ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р.Справа № 922/2283/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Масаловій І.А.

розглянувши справу

за позовом Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі 1) Харківської обласної державної адміністрації, м.Харків, 2) Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, с.Дубові Гряди Сахновщинського району Харківської області,
до 1) Сахновщинської районної державної адміністрації, смт.Сахновщина Харківської області , 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство", с.Олександрівка Сахновщинського району Харківської області,
про внесення змін до договору
за участю представників:

прокуратури - Чирика В.Г. (посвідчення № 036688 від 11.12.2015р.);

1-го позивача - Тимошенко Г.Ю. (довіреність № 01-53/8827 від 17.11.2016р.);

2-го позивача - не з'явився;

1-го відповідача - не з'явився;

2-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Керівник Первомайської місцевої прокуратури Харківської області 11.07.2016р. звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області до Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" про внесення змін до Договору оренди землі № 1 від 08.11.2006р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство", про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 26,3049 гектарів землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2006р. за № 01, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції:

"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі № 922/2283/16 у задоволенні вищевказаного позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2016р. рішення Господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. у справі № 922/2283/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.05.2017р. рішення Господарського суду Харківської області від 15.09.2016р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.12.2016р. скасовано; справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

У судовому засіданні під час нового розгляду справи представники прокуратури та 1-го позивача підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник 2-го позивача у судове засідання не з'явився, але у листі, який надійшов до канцелярії суду 06.07.2017р., просив розглядати справу без участі представника Дубовогрядівської сільської ради; з вимогами заявника погодився у повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання не з'явились.

Представник 1-го відповідача був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчить підпис його представника на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Копії ухвал суду, надіслані на адресу 2-го відповідача (згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), повернуті до господарського суду з довідкою поштового відділення, що за вказаною адресою адресата не знайдено.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З урахуванням викладеного, 2-й відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

Оскільки відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, суд визнав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутністю представників відповідачів, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокуратури та 1-го позивача, суд встановив наступне.

08.11.2006р. між Сахновщинською районною державною адміністрацією (1-м відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" (2-м відповідачем) було укладено Договір оренди земельної ділянки № 1 терміном на 49 років.

Відповідно до умов вищевказаного Договору, TOB "Олександрівське рибне господарство" було надано в довгострокове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 26,3049 гектарів землі.

Вказаний Договір оренди зареєстровано у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2006р. за № 01.

Згідно п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі земельного податку, що складає 0,3 відсотка від грошової оцінки або 216,91 грн.

Пунктом 5 Договору передбачено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки за 1 га становить 2748,71 грн., тобто 72304,54 грн. за вказану площу.

На думку прокурора, ставка орендної плати, яка складає 0,3 відсотка від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, свідчить про порушення вимог Податкового кодексу України.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 1 цієї статті цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування (частина 3 статті 11 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Приписами статей 13,14 Конституції України та статті 324 Цивільного кодексу України встановлено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення оспорюваного договору) встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" (надалі - Закон) від 06.09.2012р. № 5245-VI, який набрав чинності з 01.01.2013р., землі державної та комунальної власності вважають розмежованими.

Вказаним Законом також було внесено зміни до частини 5 статті 122 Земельного кодексу України, відповідно до якої обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Окрім того, відповідно до роз'яснень викладених у листі Державного агентства водних ресурсів України від 09.07.2013р. № 3427/9/11-13 (надалі- роз'яснення), у зв'язку з набранням чинності з 01.07.2013р. Закону України "Про аквакультуру", відповідно до статті 122 Земельного кодексу України повноваження щодо надання водних об'єктів у користування на умовах оренди у межах населених пунктів належать сільським, селищним та міським радам, а за межами населених пунктів - Раді міністрів Автономної Республіки Крим та обласним державним адміністраціям (пункт 2 роз'яснень).

Абзацом другим пункту 2 роз'яснень передбачено, що відповідно до статті 59 Земельного кодексу України та статті 51 Водного кодексу України водні об'єкти (дно та водний простір) надаються лише для рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, лікувальних, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей та проведення науково-дослідних робіт, а відповідно до частини 3 статті 122 Земельного кодексу України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування за межами населених пунктів для обмеженого переліку потреб (ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо); індивідуального дачного будівництва), у зв'язку із цим, районні державні адміністрації не мають повноважень щодо передачі в оренду водних об'єктів.

Отже, з 01.01.2013р. на підставі вказаного Закону, повноваження щодо розпорядження земельними ділянками із земель державної власності водного фонду за межами населених пунктів здійснює Харківська обласна державна адміністрація.

Разом з тим, суд зазначає, що розпорядженням земельної ділянки зазначеної у оспорюваному договорі оренди землі, розташованої на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, до 01.01.2013р. здійснювала Сахновщинська районна державна адміністрація.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації в Україні" (в редакції на момент укладення оспорюваного договору), місцева державна адміністрація має право розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Пунктом а) частини першої статті 17 Земельного кодексу України ( в редакції на момент укладення оспорюваного договору) встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин віднесено розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Отже, 1-й відповідач - Сахновщинська районна державна адміністрація (орендодавець за оспорюваних договором), на момент укладення оспорюваного договору здійснювала повноваження щодо розпорядження землями державної власності у відповідності до положень статті 13 Закону України "Про місцеві державні адміністрації в Україні", статті 17, 122 Земельного кодексу України.

Статтею 122 Земельного кодексу України (в редакції на момент укладення оспорюваного договору) визначено повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За приписами частини другої статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України та ст. 1 Закону України "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 вищевказаного Закону, однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Частиною 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частиною 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної злісності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Як вбачається з матеріалів справи, від ТОВ "Олександрівське рибне господарство" звернень до Сахновщинської районної ради та Дубовогрядської сільської ради щодо затвердження на сесії районної ради нової нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком не надходило; відповідного рішення органами місцевого самоврядування не приймалось.

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації.

Згідно ст. 289 даного Кодексу, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

У пункті 10 Договору визначено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до п. 11 Договору, орендна плата вноситься у строк до 25 числа місяця по 18,08 грн. Кінцевий розрахунок - до 15 листопада кожного року.

Грошова плата за договором оренди земельної ділянки № 1 від 08.11.2006р. вноситься на рахунок загального фонду Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району на № 0419, код 37846857 ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011.

Відповідно до п. 13 Договору оренди земельної ділянки № 1 від 08.11.2006р., розмір орендної плати переглядається один раз у 2 роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Згідно діючого Договору оренди землі, укладеного між відповідачами, ставка орендної плати складає 0,3%, тобто істотно занижена, оскільки відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України, остання повинна становити не менше 3%.

Тобто орендна плата сплачується 2-м відповідачем у розмірі, який в 100 разів менше граничного законодавчо встановленого розміру, що свідчить про суттєве недоотримання бюджетом коштів.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є, зокрема орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, що визначено також приписами п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України.

При цьому, п.п. 288.5.1 та 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки. Тобто законом визначено нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Згідно ст. 11 ЦК України, підстави виникнення цивільних та обов'язків виникають, зокрема, з договорів та інших правочинів, а безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Таким чином, розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим ніж встановлений Законом - тобто, п. 288.5 ст. 288 ПК України.

На момент укладення оспорюваного договору, розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів регулювались Законом України "Про плату за землю" (чинний на момент укладення спірного договору), статтею 2 якого встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

З набранням чинності Податковим кодексом України, а саме з 01.01.2011р., річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати. Тобто, цивільний обов'язок орендаря земельної ділянки платити не менше 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки виник з акту цивільного законодавства і не залежить від волі сторін договору оренди, які зобов'язані привести зміст договору до вимог приписів Закону.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 5 Договору, оренди землі, нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що є об'єктом оренди було визначено у розмірі 2748,71 грн. за 1 га, тобто 72304,54 грн. за вказану площу (26,3049 гектарів землі).

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про оренду землі", зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір оренди земельної ділянки № 1 від 08.11.2006р., що укладений між Сахновщиснькою районною державною адміністрацією Харківської області та TOB "Олександрівське рибне господарство", є господарським договором, умови зміни або розірвання якого визначено законом, отже мають бути дотриманими.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вирішення питання про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини 1 статті 626 Цивільного Кодексу України, відповідно до якого договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін.

Статтею 654 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 188 Господарського кодексу України, сторони передають на вирішення суду спір, якщо вони не досягли згоди щодо зміни договору. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Згідно п.п. 2.18, 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у що виникають із земельних відносин", вирішення спорів про внесення ж договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Пунктом 36 договору сторони погодили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, у разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розв'язується у судовому порядку.

Матеріалами справи, а саме наданими до матеріалів справи прокурором листами Сахновщинської районної державної адміністрації Харківської області (орендодавець за оспорюваним договором) від 15.06.2016р. № 01-24/906, Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 15.06.2016р. № 136, підтверджується відсутність будь-яких звернень з боку орендаря - ТОВ "Олександрівське рибне господарство" (орендар за оспорюваних договором) з приводу перегляду орендної плати, а саме збільшення її розміру з 0,3% до 3%.

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи листа Сахновщинської районної ради Харківської області від 15.06.2016р. № 93 вбачається, що прийнятих рішень на пленарних засіданнях, сесії районної ради, стосовно затвердження нормативно-грошової оцінки земель від ТОВ "Олександрівське рибне господарство", що на території Дубовогрядської та Катеринівської сільських рад з 2006 по 2016 роки, не було, положення та інші документи щодо порядку визначення розмірів орендної плати при укладенні договорів оренди землі на території Сахновщинського району, районною радою не розроблялись та не затверджувались. Крім того, було зазначено, що ТОВ "Олександрівське рибне господарство" не зверталось письмово до районної ради щодо перегляду нормативно грошової оцінки.

Отже, вищевказані обставини свідчать про те, що жодна з сторін оспорюваного договору та Харківська обласна державна адміністрація не ініціювали перегляд розміру орендної плати, та відповідно зміни умов договору в цій частині.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що надходження коштів від орендної плати за користування земельною ділянкою за спірним договором у неналежному розмірі порушує економічні інтереси держави, а також принцип законності діяльності органів місцевого самоврядування, згідно ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", суд дійшов висновку, що позовні вимоги Керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідачів.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 13, 14, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 11, 324, 525, 626, 651, 654, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 17, 93, 116, 122 Земельного кодексу України, ст.ст. 179, 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 16, 288, 289 Податкового кодексу України, ст.ст. 15, 21, 30 Закону України "Про оренду землі", ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації в Україна", ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Внести зміни до Договору оренди землі № 1 від 08.11.2006р., укладеного між Сахновщинською районною державною адміністрацією () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" () про надання в довгострокове платне користування земельної ділянки несільськогосподарського призначення за рахунок земель водного фонду зі ставком на території Дубовогрядської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, загальною площею 26,3049 гектарів землі, зареєстрованого у Сахновщинському районному відділенні Харківської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08.11.2006р. за № 01, виклавши пункт 9 договору в наступній редакції -

"9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі".

Стягнути з Сахновщинскьої районної державної адміністрації Харківської області (64501, Харківська область, смт.Сахновщина, вул.Шмідта, буд. 10; ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м.Харків, вул.Б.Хмельницького, 4; , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок З171, код класифікації видатків бюджету - 2800) - 689,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрівське рибне господарство" (64552, Харківська область, Сахновщинський район, с.Олександрівка; ) на користь Прокуратури Харківської області (61050, м.Харків, вул.Б.Хмельницького, 4; , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок З171, код класифікації видатків бюджету - 2800) - 689,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.07.2017 р.

Суддя Н.М. Кухар