КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа№ 911/3871/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Борух А.С.

за участю представників:

від позивача: Ситенок О.Д. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-1: Онищенко В.Г. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача-2: Василенко А.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від третьої особи-1: Щиголь В.В. - за належним чином оформленою довіреністю; Бардаш А.В. - директор;

від третьої особи-2: Зарудяний А.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка)

на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2017р.

по справі № 911/3871/16 (суддя Шевчук Н.Г.)

за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка)

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал"

відповідача-2 Броварської районної спілки споживчих товариств

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

1) Споживче товариство "Крокус"

2) Споживче товариство "Транзит-2008"

про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

та за позовом третьої особи Споживчого товариства "Крокус"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал"

відповідача-2 Броварської районної спілки споживчих товариств

відповідача-3 Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка)

відповідача-4 Споживчого товариства "Транзит-2008"

про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Київська обласна спілка споживчих товариств (Облспоживспілка) звернулась до Господарського Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" та Броварської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння об'єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме нежилих приміщень: бойня нова 415,9 кв.м., ангар 538,0 кв.м., склад будівельних матеріалів 674,4 кв.м., бокси АТП 1 068,3 кв.м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на статті 328, 331, 392 Цивільного кодексу України і вказував, що є власником майна, так як фінансував його будівництво та приймав в експлуатацію для своїх потреб, а тому відповідно до статей 387, 388 Цивільного кодексу України це майно підлягає витребуванню від незаконного володільця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2016р. до участі у справі залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Споживче товариство "Крокус" та Споживче товариство "Транзит-2008".

09.03.2017р. до Господарського суду Київської області Споживче товариство "Крокус" подало позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал", Броварської районної спілки споживчих товариств, Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) та Споживчого товариства "Транзит-2008" про визнання права власності на 75% частки в майні за адресою АДРЕСА_1, а саме нежилі приміщення: ангар 538 кв.м. та склад будівельних матеріалів 674,4 кв.м.

В обґрунтування своїх вимог Споживче товариство "Крокус" посилалось на те, що йому, як пайовику, 13.02.2003р. на підставі укладеного з Броварською районною спілкою споживчих товариств договору належить право користування та розпорядження часткою у розмірі 75% ринкової вартості.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" та Броварська районна спілка споживчих товариств проти позову заперечували, вказуючи, що ні Київська обласна спілка споживчих товариств і ні Споживче товариство "Крокус" належними та допустимими доказами не підтвердили належність їм на праві власності вказаних об'єктів.

02.03.2017р. до суду першої інстанції Броварська районна спілка споживчих товариств звернулось із заявою про застосування правил про позовну давність до вимог Київської обласної спілки споживчих товариств.

Рішенням Господарського суду Київської області від 27.04.2017р. у справі №911/3871/16 відмовлено у позові Київській обласній спілці споживчих товариств (Облспоживспілка) та Споживчому товариству "Крокус".

Не погодившись з вказаним рішенням, Київська обласна спілка споживчих товариств (Облспоживспілка) звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове, яким позов задовольнити.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про прийняття судом першої інстанції рішення, яке не відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2017р. апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.07.2017р.

04.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-1,2 надійшли відзиви, в якому представники вказували на необґрунтованість апеляційної скарги та просили оскаржуване рішення залишити без змін.

04.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення, в яких його представник просив задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2017р., у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. на лікарняному, змінено та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

04.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-1 надійшли пояснення, в яких його представник просив задовольнити апеляційну скаргу.

05.07.2017р. у судовому засіданні оголошено перерву до 12.07.2017р.

11.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення.

12.07.2017р. до Київського апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких його представник просив задовольнити апеляційну скаргу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення сторін, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Конференцією Броварської Райспоживспілки прийнято постанову від 12.12.2011р. про продаж спірного майна СТ «Лелека».

При укладенні СТ «Лелека» із Броварською райспоживспілкою договорів купівлі-продажу об'єктів нерухомого майна за №№ 2-13 та 17, остання не мала достатніх повноважень щодо відчуження такого майна, оскільки воно не перебувало у її власності на законних підставах, що підтверджується рішенням апеляційного суду Київської області від 08.10.2009р. по справі № 2-3496/2007, та в силу ст. 215 Цивільного кодексу України, такі договори укладені з порушенням норм чинного законодавства.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.04.2012р. у справі № 26/017-12, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.09.2012р., та рішенням Господарського суду Київської області від 18.10.2012р. у справі № 4/017-12/7, відмовлено у задоволенні позовів СТ «Лелека» до Броварської районної спілки споживчих товариств, Комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» про визнання дійсними договорів купівлі-продажу (в тому числі, договорів №№ 2-13, 16-17), визнання права власності та зобов'язання здійснити реєстрацію права власності.

Підставою для реєстрації права власності на спірне майно за СТ «Лелека» стало рішення Господарського суду Запорізької області від 21.22.2012р. по справі №5009/4223/12, яким визнано за СТ «Лелека» право власності в тому числі на спірне нерухоме майно.

У червні 2013 року укладено договори купівлі-продажу, згідно яких СТ «Лелека» передало, а ТОВ «Сонячний квартал» прийняло у власність нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, нежилі приміщення: бойня нова 415,9 кв.м., ангар 538,0 кв.м., склад будівельних матеріалів 674,4 кв.м., бокси АТП 1068,3 кв.м.

При цьому, рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2012р. по справі №5009/4223/12, скасовано постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016р., залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.01.2017р.

Київська облспоживспілка просила визнати право власності на нерухоме майно, будівництво якого було завершене та, як стверджує позивач, об'єкти введені в експлуатацію у 1966, 1988, 1992 роках.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції встановив, що в цей період діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31.01.1966р. (далі - Інструкція від 31.01.1966р.), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995р. та подані Київською облспоживспілкою докази на підтвердження факту будівництва нею спірного нерухомого майна, є недостатніми для безспірного встановлення факту належності такого майна саме позивачу.

Отже, за висновком суду, відсутність державної реєстрації на об'єкт завершеного будівництва при вирішенні речово-правового позову є безспірною ознакою наявності у позивача за цим позовом права власності на річ.

Утім, з правомірністю такого твердження погодитися не можна.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР не встановлювала обов'язку особи, яка збудувала об'єкт нерухомості для себе, проводити реєстрацію речових прав на збудований нею об'єкт. Сама по собі наявність чи відсутність реєстрації прав на будинки та домоволодіння не позбавляла власника права на судовий захист за допомогою визначених законом речових позовів.

Норми Цивільного кодексу УРСР, Закону України «Про власність», а на час створення нерухомості не визнавали правовою підставою набуття права власності на об'єкт нерухомого майна здійснення процедури державної реєстрації права власності.

Утім, відповідно до статті 4 Цивільного кодексу УРСР цивільні права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу PCP і Української PCP, а також з дій громадян і організацій, які хоч не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Одним із способів набуття права власності є створення майна для себе.

Обставини щодо створення для себе об'єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: нежилого приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м), нежилого приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.), нежилого приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.), нежилого приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.), Київська Облспоживспілка підтверджувала тим, що саме нею здійснювалося фінансування будівництва зазначених об'єктів з прийняттям в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів утвореною позивачем відомчою комісією.

На підтвердження своїх доводів позивач надав суду постанови правління Київської обласної спілки споживчих товариств про затвердження планів капітальних вкладень облспоживспілки, розпорядження правління Київської облспоживспілки про затвердження проектної документації на будівництво об`єктів, розпорядження правління Київської облспоживспілки про призначення державних комісій по прийманню в експлуатацію об'єктів, титульні списки будівель, плани капітальних вкладень, без яких згідно діючого на той час законодавства Державний банк СРСР не здійснював фінансування капітальних вкладень кооперативних організацій, а також акти державних приймальних комісій про приймання закінчених будівництвом об'єктів, де зазначено, що замовником їх Київська облспоживспілка, та розпорядження правління Київської облспоживспілки про затвердження актів вводу в експлуатацію об'єктів, прийнятих держкомісіями.

У матеріалах справи наявні акт приймання закінченого будівництвом об'єкту складу СК-1, акт приймання-передачі складу типу "Ангар", розпорядження правління Київської облспоживспілки №92 від 12.09.1986р. "Про затвердження проектно-кошторисної документації", розпорядження правління Київської облспоживспілки №187КС від 16.12.1987р. "Про створення державної комісії по прийманню в експлуатацію", розпорядження правління Київської облспоживспілки №4КС від 07.01.1988р. "Про затвердження актів вводу в експлуатацію", розпорядження правління Київської облспоживспілки №86КС від 05.10.1989р. "Об утверждении проектно-сметной документации", розпорядження правління Київської облспоживспілки №71кс від 19.12.1991р. "Про призначення робочої комісії для приймання в експлуатацію скотозабійного пункту в м.Бровари" акт про приймання в експлуатацію робочою комісією закінченого будівництвом скотозабійного пункту в м. Бровари, акт приймання закінченого будівництвом об'єкту гаражу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про власність» (чинного на момент виникнення спірної власності) право колективної власності виникає на підставі: добровільного об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об'єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; утворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод.

Статтею 9 Закону України «Про споживчу кооперацію» передбачено, що власність споживчої кооперації є однією з форм колективної власності. Вона складається з власності споживчих товариств, і спілок, підпорядкованих їм підприємств і організацій та їх спільної власності. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні, яка визначається розмірами обов'язкового пайового та інших внесків, а також нарахованих на них дивідендів. Володіння, користування та розпорядження власністю споживчої кооперації здійснюють її органи відповідно до компетенції, визначеної статутами споживчих товариств та їх спілок. Власністю споживчих товариств є засоби виробництва, вироблена продукція та інше майно, що належать їм і необхідні для здійснення статутних завдань. Споживчим товариствам та їх спілкам можуть належати будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, машини, товари, кошти та інше майно відповідно до цілей їх діяльності. Власність споживчих товариств утворюється з внесків їх членів, прибутків, одержуваних від реалізації товарів, продукції, послуг, цінних паперів та іншої діяльності, не забороненої чинним законодавством.

Згідно з ст. 95 ЦК УРСР власністю колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об'єднань є їх підприємства, культурно-побутові установи, будівлі, споруди, трактори, комбайни, інші машини, транспортні засоби, робоча та продуктивна худоба, вироблена цими організаціями продукція та інше майно, що відповідає діяльності цих організацій.

Відповідно до рішенням Конституційного Суду України від 11.11.2004р. № 16-рп/2004 (Справа про захист права власності організацій споживчої кооперації) право власності споживчої кооперації, набуте незалежно від часу і на не заборонених законом підставах, охороняється законом і підлягає державному захисту нарівні з правами інших суб'єктів права власності

Відповідно до ст. 94 ЦК УРСР колгоспи, інші кооперативні організації, їх об'єднання володіють, користуються та розпоряджаються належним їм на праві власності майном згідно їх статутами. Право розпорядження майном, що складає власність колгоспів, інших кооперативних організацій, їх об'єднань, належить виключно самим власникам. Вищестоящі кооперативні організації не вправі розпоряджатися майном нищестоящих кооперативних організацій. Централізовані фонди оперативних систем утворюються і знаходяться у розпорядженні центрів кооперативних систем та використовуються в порядку, встановленому статутом кооперативних систем. Кредитори кооперативних організацій не можуть звертати стягнення на централізовані фонди кооперативних систем.

Таким чином, кооперативні організації самостійно набували, володіли, а також розпоряджалися майном, як правило, на підставі цивільно-правових угод на оплатних засадах. Лише у випадках, прямо передбачених законом, нищестоящі кооперативні організації здійснювали відрахування своїх коштів на користь вищестоящих кооперативних організацій на рахунок централізованих фондів, які використовувалися в порядку, встановленому статутом кооперативної системи.

Абзацом четвертим пункту 10 Положення від 12.04.1982р. передбачено, що у випадку, коли облспоживспілка є замовником та титулодержателем по усім будовам споживчої кооперації області або по будівництвам, що зводяться на території кількох райспоживспілок, амортизаційні відрахування на таке відновлення організацій, для яких здійснюється будівництво, централізуються в обласній споживспілці.

Зокрема, згідно з пунктами 18, 19 Положення про фонд фінансування капітальних вкладень у споживчій кооперації (затвердженого постановою правління Центроспілки від 12.04.1982р.) (далі - Положення) основні фонди передавалися безоплатно лише в межах системи райспоживспілки (райст), а також власного господарства облспоживспілок, крайових, республіканських споживспілок, Центрспоживспілки (підприємств та організацій їх системи). Передача основних фондів між райСТ, районними, обласними, крайовими та республіканськими споживчими товариствами і здійснювалась, як правило, за плату.

Броварська райСТ документально не підтвердила правових підстав для включення до власного балансу спірного нерухомого майна, тоді як основним критерієм визначення законності володіння майном і відображення його на балансі підприємства є джерела фінансування (централізоване або власні кошти підприємства), передача підприємству у володіння майна безпосередньо власником (уповноваженим ним органом) чи підприємством, яке володіє майном на праві повного господарського відання.

Отже, здійснення фінансування Київською облспоживспілкою будівництва спірного майна, прийняття його в експлуатацію, що підтверджується актами приймання закінченого будівництва об'єкту, у сукупності із висновком експертного дослідження 539/1643 від 08.08.2016р., проведеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, дає підстави для висновку, що саме Київська облспоживспілка є належним та законним власником спірного нерухомого майна.

Відхиляючи доводи Броварською райспоживспілки з приводу пропуску позивачем строку позовної давності, судова колегія виходить з такого.

Початок перебігу строку давності по віндікаційному позову обчислюється з моменту набуття відповідачем речі, а не моменту коли власник втратив володіння своєю річчю.

Віндікаційний позов заявляється до конкретної особи, тому перебіг строку починається з моменту, коли позивач взнав або повинний був взнати про порушення свого права фактичним володільцем речі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2016р. Київську обласну спілку споживчих товариств було залучено, як третю особу без самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі №5009/4223/12 за позовом споживчого товариства «Лелека» до фізичної особи - підприємця ОСОБА_9, третьої особи - Броварської районної спілки споживчих товариств про визнання права власності на нерухоме майно.

Під час розгляду вищевказаної справи Київська обласна спілка споживчих товариств довідалась, що споживчим товариством «Лелека» було зареєстровано за собою право власності на об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- нежиле приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м);

- нежиле приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.);

- нежиле приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.);

- нежиле приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.).

У подальшому, як позивач довідався з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно споживче товариство «Лелека» відчужило спірне нерухоме майно на користь відповідача-1. Підставою для реєстрації права власності на спірне майно за СТ «Лелека» було рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2012р. по справі №5009/4223/12, яким було визнано право власності серед іншого й на спірне нерухоме майно.

Скасування постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.09.2016р. рішення Господарського суду Запорізької області від 21.11.2012р. по справі №5009/4223/12 виключало не лише законність набуття споживчим товариством «Лелека» право власності на спірне майно, але й всіх інших набувачів.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Спірне майно, як встановлено судом апеляційної інстанції, вибуло із його володіння поза його волею, тож наявні підстави для задоволення позову Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) про визнання за нею права власності на об'єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме: нежилих приміщень - бойня нова 415,9 кв.м., ангар 538,0 кв.м., склад будівельних матеріалів 674,4 кв.м., бокси АТП 1 068,3 кв.м. та вимоги про витребування вказаних об'єктів від незаконного володільця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" на користь позивача.

Позов Споживчого товариства "Крокус" про визнання за ним права власності на 75% частки в майні за адресою АДРЕСА_1, а саме нежилі приміщення: ангар 538 кв.м. та склад будівельних матеріалів 674,4 кв.м., з тих підстав, що йому, як пайовику, на підставі укладеного з Броварською районною спілкою споживчих товариств 13.02.2003р. договору належить право користування та розпорядження часткою у розмірі 75% ринкової вартості, не підлягає задоволенню, з огляду на те, що договір від 13.02.2003р. між Броварською райспоживспілкою та членом Броварської районної спілки споживчих товариств Споживчим товариством "Крокус" укладений особою, яка не мала повноважень на розпорядження чужою власністю.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) підлягає задоволенню, рішення господарського суду як таке, що прийняте з невірним тлумаченням норм матеріального права, - скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції нового рішення про задоволення позову Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка).

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) на рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2017р. по справі № 911/3871/16 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 27.04.2017р. по справі № 911/3871/16 - скасувати повністю і прийняти нове рішення.

Позов Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) задовольнити.

Визнати за Київською обласною спілкою споживчих товариств (Облспоживспілка) (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ) право власності на об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- нежиле приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м.);

- нежиле приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.);

- нежиле приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.);

- нежиле приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.).

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" (04112, м. Київ, вул. Грекова, 12, ) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ), шляхом його виселення, об'єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, а саме:

- нежиле приміщення - бойня нова (загальна площа: 415,9 кв.м.);

- нежиле приміщення - ангар (загальна площа: 538,0 кв.м.);

- нежиле приміщення - склад будівельних матеріалів (загальна площа: 674,4 кв.м.)

- нежиле приміщення - бокси АТП (загальна площа: 1068,3 кв.м.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячний квартал" (04112, м. Київ, вул. Грекова, 12, ) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (Облспоживспілка) (01042, м. Київ, вул. П.Лумумби, 21, ) 1 600 (тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору за подання позову та 1 760 (тисяча сімсот шістдесят) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

У позові Споживчому товариству "Крокус" відмовити повністю.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати накази.

4. Матеріали справи №911/3871/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко