КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Справа№ 12/299

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

За участі представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: не з'явився

від ГУ МВС управління ДСО: Переходько В.О. - представник

від департаменту ДСО МВС України: Христич О.В. - представник

від Управління ДСО при УМВС України Черкаської обл.: Дудник Н.А. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року у справі № 12/299 (суддя: Лиськов М.О.)

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_6

до Закритого акціонерного товариства «Охорона-Комплекс»

про стягнення 1543951 грн.

за заявою Фізичної особи -підприємця ОСОБА_6

про заміну сторони у виконавчому провадженні

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 звернулась до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, відповідно до якої заявник просить замінити боржника Закрите акціонерне товариство «Охорона-Комплекс» на його правонаступників - Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві та Управління державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області та про видачу дублікату наказу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 24.05.2017 року у справі № 910/5001/17 в задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про заміну сторони у виконавчому провадженні - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_8 звернулась до Київського апеляційного Господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року у справі № 12/299 та прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження доказів у справі та з ігноруванням принципів обов'язковості судових рішень.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 05.07.2017.

04.07.2017 від Департаменту Державної служби охорони при МВС України надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких зазначено про необґрунтованість апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

04.07.2017 від ГУ МВС управління ДСО надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ні МВС України, ні ДДСО при МВС України наказів про визнання підрозділів ДСО правонаступниками ЗАТ «Охорона-Комплекс» не видавали, майно та дебіторська заборгованість відповідача були викуплені, відповідача було ліквідовано у відповідності до чинного законодавства, а тому підстав вважати Управління державної служби охорони при ГУ МВС України в м. Києві та Управління державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області правонаступниками відповідача - відсутні.

05.07.2017 Управління державної служби охорони при УМВС України в Черкаській області надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якій зазначило, що господарським судам не підвідомчі справи про встановлення факту, що має юридичне значення, а відповідно, оскільки фат відсутності правонаступників у відповідача є доведеним, підстави для задоволення заяви позивача - відсутні.

Судове засідання 05.07.2017 не відбулось у зв'язку з перебуванням суддів Тарасенко К.В. та Тищенко О.В. у відпустці, а також у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. на лікарняному.

Враховуючи вихід суддів Тарасенко К.В. та Тищенко О.В. з відпустки, а також вихід судді Іоннікової І.А. з лікарняного, розгляд справи було призначено на 19.07.2017.

У судове засідання 19.07.2017 з'явились представники позивача, ГУ МВС управління ДСО, департаменту ДСО МВС України, Управління ДСО при УМВС України Черкаської обл. та надали пояснення по суті спору.

Представники Закритого акціонерного товариства «Охорона-Комплекс» у судове засідання не з'явились, як вбачається з матеріалів справи, вказане підприємство є припиненим.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, заслухавши пояснення присутніх осіб, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 звернулась до Господарського суд міста Києва з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства «ОХОРОНА - Комплекс» про стягнення 1 543 951, 50 грн.

Рішенням від 06.04.2007 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Закритого акціонерного товариства «Охорона-Комплекс» на користь приватного підприємця ОСОБА_6 1 543 951,5 грн. збитків, 15 439,76 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, витрати на послуги адвоката в розмірі 11 873 грн.

25.05.2016 через відділ діловодства суду Фізична особа - підприємець ОСОБА_6 звернулась з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, відповідно до якої просила замінити боржника Закрите акціонерне товариство «Охорона-Комплекс» на його правонаступників - Управління державної служби охорони про ГУ МВС України в м. Києві та Управління державної служби охорони про УМВС України в Черкаській області та про видачу дублікату наказу.

Судом першої інстанції було розглянуто заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 про заміну сторони у виконавчому провадженні та відмовлено в її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Оскільки виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Відповідно до п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. за приписом статті 25 ГПК у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 8 закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом першої інстанції здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи відповідача за кодом . Відповідно до вказаного витягу ЗАТ «Охорона-Комплекс» 27.11.2007 року відбулась державна реєстрація припинення юридичної особи в результаті ліквідації.

Статтею 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, визначається які саме дані про особу вносяться до реєстру, зокрема, п. 30 дані про юридичних осіб - правонаступників.

Відповідно до запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно юридичної особи відповідача за кодом правонаступників у ліквідованого товариства не зареєстровано.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», зазначено якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Доказів визнання незаконними чи скасування дій щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру позивачем не надано, а тому колегія суддів відхиляє доводи позивача про невідповідність вказаних відомостей дійсним обставинам справи.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що майно ЗАТ «Охорона-Комплекс» перейшло до Державної служби охорони та її територіальних органів на підставі цивільно-правових угод, а саме договорів купівлі продажу та договорів про відступлення права вимоги, копії яких долучені до матеріалів справи. Наведені обставини спростовують доводи позивача, що ЗАТ «Охорона-Комплекс» було припинено шляхом перетворення у відповідні регіональні органи ДСО.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу суду першої інстанції по даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_6 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року по справі № 12/299 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 12/299 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова