ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2017 р.Справа № 915/506/17
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Ярош А.І., Принцевської Н.М.

(Склад колегії суддів змінено на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.07.2017р.)

Секретар судового засідання: Маленкова О.П.

За участю повноважних представників сторін:

від позивача - Селіванов С.А., за довіреністю;

від відповідача - Павленко І.В., за довіреністю.

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року

по справі № 915/506/17

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про розірвання договору

В С Т А Н О В И Л А:

25 травня 2017 року Приватне акціонерне товариство «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» (далі - ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ») звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН»), в якій просило розірвати договір № 25-В-ФДЛ-16 від 10 лютого 2016 року, укладеного між ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» та ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН».

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року по справі № 915/506/17 (суддя Смородінова О.Г.) відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивачем не доведена істотна зміна обставин за Договором № 25-В-ФДЛ-16 від 10.02.2016р., на яку він посилається як на підставу позову.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вважаючи його правомірним та обґрунтованим.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13 липня 2017 року колегією суддів у складі головуючого судді Лисенко В.А., суддів: Ліпчанської Н.В., Ярош А.І., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В зв'язку з перебуванням судді-члена колегії Ліпчанської Н.В. на лікарняному з 19 липня 2017 року, по справі призначено повторний автоматичний розподіл апеляційної скарги від 19.07.2017р., яка колегією суддів у складі головуючого судді: Лисенко В.А., суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І., прийнята до свого провадження відповідною ухвалою.

До початку розгляду справи представником апелянта заявлене клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: висновку науково правової експертизи щодо відносин, які виникають у зв'язку з істотними змінами обставин у розумінні ст. 652 ЦК України на 22 аркушах, а також листування між позивачем та суборендарем. Неможливість надання цих документів суду першої інстанції мотивовано відмовою з боку суду першої інстанції у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату для залучення додаткових документів.

Судова колегія відхилила зазначене клопотання, оскільки сторона не була позбавлена можливості надати доказі на час розгляду справи з 31 травня по 27 червня 2017 року.

Представником ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» заявлене клопотання про залучення до матеріалів справи копії розпорядження КМУ від 12.07.2017р. № 478-р та копію листа філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» ДП «Адміністрація морських портів України» від 19.07.2017р. № 2822. У клопотанні сторона взагалі не надала обґрунтувань поважності причин ненадання цих документів суду 1 інстанції.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Оскільки апелянтами взагалі не надано правового обґрунтування поважності причин ненадання зазначених документів суду першої інстанції, судова колегія не має правових підстав для прийняття зазначеного документу до справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки Господарським судом Миколаївської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судовою колегією встановлено таке.

10 лютого 2016 року між сторонами був укладений Договір № 25-В-ФДЛ-16, відповідно до якого відповідач, як замовник, доручає, а позивач, як виконавець, зобов'язується надати послуги з ремонту класифікаційного землесоса «Тилигульский» (далі - послуги) з використанням матеріалів, запасних частин, комплектуючих, обладнання, агрегатів, вузлів, лакофарбних, замінюваних та витратних матеріалів, мастил, олив та інших технічних рідин тощо виконавця (далі - матеріальні ресурси) в порядку, в строки та на умовах, визначених цим договором, відповідно до попередньої ремонтної відомості класифікаційного ремонту землесоса «Тилигульский»), яка є невід'ємною частиною цього Договору (Додаток № 1) (п. 1.1).

Пунктом 1.5 сторони закріпили, що надання послуг та, відповідно, оплата, здійснюється тільки за умови наявності відповідних витрат у затвердженому в установленому порядку фінансовому плані замовника на відповідний рік (відкладальна обставина згідно статті 212 Цивільного кодексу України).

За умовами пунктів 6.1, 6.2, 6.8, 6.9 Договору:

6.1. Строк надання послуг становить 120 (сто двадцять) календарних днів з дати отримання виконавцем попередньої оплати (авансу) відповідно до умов цього договору або підписання акту приймання судна в ремонт, в залежності від того, яка подія відбудеться першою, але не пізніше, ніж до 30.06.2016.

6.2. Дата початку надання послуг фіксується актом приймання судна в ремонт; закінчення ремонту - актом про приймання судна з ремонту.

6.8. Виконавець після завершення надання повного обсягу послуг та підписання сторонами протоколів швартовних та ходових випробувань надає замовнику акт здачі-приймання наданих послуг в двох примірниках, який протягом 10 (десяти) робочих днів з дня отримання замовник повинен підписати та один примірник підписаного акту здачі-приймання наданих послуг повернути виконавцю, або надати письмову мотивовану відмову в той же строк.

6.9. Після завершення надання послуг, проведення швартовних та ходових випробувань і складання протоколів швартовних та ходових випробувань, приймання судна Регістром Судноплавства України та підписання виконавчої ремонтної відомості, сторони підписують акт приймання судна з ремонту.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що ціна цього договору становить 48 303 613, 77 грн., без ПДВ, окрім цього ПДВ 9 660 722, 75 грн., всього ціна цього договору 57 964 336, 52 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно розділу 12, договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та засвідчення печатками сторін, але виключно за умови надання виконавцем у день укладення цього договору оригіналу забезпечення відповідно до умов р.5 та р.7 цього договору, та діє до 31.12.2016р, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань сторонами.

29 липня 2016 року сторони між собою уклали Додаткову угоду № 1 до наведеного договору, згідно якої враховуючи виявлення тріщин на опорних буртах в галтельному переході Е/Г блоків циліндрів (верхній опорний бурт) ВДГ.ЛБ. Двигун 4L 20/27 - 1 шт. та ВДГ.ПрБ, Двигун 4L 20/27 - 1 шт. т/х «Тилигульский» (підтверджено дефектовочно-технологічною відомістю ремонту МТГ 16-04-21 (п. 11.25.4 РВ) ВДГ «МАN» 4L 20/27, протоколами магнітнопорошкового контролю від 18.03.2016р. № 350/1 та № 351/1, результатами повторної дефектоскопії, виконаної за вимогою замовника, - а саме протоколами магнітнопорошкового контролю від 08.07.2016р. № 466 та 467, а також Актом огляду судна Регістру судноплавства України № 311-05607-16 від 08.07.2016р., що є належними документальними підтвердженнями об'єктивних обставин, які спричинили продовження строку надання послуг за договором), домовились пункт 6.1 Договору від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 викласти в наступній редакції:

« 6.1. Строк надання Послуг становить 294 календарних дні (з 25.02.2016р. (підписання Акту приймання Судна в ремонт) по 15.12.2016р. включно). Підстава - Додаток № 1, що є невід'ємною частиною цієї Додаткової угоди».

02 грудня 2016 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 2 до договору № 25-В-ФДЛ-16 від 10.02.2016р., якою учасники внесли зміни як до основного договору, так і до додаткової угоди № 1 від 29.07.2016р., враховуючи зміну типу (найменування) і реквізитів виконавця, а саме: слова «Публічне акціонерне товариство «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» замінили словами «Приватне акціонерне товариство «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ».

Попередня оплата Замовником здійснюється (аванси надаються) тільки за умови наявності у Замовника оригіналу документу щодо оформлення виконавцем належного забезпечення її повернення, далі - Забезпечення (вид забезпечення: безумовна безвідклична банківська гарантія банківської установи) на суму попередньої оплати щодо забезпечення виконання зобов'язань Виконавця в частині повернення такої попередньої оплати у випадках та на умовах, передбачених цим Договором, зі строком до 31.12.2016р. (п. 5.1.1. Договору).

За умови надання Забезпечення відповідно до умов цього Договору, Замовником сплачується попередня оплата у розмірі 50% від ціни цього Договору, зазначеної в п. 4 цього Договору протягом 10 банківських днів після отримання від Виконавця рахунку на оплату. Рахунок на оплату надається Виконавцем після отримання від Замовника письмового повідомлення про заплановану дату постановки судна в ремонт, яке надається Замовником не пізніше, ніж за 10 календарних днів до запланованої дати поставки судна в ремонт (пункт 5.1.3. Договору).

50% від ціни Договору (57 964 336, 52 грн.) становить 28 982 168, 26 грн.

Пунктом 5.1.4. Договору встановлено, що виконавець протягом строку надання Послуг зобов'язаний використати отримані від Замовника грошові кошти. По закінченню строку використання авансу невикористані суми авансу (у разі наявності) Повертаються Замовнику. Аванс закривається на підставі наданих Виконавцем та підписаних Сторонами Акту здачі-приймання наданих Послуг та проміжної ремонтної відомості фактично наданих послуг.

Після повного закриття Виконавцем отриманого авансу за умови надання забезпечення Замовник може надати Виконавцю наступний аванс, розмір якого не перевищує 30% від залишку по договору, який Виконавець зобов'язується використовувати протягом строку надання Послуг та не використані суми авансу (у разі наявності) повернути Замовнику на пізніше дати закінчення строку надання Послуг, визначеної цим договором (пункт 5.1.5. Договору).

Закриття наступного авансу проводиться Замовником на підставі наданих Виконавцем та підписаних сторонами Акту здачі-приймання наданих Послуг та проміжної відомості фактично наданих послуг (пункт 5.1.6. Договору).

Остаточний розрахунок за вирахуванням сплачених Змовником за цим Договором платежів здійснюється протягом 10 банківських днів з дня підписання Сторонами Акту здачі-приймання наданих Послуг, ремонтної відомості (які видаються Замовнику в день підписання Акту приймання судна з ремонту) та отримання оригіналу належним чином оформленого рахунку (в залежності від того, яка дата є більш пізньою) - пункт 5.1.7. Договору.

На виконання умов Договору, в момент його підписання Апелянтом Відповідачу було надано забезпечення у вигляді банківської гарантії на суму 28 982 168, 26 грн., а Відповідач в свою чергу перерахував Апелянту 28 982 168, 26 грн. авансового платежу.

Вирішуючи питання щодо правових підстав для розірвання спірного договору, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Таким чином, за своєю правовою природою Договір від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 є договором підряду.

За приписами ст. 652 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Судова колегія звертає увагу, що під істотними слід розуміти таку зміну обставин, що якби, сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Юридичні факти, які стали підставою для зміни або розірвання договору, мають виникати після його укладення і впливати на його сторони або одну з них таким чином, що виконання договірних зобов'язань для однієї із сторін договору стало обтяжливим для неї і поставило б її в явне невигідне становище порівняно з тими особами, які укладають аналогічні договори після зазначених обставин, а також порівняно з її контрагентом.

З матеріалів справи вбачається, що в ході виконання спірного договору виникли обставини, які сторони не мали можливості передбачити при укладенні договору.

Так при проведенні ремонтних робіт виявлені недоліки, які виникли не з вини ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» та зумовили значне збільшення строку виконання робіт по цьому договору.

29 липня 2016 року між Апелянтом та Відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до Договору від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16, відповідно до якої, враховуючи виявлення тріщин на опорних буртах в гальтельному переході Е/Г блоків циліндрів (верхній опорний бурт) ВДГ.ЛБ. Двигун 4Ь 20/27 - 1 шт. та ВДГ «МАЙ» 4Ь 20/27, згідно протоколів магнітно порошкового контролю від 18.03.2016р. № 350/1 та № 351/1, результатів повторної дефектоскопії, виконаної за вимогою Замовника, а саме: протоколів магнітно порошкового контролю від 08.07.2016 № 466 та 467, а також акту огляду судна Регістру судноплавства України № 311-05607-16 від 08.07.2016р., що є належними документами щодо підтвердженнями об'єктивних обставин, які спричинили продовження строку надання послуг за Договором, сторони домовились пункт 6.1. Договору від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 викласти в наступній редакції:

« 6.1. Строк надання послуг становить 294 календарних дні (з 25.02.2016р. (підписання Акту приймання судна в ремонт) по 15.12.2016р. включно). Підстава -Додаток № 1, що є невід'ємною частиною цієї Додаткової угоди.».

Одночасно з додатковою угодою № 1 до договору від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 сторонами було укладено та підписано Додаток № 1 до додаткової угоди № 1 - Графік надання послуг за Договором № 25-В-ФДЛ-16 від 10.02.2016р.

Отже, за Договором виникла необхідність проведення додаткових робіт, які Сторонами не були обумовлені, що призвело до істотного збільшення строків надання послуг по ремонту землесоса «Тилигульський» та суттєвого перевищення ціни Договору у зв'язку з тим, що під час дії збільшених строків надання послуг, внаслідок змін у податковому та бюджетному законодавстві України, істотно збільшилися вартість запланованих робіт, ціни на матеріали, устаткування, тощо.

Таким чином, укладання Додаткової угоди № 1 стало причиною значного непередбачуваного подовження строку надання послуг за Договором. Разом з цим, при укладенні Договору Сторони виходили з того, що таке подовження строку надання послуг за Договором не наступить.

14 грудня 2016 року між Апелянтом та Відповідачем підписано акт здачі-приймання № 1 наданих послуг з ремонту т/х «Тилигульський» відповідно до договору № 25-В-ФДЛ-16 від 10.02.2016р. Згідно даного акту Апелянтом надані Відповідачу послуги на суму 22 592 660,99 грн., щодо наданих та прийнятих послуг Сторони претензій один до одного не мають.

Залишок від авансової суми в розмірі 6 389 507,27 грн. (28 982 168,26 грн. (аванс) -22 592 660,99 грн. (вартість виконаних робіт) було повернуто Відповідачу Банківською установою згідно банківської гарантії № 16-6523 від 10.02.2016р. (з урахуванням зміни № 1 від 12.09.2016р. вих. № 16-49290).

На початку січня 2017 року Апелянт отримав від Відповідача лист № 74 від 06.01.2017 року, відповідно до якого Відповідач повідомляв Апелянта про те, що станом на 31.12.2016 року річний фінансовий план ДП «Адміністрація морських портів України» на 2017 рік не затверджено у встановленому порядку.

Постановою КМУ від 03.10.2012 № 899 «Про порядок здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектору економіки у разі не затвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку» заборонено здійснювати витрати на капітальні інвестиції до затвердження річного фінансового плану.

Зважаючи на вище викладене та у відповідності до п.1.5. Договору від 10.02.2016 р. № 25-В-ФДЛ-16 надання послуг за Договором підлягає зупиненню до затвердження у встановленому порядку річного фінансового плану ДП «АМПУ» на 2017 рік.

Згідно п.1.5. Договору, надання послуг та відповідно оплата, здійснюються тільки за умови наявності відповідних витрат у затвердженому порядку фінансовому плані Замовника на відповідний рік.

Листом від 06.01.2017 року № 74 Відповідач повідомив Апелянта про зупинення надання послуг по договору від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 до затвердження у встановленому порядку річного фінансового плану ДП «Адміністрація морських портів України» на 2017 рік (а.с. 209).

Листом від 29.03.2017р. № 1207 Відповідач повідомив Апелянта про те, що договір від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 є діючий.

Таким чином збільшення строків виконання робіт та зупинення надання послуг за Договором обумовили суттєве збільшення вартості ремонтних робіт.

Крім цього з набуттям чинності змін до бюджетного та податкового законодавства, що є загальновідомими фактами, (щодо збільшення мінімальної заробітної плати та відповідно податків і зборів, які утримуються при нарахуванні й виплаті заробітної плати), зростанням вартості іноземної валюти, пального, цін на матеріали й устаткування, значно збільшилась вартість послуг субпідрядних організацій.

При визначенні ознак істотності змін, необхідно виходить із непередбачуваності настання таких змін на момент укладання договору; тривалості існування таких обставин; невідворотність їх настання; відсутність заінтересованості сторін щодо їх виникнення.

У даному конкретному випадку на момент укладання договору № 25 -В-ФДЛ -16 від 10.02.2016р. та №7 від 19 травня 2016 року сторони не могли передбачити з об'єктивних причин факт незатвердження фінансового плану ДП «Адміністрація морських портів України» на 2017 рік.

У даному випадку Апелянт та Відповідач у зв'язку з істотним зростанням вартості робіт по договору після його укладання, у тому числі у зв'язку з підписанням Додаткової угоди, не досягли згоди щодо збільшення кошторису на виконання робіт за договором. Апелянт неодноразово завбачливо намагався усунути відповідні негативні обставини щодо зменшення прибутку очікуваного ним від Договору. Сторони виходили з того, що Договір буде виконаний саме у строк дії затвердженого фінансового плану Відповідача на 2016 рік, тому зупиняти його дію до затвердження у встановленому порядку річного фінансового плану ДП «Адміністрація морських портів України» на 2017 рік необхідності не буде.

Також, Сторонами в умовах Договору не було передбачено, що ризики підвищення вартості матеріалів і устаткування та вартості послуг субпідрядних організацій, які виникли у зв'язку з значним збільшенням Строку надання послуг з 3 місяців до 6 місяців (після підписання Додаткової угоди від 29.07.2016 року) буде покладено на Апелянта.

Крім цього, згідно зі ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

На даний час, сума вартості робіт, які ще потрібно виконати за умовами Договору, складає 35 371 675, 53 грн., що становить 61, 03%, виходячи з наступного розрахунку:

Формула - вартість виконаних робіт поділена на суму договору помножене на 100

- 22 592 660, 99 грн. - вартість виконаних робіт;

- 57 964 336, 52 грн. - сума договору.

22 592 660, 99 грн. / 57 964 336, 52 грн. *100 = 38,97% - обсяг виконаних робіт у відсотках.

100% - 38,97% = 61,03% - розмір робіт які ще потрібно виконати по договору у відсотках.

Тобто, якщо б дія Договору від 10.02.2016р. № 25-В-ФДЛ-16 продовжувалась це могло спричинити порушення ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки залишок не виконаних робіт по Договору значно перевищує визначену норму - 20%.

Судовою колегією встановлено, що 27.02.2017р. листом за № 157 позивачем направлено до відповідача пропозицію про розірвання договору № 25 -В-ФДЛ-16 від 10.02.2016. (а.с. 224) у зв'язку з відсутністю затвердженого фінансового плану на 2017 рік, суттєвого збільшення у 2017 році вартості послуг, пов'язаних із зростанням з 01.01.2017р. розміру мінімальної заробітної плати та відповідно податків і зборів , а тому й послуг субпідрядників в порівняні з їх вартістю у 2016 році.

29 березня 2017 року листом за № 1207 відповідачем відмовлено у розірванні договору (а.с. 226).

03 квітня 2017 року позивач повторно звернувся до ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» з пропозицію про розірвання договору № 25 -В-ФДЛ-16 від 10.02.2016р. (а.с. 227) у зв'язку з ризиком порушення законодавства «Про публічні закупівлі».

22 травня 2017 року відповідачем відмовлено у розірвані Договору та пропоноване укласти додаткову угоду про призупинення строку надання послуг з класифікаційного ремонту з/с «Тилигульський» (а.с. 229).

Але суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені документи.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, наданих у постанові від 23 березня 2012 року м. Київ № 6 «Про судове рішення» Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Рішення має бути викладено чітко, зрозуміло, грамотно (тобто не містити граматичних і стилістичних помилок, виправлень). Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого:- чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову). 4. Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Всупереч зазначеним вимогам, суд першої інстанції не надав правового обґрунтування доводам позивача, пославшись лише на недоведеність позовних вимог.

За таких обставин рішення суду першої інстанції не можна вважати таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При прийнятті нового рішення судова колегія задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, оскільки позивачем доведено настання одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, при істотній зміні обставин.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 у справі № 6-167цс13, яка відповідно до приписів статті 111-28 ГПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Присутність одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України у даному конкретному спорі підтверджується наявністю непередбачених умовами договору додаткових робіт, збільшенням внаслідок цього строку виконання робіт, що фактично не завершено у 2016 році, відсутність затвердженого річного фінансового плану замовника на 2017 рік, забороною на державному рівні Постановою КМУ від 03.10.2012р. № 899 «Про порядок здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектору економіки у разі не затвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку» здійснювати витрати на капітальні інвестиції до затвердження річного фінансового плану, зростання з 01.01.2017р. розміру мінімальної заробітної плати, що тягне збільшення витрат у 2017 році порівняно з 2016 роком, та є наслідком порушення майнових інтересів позивача при розрахунках із субпідрядниками, відсутність в умовах договору посилань, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, внаслідок чого з ДП «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» на користь ПАТ «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» стягуються судові витрати у розмірі 3 360 грн., що складаються з витрат на оплату судового збору у сумі 1 600 грн. за подачу позовної заяви та 1 760 грн. за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 101, 103 п. 2, 104 п. 4 ч. 1, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» задовольнити.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 27 червня 2017 року по справі № 915/506/17 - скасувати.

Позов Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» - задовольнити.

Розірвати договір № 25-В-ФДЛ-16 від 10 лютого 2016 року, укладений між Приватним акціонерним товариством «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Стягнути з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Філії «ДЕЛЬТА-ЛОЦМАН» Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» на користь Приватного акціонерного товариства «ДУНАЙСУДНОРЕМОНТ» судові витрати у розмірі 3 360 (три тисячі триста шістдесят) гривень.

Господарському суду Миколаївської області доручити видати наказ із зазначенням усіх необхідних реквізитів сторін

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 21.07.2017р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя А.І. Ярош

Суддя Н.М. Принцевська