ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р.Справа № 923/279/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ярош А.І., Ліпчанської Н.В.

(Склад колегії суддів змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.07.2017р.)

Секретар судового засідання: Маленкова О.П.

За участю повноважних представників сторін:

від відповідача-1 - Шевчук В.В., за довіреністю;

Представники Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬФА-АГРО» та Товариства з обмеженою відповідальністю «РОДЕ» в судове засідання не з'явились. Про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬФА-АГРО»

на рішення Господарського суду Херсонської області 19 травня 2017 року

по справі № 923/279/17

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬФА-АГРО»

до відповідачів:

1. Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» - Кадирова Владислава Володимировича

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «РОДЕ»

про визнання договорів недійсними

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року Приватне сільськогосподарське підприємство «АЛЬФА-АГРО» (далі - ПСП «АЛЬФА-АГРО») звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» (далі - ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «ДЕЛЬТА БАНК» - Кадирова Владислава Володимировича та Товариства з обмеженою відповідальністю «РОДЕ» (далі - ТОВ «РОДЕ»), за участю третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватний нотаріус Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко Світлана Анатоліївна, в якому просило:

- визнати недійсним кредитний договір № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. з урахуванням додаткових угод № 02 від 10.11.2011р., № 03 від 10.11.2011р., № 04 від 10.11.2011р., № 05 від 15.03.2013р., укладеного між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК»;

- визнати недійсним іпотечний договір № 13/14/І02/11-КЛТ від 12.09.2011р. , укладеного між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК»;

- визнати недійсним іпотечний договір № 13/14/101/11-КЛТ від 10.11.2011р., укладеного між ТОВ «РОДЕ» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК».

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю в спірному кредитному договорі положень про відповідальність банку щодо видачі кредиту, тому відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України, є підставою для визнання такого договору недійсним.

При цьому, оскільки ПСП «АЛЬФА-АГРО» вважає спірний кредитний договір недійсним, у зв'язку з чим іпотечний договір № 13/14/102/11-КЛТ від 12.09.2011р., укладеного між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» й іпотечний договір № 13/14/101/11-КЛТ від 10.11.2011р., укладеного між ТОВ «РОДЕ» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК», є недійсними в силу того, що вони є похідними від основного зобов'язання, яке є недійсним.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05 квітня 2017 року прийнято позову заяву та порушено провадження у справі № 923/279/17. Крім того, вищезазначеною ухвалою суду відмовлено ПСП «АЛЬФА-АГРО» в допуску до участі у справі Приватного нотаріусу Чаплинського районного нотаріального округу Херсонської області Ткаченко Світлана Анатоліївна в якості третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Рішенням Господарського суду Херсонської області 19 травня 2017 року по справі № 923/279/17 (суддя Немченко Л.М.) відмовлено у задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання недійсним Кредитного договору від 12.09.2011р. № 04.1/14/11-КЛТ, суд першої інстанції, з посилкою на правову позицію Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05.02.2008р. по справі № 22/268, виходив з того, що відсутність у кредитному договорі положень про відповідальність банку щодо видачі кредиту, відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, не є підставою для визнання такого договору недійсним.

Відсутність законних підстав для визнання кредитного договору недійсним призвело до залишення без задоволення позовних вимог в частині визнання недійсними іпотечних договорів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Приватне сільськогосподарське підприємство «АЛЬФА-АГРО» вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для справи, а тому просить скасувати його повністю та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що така умова кредитного договору, як відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту, не є суттєвою умовою кредитного договору згідно вимог Цивільного кодексу України, при цьому не прийнявши до уваги норми спеціального нормативного акту - Господарського кодексу України, що стало підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

При цьому, наслідком визнання кредитного договору недійсним є також недійсність договору застави чи іпотеки, адже, відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу України недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення.

Більш детальніше доводи зазначені у скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19 червня 2017 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Ярош А.І., Гладишевої Т.Я., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В зв'язку з перебуванням судді-члена колегії Гладишевої Т.Я. у відпустці з 17 липня по 01 вересня 2017 року, на підставі повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.07.2017р. справу передано на розгляд колегії суддів у складі Лисенко В.А. (головуючий), судді Ярош А.І., Ліпчанської Н.В., яка прийнята до свого провадження відповідною ухвалою.

17 липня 2017 року до відділу діловодства суду надійшло клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Судова колегія відхилила зазначене клопотання за невизначеністю мотивів, з якими сторона пов'язує вплив на права та інтереси третьої особи.

У судове засідання, яке призначене на 18 липня 2017 року, представники ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ТОВ «РОДЕ» не з'явились, не скористалися наданим їм ст. 22 ГПК України правом.

Проте ПСП «АЛЬФА-АГРО» надіслало клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника в іншому судовому процесі від 19.07.2017р. о 16:45 год., що відбудеться в Апеляційному суді Херсонської області.

Судова колегія відхилила зазначене клопотання, оскільки обмежена строком розгляду апеляційної скарги, визначеного ст. 102 ГПК України. Більш того, позивач, як юридична особа, не позбавлений можливості направити до суду іншого представника.

Апеляційною інстанцією також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов'язковою.

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» роз'яснено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутністю вищевказаних представників позивача та відповідача-2.

Заслухавши пояснення представника відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Херсонської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 12 вересня 2011 року між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» укладено кредитний договір № 04.1/14/11-КЛТ (а.с. 17-23).

До вищевказаного кредитного договору між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» було укладено наступні додаткові угоди:

- 10 листопада 2011 року укладено додаткову угоду № 02 до кредитного договору № 04.1/14/11-КЛТ (а.с. 24-25);

- 10 листопада 2011 року укладено додаткову угоду № 03 до кредитного договору № 04.1/14/11-КЛТ (а.с. 26);

- 10 листопада 2011 року укладено додаткову угоду № 04 до кредитного договору № 04.1/14/11-КЛТ (а.с. 27);

- 15 березня 2013 року укладено додаткову угоду № 05 до кредитного договору №04.1/14/11- КЛТ (а.с. 28-29);

Пунктом 2 Кредитного договору (в редакції від 15.03.2013р.) передбачено, що ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» надає ПСП «АЛЬФА-АГРО» кредит в сумі 3 397 270, 10 грн. на наступні цілі: для рефінансування заборгованості за основною сумою боргу за кредитним договором № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» зобов'язується надати ПСП «АЛЬФА-АГРО» грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання коштів.

12 вересня 2011 року між ПСП «АЛЬФА-АГРО» (Заставодавець) та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» (Заставодержатель) укладено іпотечний договір № 13/14/102/11-КЛТ, відповідно до якого у забезпечення зобов'язань ПСП «АЛЬФА-АГРО» перед ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» за кредитним договором № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. ПСП «АЛЬФА-АГРО» надає ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» в іпотеку комплекс зернотік, що знаходиться за адресою Херсонська область, Чаплинський район, смт. Чаплинка, вул. Щорса, буд. 49/1, та складається з вагової (літ. А), площею 29, 7 кв.м., прибудови (літ.а), навісу (літ а1), складу (літ В), площею 1 267, 8 кв.м., критого току (літ Г) площею 4 565, 8 кв.м., складом літ Д) площею 50, 4 кв.м., огорожі та споруди (№ 1,2, І), сушарки (літ Ж), ЗАВ -40 (літ Б), туалету (літ Е), критого току (літ З), що належить ПСП «АЛЬФА-АГРО» на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2004р., посвідченого державним нотаріусом Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області Заворотченко А.І., зареєстровано в реєстрі за № 936 та зареєстрована в Каховському державному бюро технічної інвентаризації 12.05.2004р. в реєстраційній книзі № 1, номер запису 611 за реєстраційним номером № 5651392 (а.с. 62-64).

10 листопада 2011 року між ТОВ «РОДЕ» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» укладено іпотечний договір № 13/14/101/11-КЛТ, відповідно до якого ТОВ «РОДЕ» в забезпечення зобов'язань ПСП «АЛЬФА-АГРО» перед ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» за кредитним договором № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. надає в іпотеку наступне майно, а саме:

- нежиле приміщення, офіс, що знаходиться за адресою м. Херсон, вул. 21 Січня, 37 на земельній ділянці площею 0,0093 га., кадастровий номер земельної ділянки: :23:003:0069, з цільовим призначенням - благоустрій прилеглої території та складається з: нежилого приміщення, офіс загальною площею 141, 3 кв.м., та належить ТОВ «РОДЕ» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.02.2017р., виданого Херсонською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету № 102 від 20.02.2007р. та зареєстрованого у Херсонському державному БТІ 02.03.2007р. в реєстраційній книзі № 5 за номером запису № 994, реєстраційний номер об'єкту - 344884;

- будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Нафтовиків, будинок № 7, на земельній ділянці площею 1, 0753 га, кадастровий номер: :03:004:0099, з цільовим призначенням - авто гараж та складається з: заправки (літ. Б1), площею забудови 19, 0 м.кв., частини прибудови ремонтної будівлі (літ. д) площею 175, 2 кв.м., огорожі (№ 3, № 7), мостіння (№ 1), та належать ТОВ «РОДЕ» на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.02.2007р., виданого на підставі рішення виконавчого комітету № 102 від 20.02.2007р., зареєстрованого у Херсонському державному БТІ 09.03.2007р. в реєстраційній книзі № 5, номер запису № 1002, реєстраційний номер об'єкту - 17917200 (а.с. 56-61).

27 вересня 2013 року між ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим № 2466 (а.с. 30-37)).

Відповідно до додаткового договору від 04.11.2013р. до договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р. до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» перейшло право вимоги за кредитним договором № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. та за кредитним договором № 04.1/14/11-КЛТ ДУ 05 від 15.03.2013р. (а.с. 38-41).

27 вересня 2013 року між ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2466 від 27.09.2013р, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., за яким ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» відступило ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» право вимоги за іпотечним договором № 13/14/102/11-КЛТ від 12.09.2011р., вказане право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.09.2016р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31612181, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 83009741 від 21.03.2017р. (а.с. 43-47).

27 вересня 2013 року між ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги № 2466 від 27.09.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., за яким ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» відступило ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» право вимоги за іпотечним договором 13/14/101/11-КЛТ від 10.11.2011р., вказане право зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 28.09.2016р. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 31612181, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 83019821 від 21.03. 2017р. (а.с. 48-55).

ПСП «АЛЬФА-АГРО» звернувся до суду з позовними вимогами про визнання недійними вищевказаних договорів. Позовні вимоги заявлені до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», яке є належним відповідачем у даній справі, оскільки набуло статусу Нового кредитора за кредитним договором № 04.1/14 /11-КЛТ від 12.09.2011р., іпотечним договором № 13/14/102/11-КЛТ від 12.09.2011р. та іпотечним договором № 13/14/101/11-КЛТ від 10.11.2011р.

Позивач вважає Кредитний договір № 04.1/14/11- КЛТ від 12.09.2011р. з урахуванням додаткових угод № 02 від 10.11.2011р., № 03 від 10.11.2011р., № 04 від 10.11.2011р., № 05 від 15.03.2013р., укладеного між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК», Іпотечний договір № 13/14/І02/11-КЛТ від 12.09.2011р., укладеного між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» й іпотечний договір № 13/14/101/11-КЛТ від 10.11.2011р., укладеного між ТОВ «РОДЕ» та ВАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» недійсними, оскільки оскаржуваний Кредитний договір не містить умов про відповідальність банку щодо видачі кредиту позивачу, як то визначено в ч. 2 ст. 345 ЦК України. Вимоги обґрунтовані нормами ст. 345 ГК України, ст. 203, 215, ч. 1 ст. 572 ЦК України, ст. 3 Закону України «Про іпотеку».

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Приписами постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про визнання угод недійсними» від 06.11.2009р. № 9 передбачено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами статей 6 і 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В юридичному розумінні поняття волі означає цілеспрямоване регулювання суб'єктом правовідносин своєї поведінки, спрямованої на досягнення свідомо обраної мети, шляхів і засобів її здійснення та подолання перешкод для її досягнення. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа, в якому фіксуються правові наслідки.

Положеннями ч. 1 ст. 638 Цивільного України та ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що істотними умовами цивільно-правового договору є умова про предмет договору; умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду; усі інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Отже, істотними умовами кредитного договору як господарського договору, відповідно до закону, є умови про предмет, ціну та строк його дії.

За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Банк має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, а не виконання цих вимог згідно з частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В даному випадку в обґрунтування позовних вимог ПСП «АЛЬФА-АГРО» вказує на те, що Кредитний договір № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. не містить умови про відповідальність Банку, що, на його думку, є підставою для визнання договору недійсним.

Судова колегія Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо того, що відповідальність сторін за договором не є істотною умовою відповідно до вимог діючого законодавства України та може визначатися в договорі за згодою сторін у разі необхідності.

Крім того, колегія суддів зауважує, що питання щодо відповідальності за Кредитним договором можливо врегулювати за допомогою внесення змін до договору або укладання додаткової угоди до договору.

Однак, документів на підтвердження звернення з пропозиціями про внесення відповідних змін до Кредитного договору позивачем не надано.

Пунктом 5.2. Кредитного договору № 04.1/14/11-КЛТ від 12.09.2011р. встановлено, що усі зміни та доповнення до цього Договору дійсні лише в тому разі, якщо вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на це представниками обох сторін, крім випадків, передбачених пунктами 3.1.4 - 3.1.6. цього Договору.

Пунктом 2.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» роз'яснено, що у процесі вирішення спору сторони можуть самі усунути у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, зокрема, шляхом: вчинення нового правочину; погодження правочину з відповідним державним органом, якщо це необхідно було для даного правочину, а таке погодження не було раніше здійснено тощо. Сторони також не позбавлені права вчинити правочин про внесення змін до правочину з метою приведення його у відповідність із законом (крім зміни ціни в договорі після його виконання, оскільки згідно з частиною 3 статті 632 Цивільного кодексу України така зміна не допускається). Якщо згаданий правочин (про внесення змін) не суперечить вимогам закону, господарський суд приймає судове рішення, виходячи з його умов.

Отже, місцевий суд дійшов правомірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним Кредитного договору від 12.09.2011р. № 04.1/14/11-КЛТ, оскільки істотні умови договору, визначені в цивільному та господарському законодавстві у Кредитному договорі погоджено. При цьому, позивачем не доведено належними засобами доказування порушення його інтересів укладенням Кредитного договору та обставин, що унеможливлюють врегулювати питання щодо відповідальності сторін у відповідності до пункту 5.2. Кредитного договору.

До того ж, сторони не заперечили факт виконання спірного договору належним чином, а недоліки, допущені при оформленні угоди, можуть бути в подальшому врегульовані за письмовою згодою сторін і не повинні мати своїм наслідком можливість визнання її недійсною за нормами чинного законодавства України.

Крім того, відсутність істотних або інших умов договору не є підставою визнання правочину недійсним, оскільки питання недійсності договору вирішується судом тільки при встановленні укладеності договору сторонами.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині визнання недійсними іпотечного договору № 13/14/І02/11-КЛТ від 12.09.2011р., укладеного між ПСП «АЛЬФА-АГРО» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» та іпотечного договору № 13/14/101/11-КЛТ від 10.11.2011р., укладеного між ТОВ «РОДЕ» та ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» з огляду на наступне.

Положеннями ч. 3 ст. 345 Господарського кодексу України встановлено, що правові наслідки недійсності кредитного договору, а також недійсності договору застави, яким забезпечується виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, визначаються Цивільним кодексом України.

За приписами ст. 572 Цивільного кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що зобов'язання, які виникають на підставі договору іпотеки, носять похідний, а не самостійний характер.

За договором іпотеки забезпечується виконання зобов'язань, що виникли на підставі кредитного договору, то ці правовідносини за своєю правовою природою носять нерозривний характер.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Наслідком визнання кредитного договору недійсним є також недійсність договору застави чи іпотеки, адже, відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсність основного зобов'язання спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення.

Оскільки відсутні підстави для визнання Кредитного договору недійсним, у зв'язку з чим немає законних підстав і для визнання недійсними вищевказаних іпотечних договорів.

Отже, на думку судової колегії, місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, які фактично повторюють доводи викладені у позові і яким місцевий суд дав належну оцінку, на переконання колегії суддів не доводять помилковість прийнятого місцевим господарським судом рішення, а тому не можуть прийматись до уваги та бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги позивача слід відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 п. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «АЛЬФА-АГРО» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Херсонської області 19 травня 2017 року по справі № 923/279/17 - залишити без змін.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя А.І. Ярош