ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року Справа № 904/9682/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Данилової М.В.,
суддівКорсака В.А., Сибіги О.М.
за участю представників
позивача Щербаченко А.В. дов. Від 29.12.2016 вих.№7/26-1265
відповідачаОСОБА_5 дов. від 11.07.2017
розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи - підприємця ОСОБА_6
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017
за позовомКриворізької міської ради
доФізичної особи - підприємця ОСОБА_6
простягнення заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 27335,54 грн

ВСТАНОВИВ:

Криворізька міська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про стягнення заборгованості з орендної плати за землю у розмірі 27335,54грн., з яких: 26308,68 грн. - заборгованість з орендної плати за землю, 1026,86 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем господарського зобов'язання встановленого умовами договору оренди земельної ділянки від 14.08.2009, зокрема, позивач зазначає, що з урахуванням рішення Криворізької міської ради № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу та пунктів 10, 12 договору відповідач мав сплачувати орендну плату за землю в розмірі 4067,82 грн. на місяць, однак сплачував її в розмірі 3000,00 грн., внаслідок чого виникла заборгованість.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 (суддя Мартинюк С. В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 (головуючий суддя Кощеєв І.М., судді Парусніков Ю.Б., Чередко А.Є.), позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 на користь Криворізької міської ради заборгованості по орендній платі за землю в розмірі 26308,68 грн., пеню в розмірі 1026,86 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1720,50 грн.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, Фізична-особа - підприємець ОСОБА_6 звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 і прийняти нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 232 Господарського кодексу України, статей 258, 267 Цивільного кодексу України.

Заявник посилається на те, що із висновків (роз'яснень) адміністративного суду випливає, що рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 отримало фактично відстрочку його нечинності. Оскільки у період з 01.11.2011 по 26.02.2013 діяло рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 № 2494, відповідач правомірно оплачував за цей період орендну плату в розмірі 2969,27 грн., розрахованої на підставі цього рішення. У період з 01.11.2011, тобто з моменту набрання чинності постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 і по 26.02.2013 (винесення ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду про роз'яснення (відстрочку) діяла оцінка земель міста Кривого Рогу, затверджена рішенням Криворізької міської ради від 22.12.2004 № 2494, що в свою чергу спростовує доводи позивача про обґрунтованість нарахування заборгованості із орендної плати в період липень 2011 року лютий 2013 року на підставі нормативно грошової оцінки, визначеної рішенням № 3884 від 14.05.2010. Видача довідок в даних правовідносинах не передбачена Законодавством України, оскільки єдиним законним джерелом інформації щодо всіх необхідних елементів та коефіцієнтів є виключно витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки і тільки на його підставі має обчислюватись розмір орендної плати за договором оренди земельної ділянки, що знаходиться у державній або комунальній власності. Окрім того, за думкою скаржника суд безпідставно погодився із неправомірно нарахованою пенею, що розрахована Позивачем за період з вересня 2011 року по травень 2013 року, від суми основного зобов'язання, оскільки пеня нарахована за період більше ніж 6 місяців.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2017 справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Сибіга О.М., Швець В.О.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.07.2017 касаційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду у вищевказаному складі на 12.07.2017.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.07.2017 розгляд касаційної скарги відкладено на 26.07.2017.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2017 у зв'язку з відпусткою судді Швеця В.О., справа повинна розглядатись у складі колегії суддів: головуючий суддя - Данилова М.В., судді Корсак В.А., Сибіга О.М.

26.07.2017 від Криворізької міської ради надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому остання просить залишити судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у судових рішеннях.

Заслухавши доповідь судді - доповідача та присутніх у судовому засіданні 26.07.2017 представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити касаційну скаргу частково з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі рішення Криворізької міської ради від 24.06.2009 № 3312 - 14.08.2009 між Криворізькою міською радою (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6 (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1. якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення тимчасової споруди автостоянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1. Даний договір, зареєстрований у Криворізькому відділі ДРДП "Центр державного земельного кадастру" 16.09.2009 за № 87. Кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 (пункт 4 договору).

Згідно пункту 2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,6480 га.

Річна орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю", на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у м. Кривому Розі (пункт 7 договору).

Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою. Строки платежу не є сталими і можуть змінюватися відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України" на поточний рік (пункти 9, 10 договору).

Пунктом 10 договору сторони погодили, що розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв'язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар самостійно зобов'язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору.

Згідно пункту 12 договору розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором ( включно зі зміною мети використання або цільового призначення земельної ділянки ); зміни (збільшення або зменшення) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами; в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що 14.05.2010 Криворізькою міською радою ухвалено рішення № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу", відповідно до якого базова вартість 1 кв.м. земель міста складає 150 грн. кв.м. Застосування зазначеної базової вартості 1 кв.м. земель міста здійснюється з 01.06.2010.

Згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.08.2010 № 1222, яка підготовлена на підставі рішення Криворізької міськради від 14.05.2010 № 3884, нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 6480 кв.м. на АДРЕСА_1 становить 1627128,00 грн. (а.с.15 ).

Підставою для звернення з позовом у даній справі стало те, що відповідачем належним чином не виконувалися умови договору щодо сплати орендних платежів виходячи з розміру зміненої нормативно - грошової оцінки землі, згідно наданого розрахунку (а.с.16), сума заборгованості зі сплати орендних платежів за липня 2011 року по червень 2013 року становить 26308,68 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, виходив із неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди земельної ділянки щодо оплати орендних платежів виходячи з розміру зміненої нормативно-грошової оцінки землі, приписів Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про оцінку земель", Закону України "Про плату за землю", статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та умов договору.

Однак колегія суддів касаційної інстанції не може погодитися з такими висновками з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційна інстанція підтримавши висновки місцевого суду зазначила, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 у № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що дія рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" може бути припинена тільки на бюджетний період 2014 року та дійшла висновку, що факт визнання нечинним зазначеного рішення, не впливає на правовідносини із заборгованості з орендних платежів, яка виникла в 2011-2013 роках.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає даний висновок передчасним в зв'язку з тим, що зі змісту статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України та постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" вбачається, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим.

Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Суд визначає, що рішення суб'єкта владних повноважень є скасованими з моменту набрання постановою законної сили, тобто лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти, оскільки інакше буде заподіяно значно більшої шкоди суб'єктам правовідносин порівняно з відвернутою.

При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Але касаційна інстанція при цьому звертає увагу, що суди попередніх інстанцій не з'ясували чи виникли між сторонами правовідносини на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" до звернення з позовом.

Крім того, судова колегія касаційної інстанції звертає увагу на те, що позивач у даній справі звернувся із позовом 10.12.2013, тобто через 2 роки після визнання цього рішення протиправним.

Суди попередніх інстанцій не надали оцінки вказаним обставинам.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що суди стягуючи пеню на підставі статті 549 Цивільного кодексу України, не врахували вимоги статей 258 Цивільного кодексу України та 232 Господарського кодексу України, якими передбачено, що нарахування та стягнення додаткової заборгованості (неустойки, штрафу, пені) встановлюється спеціальний строк позовної давності строком в один рік. А згідно пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, доводи касаційної скарги підтверджуються матеріалами справи та підлягають частковому задоволенню.

За приписами процесуального законодавства, рішення господарського суду повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору,і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами чинного законодавства.

Проте, постанова і рішення у справі цим вимогам не відповідають, оскільки прийняті при неповному з'ясуванні усіх обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування рішення місцевого чи апеляційного суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За приписами частини 1 статті 47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною 1 статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Недодержання судом першої та апеляційної інстанції цих норм процесуального права, якщо воно унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного розгляду справи, є підставою для скасування судових рішень з передачею справи на новий розгляд до відповідного суду згідно приписів пункту 3 частини першої статті 1119 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішуючи питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням матеріалів справи на новий розгляд до суду першої інстанції для установлення обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення даного спору.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.03.2017 у справі № 904/9682/13 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.09.2016 у даній справі скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя М. Данилова

Судді В. Корсак

О. Сибіга