РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017Справа №910/9827/17

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛК-інвест»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія Стальтрейд»

Про стягнення 40441,70 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Скиба М.С. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «ФЛК-інвест» до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія Стальтрейд» про стягнення 40441,70 грн..

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо поставки оплаченого позивачем товару.

Суд своєю ухвалою від 19.06.2017 порушив провадження у справі № 910/9827/17, розгляд останньої призначив на 10.07.2017.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія Стальтрейд» (продавець) виставило товариству з обмеженою відповідальністю «ФЛК-інвест» (покупцю) рахунок-фактуру № 14985 від 02.11.2016 на суму 124919,40 грн. на оплату металопроакату.

Платіжним дорученням № 2064 від 03.11.2016 позивач перерахував відповідачу 124919,40 грн..

Виставлення продавцем рахунку-фактури та оплата його покупцем свідчить про укладення між ними договору купівлі-продажу у спрощеній формі.

За договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідач поставив товар на суму 84477,70 грн..

Відповідач не поставив 3,49 тонн товарної позиції «Арматура 14» на суму 40065,20 грн. (з ПДВ) та 0,03 тонни товарну позицію «Проволока» на суму 376,50 грн. (з ПДВ).

Вимога позивача від 12.12.2016 про поставку товару на суму 40441,70 грн. залишена відповідачем без задоволення.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 ЦК України покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у випадку, якщо продавець не передав товар у встановлений строк.

Станом на день розгляду справи товар на суму 40441,70 грн. відповідачем не поставлено, кошти не повернуто.

Таким чином, факт порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення 40441,70 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія Стальтрейд» (вул. Ванди Василевської, 13А, корпус 1, м. Київ, 04116, код 40246161) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛК-інвест» (вул. Поліграфічна, 7, м. Фастів, Київська область, 08500, код 38408140) 40441,70 грн. боргу, 1600,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 26.07.2017.

Суддя С. А. Ковтун