РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017Справа №910/8128/17

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

про стягнення 15954,46 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Чала І.М. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 15954,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 02.09.2014, на Столичному шосе у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Volkswagen» - ТОВ «Юнгхайнріх Ліфт Трак» (страхувальник), Договору добровільного страхування автотранспорту №CAS0022032 від 30.10.2013, виплатив власнику пошкодженого транспортного засобу страхове відшкодування в розмірі 32358,77 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_2, було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий альянс», позивач, звернувся до відповідача із регресною вимогою на суму 32358,77 грн., проте відповідач лише частково сплатив суму виплаченого страхового відшкодування на суму 16404,31 грн.

Враховуючи викладене, на підставі положень ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування з урахуванням часткової оплати відповідачем в розмірі 15954,46 грн.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема зазначив, що відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16404,31 грн. за вирахуванням суми франшизи передбаченої договором позивача та відповідача. Крім того, відповідач зазначає, що позивачем при зверненні до відповідача із регресною вимогою не було враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. За таких обставин відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.10.2013 між Приватним акціонерним товариством «К'Ю БІ І Україна», наразі - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (страховик) та власником автомобіля марки «Volkswagen» - ТОВ «Юнгхайнріх Ліфт Трак» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування автотранспорту №CAS0022032, за умовами якого застраховано, зокрема, автомобіль НОМЕР_2, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9432160, 02.09.2014, на вул. Столичне шосе у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю, автомобіля НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_5, автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10.10.2001.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.09.2014 по справі №752/14832/14-п, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування автотранспорту №CAS0022032 від 30.10.2013, на підставі страхового акту № від 11.09.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen» в розмірі 32358,77 грн., що підтверджується платіжними дорученням №000032855 від 16.09.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО - ТОВ «Атлант-М Лепсе» №-1 від 05.09.2014 згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, склала 33858,77 грн.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/6409909 у Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий альянс», чинного на момент скоєння ДТП (02.09.2014). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування автотранспорту №CAS0022032 від 30.10.2013, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із вимогою (вих.№R/L17958 від 24.07.2015) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 32358,77 грн.

Пунктом 32.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик не пізніше 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими, зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Так, відповідачем на виконання зазначеної претензії було перераховано на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 16404,31 грн. В обґрунтування зменшення суми страхового відшкодування відповідач зазначив, що позивачем не було враховано коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу та на включено до суми страхового відшкодування франшизу.

Так, враховуючи заперечення відповідача, суд вважає за належне зазначити наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, експертною установою ТОВ «ІТС Моторс» за замовленням позивача, було проведено автотоварознавче дослідження автомобіля НОМЕР_2, з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок вказаної ДТП.

За результатами проведення дослідження складено звіт від 08.09.2014, у якому визначено, що вартість матеріального збитку складає 18414,31 грн.

Як вбачається з наданого позивачем звіту, експертом при проведенні дослідження було враховано значення коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу в розмірі 0,6104.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги положення ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі визначеному відповідно до звіту 08.09.2014.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Крім того, судом враховано, що Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» було здійснено часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 16404,31 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п.36.1, 36.2 ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 1500 грн. виплаченого страхового відшкодування (18414,31 грн. - 16404,31 грн. виплаченого страхового відшкодування - 510 грн. франшизи).

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи відповідача щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог частково спростовуються наявними в матеріалах справи документами, відтак суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 33-37; ідентифікаційний код 19411125) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 25395057) 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 33 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 150 (сто п'ятдесят) грн. 43 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 19.07.2017

Суддя Я.В. Маринченко