ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017 справа № 905/3253/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Зубченко І.В., Марченко О.А. , Чернота Л.Ф. ,
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №5 від 17.01.2017р. не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Костянтинівка Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від18.01.2017р. (повний текст підписано 23.01.2017р.)
у справі№ 905/3253/16 (суддя М.Ю. Мальцев)
за позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Костянтинівка Донецької області
простягнення 2053,88грн. та повернення майна

У судовому засіданні 13.06.2017р. оголошувалася перерва до 18.07.2017р. о 12:10год.

В С Т А Н О В И В:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м.Харків, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Костянтинівка Донецької області про стягнення 2053,88грн. та повернення майна.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. (повний текст підписано 23.01.2017р.) у справі №905/3253/16 позовні вимоги задоволені, стягнуто з відповідача неустойку за час прострочення повернення об'єкту оренди у розмірі 2053,88грн. та зобов'язано Фізичну особу - підприємця ОСОБА_5 повернути державне майно за актом приймання - передачі.

Рішення суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди №5293/2012 від 19.06.2012р. щодо повернення орендованого державного майна після припинення договору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, апелянт вказує, що факт розірвання договору оренди саме 13.06.2016р. не є доведеним, оскільки повідомлення про вручення конверта за відсутності опису вкладення поштового відправлення не може бути підтвердженням змістовності конверту - попередження про припинення договору оренди.

Крім того, на думку скаржника, в межах розгляду справи позивач повинен довести факт письмового попередження орендаря за три місяці до закінчення договору про намір використовувати майно для власних потреб та надати відповідні докази про намір такого використання.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 15.05.2017р. (головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.) прийнято апеляційну скаргу у справі №905/3253/16 до провадження, призначено розгляд справи на 13.06.2017р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці на дату слухання справи судді-члена колегії Марченко О.А., на підставі розпорядження керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни складу сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Відповідно до п.9-2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений ст.102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строк розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 13.06.2017р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив рішення господарського суду Донецької області залишити без змін.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду оголосила перерву у судовому засіданні апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, до 18.07.2017р.

Від позивача через канцелярію суду отримано відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією розглянуто та долучено до матеріалів справи.

У зв'язку із перебуванням судді-члена колегії Радіонової О.О. у відпустці на день розгляду справи, на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни сформовано наступний склад колегії: головуючий Зубченко І.В., судді Марченко О.А., Чернота Л.Ф.

У судовому засіданні 18.07.2017р. представник позивача підтримав позицію, викладену в попередньому судовому засіданні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, враховуючи належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, а також те, що явка останнього не була визнана судом обов'язковою, а позиція відповідача викладена безпосередньо в апеляційній скарзі та була висловлена в попередньому судовому засіданні, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представників сторін у судовому засіданні 13.06.2017р. та представника позивача в судовому засіданні 18.07.2017р., перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

19.06.2012р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (далі -орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (далі -орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №5293/2012 (далі - договір).

За умовами пункту 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне майно - нежитлове вбудоване приміщення прощею 16,1кв.м. другого поверху будівлі (літ.А-2) (реєстровий номер 08671583.І.АААДИА622) (далі - майно), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі Костянтинівського міського відділу (з обслуговування міста Костянтинівка та Костянтинівського району) ГУМВС України в Донецькій області (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на " 31" грудня 2011р. і становить за незалежною оцінкою 14025,00грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення суб'єкта господарювання, який здійснює побутове обслуговування населення (фотопослуги) (п.1.2).

Відповідно до п.1.3, стан майна на момент укладення договору визначається в акті приймання-передавання за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря.

Згідно з п.2.1 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна.

Пунктом 3.1 передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) - травень 2012р. 58,67грн. Орендна плата за перший місяць оренди - червень 2012р. визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за червень 2012р.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3).

За умовами п.3.4, у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Відповідно до п.3.6, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношені 50% та 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Договір укладено строком на 2 роки 360 днів, що діє з 19 червня 2012р. до 13 червня 2015р. включно (п.10.1).

На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання - передавання від 19.06.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області заявою №20-06-05-03171 від 09.07.2015р. повідомило Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 про те, що договір оренди №5293/2012 від 19.06.2012р. припинився у зв'язку із закінченням строку дії договору та на новий строк продовжений не буде. У зазначеному листі орендодавець також вимагав повернути майно із оренди в порядку, передбаченому п.10.9 спірного договору оренди (протягом трьох робочих днів).

Заявою №20-05-07111 від 16.12.2015р. (щодо нарахування неустойки) орендодавець вимагав від орендаря сплати неустойки.

Крім того, заявою №20-05-00697 від 08.02.2016р. позивач попередив відповідача, що у разі невиконання вимог щодо повернення майна та сплати неустойки Регіональне відділення звернеться до суду з відповідним позовом.

17.10.2016р. листом №20-05-05491 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області повідомило Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 про наявність заборгованості з неустойки з огляду на неповернення майна.

В матеріалах справи також наявні копії листів Ліквідаційної комісії Костянтинівського МВ (з обслуговування м. Костянтинівка та Костянтинівського району) ГУМВС України в Донецькій області №13916/204/06-16 л/к від 06.09.2016р. та №18666/204/06-16 л/к від 16.11.2016р. з проханням до орендодавця вимагати від орендаря повернення орендованого державного майна з огляду на припинення договору оренди.

Неповернення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 орендованого майна після припинення договору оренди №5293/2012 від 19.06.2012р. стало підставою звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення закріплені в ст.283 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Предметом оренди за договором №5293/2012 від 19.06.2012р. є державне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним також регулюються приписами Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон України).

Частиною 1 статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Закінчення строку договору оренди, на який його було укладено, відповідно до ч.2 ст.291 ГК України та ч.2 ст.26 Закону України, є однією з підстав припинення орендних правовідносин.

За умовами пункту 10.6 договору, чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства орендаря; ліквідації орендаря-юридичної особи; у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа).

Водночас, згідно положень ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закічення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 2 ст.17 Закону України та п.10.4 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

На підставі аналізу матеріалів справи, господарський суд Донецької області дійшов висновку, що позивач відповідно до умов договору належним чином повідомив відповідача про припинення строку дії договору і відповідно договір оренди №5293/2012 від 19.06.2012р. є розірваним від 13.06.2016р.

Разом з тим, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує на те, що факт розірвання договору оренди саме 13.06.2016р. не є доведеним, оскільки повідомлення про вручення конверта за відсутності опису вкладення поштового відправлення не може бути підтвердженням змістовності конверту - попередження про припинення договору оренди.

Однак, судова колегія зазначає, що нормами законодавства не передбачено обов'язкового складання опису вкладення поштового відправлення, у той час як апелянтом не доведено іншого вмісту поштового відправлення, ані ж повідомлення про припинення договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 1 ст.27 Закону України унормовано, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

За умовами пункту 10.10 договору, майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем, або особою, яку вкаже орендодавець.

Таким чином, враховуючи факт невиконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 умов договору щодо повернення об'єкту оренди після розірвання договору, суд дійшов вірного висновку про зобов'язання орендаря повернути державне майно за актом приймання - передачі.

Пунктом 10.11 договору сторонами узгоджено, якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за весь час прострочення, порядок нарахування та сплати якої передбачено розділом 3 даного договору.

З посиланням на приписи зазначеного пункту Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області нарахована та пред'явлена до стягнення неустойка за час прострочення повернення об'єкту оренди у розмірі 2053,88грн. за період з 18.06.2015р. по 30.09.2016р. з урахуванням часткового погашення суми заборгованості.

З огляду на викладені вище обставини, господарський суд Донецької області дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача неустойки у заявленому позивачем розмірі.

Стосовно заперечень відповідача про застосування до спірних правовідносин ст.7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що неустойка є самостійною майновою відповідальністю і визначається як подвійна плата за користуванню річчю за час прострочення та не звільняє орендаря від обов'язку щодо повернення орендованого державного майна після закінчення терміну дії договору оренди та сплати неустойки за невиконання такого обов'язку.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. (повний текст підписано 23.01.2017р.) у справі №905/3253/16 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 ГПК України, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги за наведеними в ній мотивами не вбачається.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору при зверненні з апеляційною скаргою підлягають віднесенню на заявника скарги.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Костянтинівка Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. (повний текст підписано 23.01.2017р.) у справі №905/3253/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.01.2017р. (повний текст підписано 23.01.2017р.) у справі №905/3253/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий І.В. Зубченко

Судді: О.А. Марченко

Л.Ф. Чернота

Надруковано 6 примірників: 2 - позивачу; 1 - відповідачу; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГСДО