РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/8182/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» стягнення заборгованості у розмірі 61 554 грн. 91 коп.
Представники:

від Позивача: Ніжинський А.С. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 61 554 грн. 91 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.03.2013 року між Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого технічних приміщень №406, відповідно до умов якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві у платне користування, а Орендар зобов'язався прийняти у платне користування технічні приміщення, що визначені у цьому Договорі, та зобов'язався сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору Орендодавець передав Відповідачу приміщення, проте Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів та комунальних послуг. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 27 160 грн. 00 коп. та заборгованість за комунальні послуги у розмірі 38 394 грн. 91 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» заборгованість у розмірі 61 554 грн. 91 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року порушено провадження у справі № 910/8182/17, судове засідання призначено на 14.06.2017 року.

13.06.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

14.06.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

14.06.2017 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.05.2017 року не виконали.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Позивача та Відповідача про відкладення розгляду справи.

Також, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати докази на підтвердження виставлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" рахунків на оплату відповідно до п. 5.5. Договору №406 від 01.03.2013 року;

- здійснити обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми заборгованості по орендній платі та комунальним платежам із зазначенням періоду початку та закінчення нарахування;

2) Відповідача надати докази на підтвердження погашення заборгованості за Договором №406 від 01.03.2013 року у розмірі 61 551,91 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 року відкладено розгляд справи на 27.06.2017 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

27.06.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

27.06.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представники сторін вимоги ухвали суду не виконали.

Суд прийшов до висновку про задоволення клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2017 року відкладено розгляд справи на 19.07.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

04.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, якою просив Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" на користь Фірми "Т.М.М." - Товариство з обмеженою відповідальністю суму основного боргу у розмірі 60 332,06 грн. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн.

19.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли платіжні доручення про сплату заборгованості.

19.07.2017 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Представники сторін вимоги ухвали суду належним чином не виконали.

Щодо заяви Позивача про зменшення розміру позовних вимог, Суд зазначив наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд прийняв заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що не має інформації щодо надходження оплат від Відповідача за платіжними дорученнями від 18.07.2017 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати інформацію щодо надходження коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" за платіжними дорученнями від 18.07.2017 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року відкладено розгляд справи на 24.07.2017 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі

В судовому засіданні 24 липня 2017 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 року у справі № 910/8182/17.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» є 02094, м.Київ, ВУЛ. ЧЕРВОНОГВАРДІЙСЬКА, будинок 27А.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/8182/17 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 24 липня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.03.2013 року між Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (Орендар) було укладено Договір оренди нерухомого технічних приміщень №406, відповідно до умов якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві у платне користування, а Орендар зобов'язався прийняти у платне користування технічні приміщення, що визначені у цьому Договорі, та зобов'язався сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до п.1.2 Договору технічні приміщення розташовані за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 49а (паркінг, н/рівень), вул. Панельна, 5 (паркінг), вул. Г. Тимофєєвої, 3 (паркінг).

Згідно з п.3.1.1 Договору об'єкт оренди повинен бути переданий Орендодавцем та прийнятий Орендарем в 5 денний термін з дати підписання цього Договору. Передача об'єкта оренди Орендарю оформлюється актом здачі - приймання, де зазначаються санітарно - технічний стан об'єкта оренди, підписання якого свідчить про фактичну передачу в оренду об'єкта оренди.

Строк оренди становить 2 роки та 364 дні (п.4.1 Договору)

Перебіг строку оренди починається з дати підписання акту передання - приймання об'єкту оренди. (п.4.2 Договору)

У п.5.1 Договору зазначено, що розмір місячної орендної плати за площу об'єкта, яка зазначена в пп.1.3.7 цього Договору, складає 6 790 грн.

Відповідно до п.5.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який оплачується, якщо 25 число припадає на суботу чи неділю (або інший неробочий день), то оплата проводиться не пізніше першого робочого дня після 25 числа.

Згідно з п.5.5 Договору Орендар, окрім платежів по оренді, повинен компенсувати витрати на комунальні послуги, якими він користується. Рахунки за комунальні послуги сплачуються протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунків Орендодавцем.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого технічних приміщень №406 від 01.03.2013 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв у платне користування технічні приміщення, що підтверджується Актом прийому - передачі від 01.03.2013 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати орендних платежів та комунальних послуг. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість по орендній платі у розмірі 27 160 грн. 00 коп. та заборгованість за комунальні послуги у розмірі 33 172 грн. 06 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» заборгованість у розмірі 60 332 грн. 06 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 04.07.2017 року, яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що підлягає припиненню провадження у даній справі в частині стягнення суми основної заборгованості по орендній платі в розмірі 27 160 гривень 00 копійок, інші позовні вимоги Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди нерухомого технічних приміщень №406 від 01.03.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Статтею 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди нерухомого технічних приміщень №406 від 01.03.2013 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв у платне користування технічні приміщення, що підтверджується Актом прийому - передачі від 01.03.2013 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

У п.5.1 Договору зазначено, що розмір місячної орендної плати за площу об'єкта, яка зазначена в пп.1.3.7 цього Договору, складає 6 790 грн.

Відповідно до п.5.3 Договору орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який оплачується, якщо 25 число припадає на суботу чи неділю (або інший неробочий день), то оплата проводиться не пізніше першого робочого дня після 25 числа.

Згідно з п.5.5 Договору Орендар, окрім платежів по оренді, повинен компенсувати витрати на комунальні послуги, якими він користується. Рахунки за комунальні послуги сплачуються протягом 3 банківських днів з дати виставлення рахунків Орендодавцем.

Судом встановлено, що за Договором оренди нерухомого технічних приміщень №406 від 01.03.2013 року у Відповідача утворилась заборгованість перед Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю по орендній платі у розмірі 27 160 грн. 00 коп. та по відшкодуванню комунальних послуг у розмірі 33 172 грн. 06 коп., що підтверджується детальними розрахунками заборгованості, наданими Позивачем.

Листом №530 від 07.10.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» гарантувало Позивачу оплату боргу у розмірі 101 649 грн. 73 коп. протягом 3 місяців рівними частками.

Судом встановлено, що після порушення провадження у справі №910/8182/17 Відповідачем була здійснена оплата за Договором оренди нерухомого технічних приміщень №406 від 01.03.2013 року на загальну суму в розмірі 33 950 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №16503 від 18.07.2017 року на суму 6790 грн. 00 коп., №16504 від 18.07.2017 року на суму 6790 грн. 00 коп., 16505 від 18.07.2017 року на суму 6790 грн. 00 коп., 16506 від 18.07.2017 року на суму 6790 грн. 00 коп., 16507 від 18.07.2017 року на суму 6790 грн. 00 коп. із зазначенням призначення платежу: «послуги з оренди нежитлового приміщення».

Суд зазначає, що Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 року встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків.

У п.1.3 Інструкції зазначено, що вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та обов'язкові для виконання ними.

Платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача. (п. 1.4 Інструкції)

Згідно з п.2.29 Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі.

Відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку (п.2.3 Інструкції)

Пунктом 3.8 Інструкції встановлено, що реквізит платіжного доручення "Призначення платежу" заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України і відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту лише за зовнішніми ознаками.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу, що чинним законодавством України не передбачено право отримувача та Суду самостійно змінювати «призначення платежу», зазначене у платіжному дорученні.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що після порушення провадження у справі №910/8182/17 Відповідачем була здійснена оплата саме по орендним платежам за Договором оренди нерухомого технічних приміщень №406 від 01.03.2013 року на загальну суму в розмірі 33 950 грн. 00 коп., оскільки Суд не може самостійно змінювати «призначення платежу», зазначене у платіжному дорученні.

Пунктом 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до пункту 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, враховуючи сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» заборгованості по орендній платі на загальну суму в розмірі 33 950 грн. 00 коп. на виконання умов Договору №256 від 01.09.2015 року після порушення провадження у даній справі, Суд приходить до висновку щодо припинення провадження у справі №910/8182/17 в частині стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 27 160 грн. 00 коп. в межах заявлених позовних вимог у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості по відшкодуванню комунальних послуг у розмірі 33 172 грн. 06 коп. перед Фірмою «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату комунальних платежів, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 33 172 грн. 06 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю підлягає стягненню заборгованість у розмірі 33 172 грн. 06 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі № 910/8182/17 за позовом Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю в частині стягнення суми основної заборгованості по орендній платі в розмірі 27 160 грн. 00 коп. у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами.

2. Позов Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю - задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (02094, м.Київ, ВУЛ. ЧЕРВОНОГВАРДІЙСЬКА, будинок 27А, Ідентифікаційний код юридичної особи 34726705) на користь Фірми «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (04116, м.Київ, ВУЛИЦЯ ПРОВІАНТСЬКА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 14073675) заборгованість у розмірі 33 172 (тридцять три тисячі сто сімдесят дві) грн. 06 (шість) коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28 липня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин