кодексу наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, також лише за згодою наймодавця.

Згідно ч.3 ст. 778 ЦК України якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Отже, обов'язок орендодавця компенсувати кошти, витрачені орендарем на поліпшення орендованого майна, пов'язується не тільки з припиненням або розірванням договору, а й з необхідністю визначення вартості майна з метою встановлення факту і обсягу збільшення його вартості в результаті таких поліпшень, що може призвести до збільшення орендної плати, розмір якої визначається від вартісної оцінки об'єкта оренди.

Відповідно до визначення, яке міститься в постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження методики оцінки майна" від 10.12.2003 №1891, невід'ємні поліпшення орендованого майна - це здійснені орендарем заходи, спрямовані на покращення фізичного (технічного) стану орендованого майна та (або) його споживчих якостей, відокремлення яких призведе до зменшення його ринкової вартості.

При цьому умовами Договору встановлені обмеження щодо порядку здійснення поліпшень орендованого майна, зокрема, щодо обов'язкової наявності письмової згоди орендодавця на здійснення будь-яких поліпшень, окрім передбачених п.п.8.1, 8.2 Договору.

Також пунктом 7.1.4 Договору передбачена заборона орендарю проводити перепланування, реконструкцію або перебудування приміщення без письмового дозволу орендодавців.

Доказів наявності будь-яких звернень орендаря до орендодавців з питання отримання згоди на здійснення поліпшень орендованого приміщення, за виключенням проведення поліпшення приміщення в частині встановлення охоронної, пожежної сигналізації та структурованої кабельної мережі зв'язку та Інтернету без пошкодження функціонуючих мереж приміщення (п.8.2 Договору), та наявності такої згоди матеріали справи не містять.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, виконані ПАТ "ВіЕйБі Банк" ремонтно-будівельні роботи з поліпшення та переобладнання об'єкту оренди, в частині є невід'ємними поліпшеннями, які якісно і функціонально змінили об'єкти оренди, значно покращили його технічний стан та підвищили його вартість.

Окрім того, як визначено сторонами в пункті 8.4 Договору, орендар не має права на відшкодування вартості поліпшень, які не можливо відокремити без шкоди для приміщення, в той час як встановлення відгороджувальних конструкцій касових вузлів, демонтажні роботи в приміщенні, виготовлення стін, облицювання стін, реконфігурація та перепідключення системи вентиляції, облицювання стелі, монтаж столярних виробів, облаштування підлоги, електромонтажні роботи, перевезення та монтаж обладнання умовами п.8.2 Договору не передбачені.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження звернення позивача протягом дії Договору до відповідачів з будь-якими пропозиціями щодо здійснення невід'ємних поліпшень орендованого майна, як того вимагають умови Договору, надання відповідачами як орендодавцями на проведення поліпшень орендованого майна (за виключенням проведення поліпшення приміщення в частині встановлення охоронної, пожежної сигналізації та структурованої кабельної мережі зв'язку та Інтернету без пошкодження функціонуючих мереж приміщення, згода орендодавців на які не потрібна).

Як зазначалось судом вище, положеннями ч. 3 ст. 773, ч. 1 ст. 778 ЦК України передбачено, що обов'язковою передумовою зміни (поліпшення) речі, переданої в найм, є наявність на це згоди наймодавця, і лише наявність такої згоди надає право наймачеві на відшкодування вартості необхідних витрат на поліпшення речі (ч. 3 ст. 778 ЦК України).

При цьому, якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості (ч. 5 ст. 778 ЦК України).

Оскільки погодження позивачем ремонтних робіт (демонтажних робіт; виготовлення стін; облицювання стін; реконфігурації та перепідключення системи вентиляції; облицювання стелі; монтажу столярних виробів; облаштування підлоги; електромонтажних робіт тощо) в орендованому нежитловому приміщенні з боку орендодавців не відбулось, посилання позивача на положення ч. 3 ст. 778 ЦК України є безпідставними.

Згідно з приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на викладене, колегія суддів суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 165573,46 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (ПАТ "ВіЕйБі Банк") в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2017 у справі №910/3827/17 - без змін.

Матеріали справи №910/3827/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров