ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Справа № 923/566/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 11817 грн. 72 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Мироненко Г.О., представник, дов. № 01-4/50 від 28.04.2017р.;

від відповідача - не прибув.

Сутність спору: Позивач (Приватне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон, ) звернувся з позовом в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Херсон, ІПН НОМЕР_1) 11817 грн. 72 коп., у тому числі: 10222 грн. 39 коп. основного боргу за надані на підставі укладеного між сторонами договору № 171 від 01.11.2008р. (дія якого щорічно продовжувалася) послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.10.2016р. по 21.04.2017р., 253 грн. 26 коп. інфляційних втрат та 102 грн. 97 коп. річних за прострочення грошового зобов'язання, а також 1239 грн. 10 коп. пені за прострочку виконання грошових зобов'язань по оплаті вартості наданих послуг.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Присутній в судовому засіданні уповноважений представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач на виклик суду для участі у розгляді справи не прибув, правом надання письмового відзиву не скористався, направлена на його адресу ухвала про порушення справи повернулася до суду з довідкою Укрпошти форми 20 у зв'язку із закінченням строку зберігання.

Натомість про обізнаність відповідача щодо дати, часу і місця розгляду справи свідчить подане ним через канцелярію господарського суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з необхідністю зібрати документи, необхідні для підготовки відзиву.

Позивач проти заявленого клопотання заперечує, вважаючи його направленим на затягування вирішення спору.

Зазначає, що відповідач є системним неплатником з огляду на те, що борги за послуги, надані протягом 2014-2016р.р. стягувалися в судовому порядку.

Зважаючи на дату порушення справи (21.06.2017р.) та дату призначення справи до розгляду (25.07.2017р.) відповідач мала достатньо часу для надання за наявності письмових обґрунтованих належними доказами заперечень.

Врахувавши доводи сторін, суд залишає подане відповідачем клопотання без задоволення, урахувавши наступне.

Ухвалою про порушення справи від 21.06.2017р., яка була направлена сторонам 21.06.2017р. за вих. № 923/566/17/5056/17, суд визнав обов'язковою явку уповноважених представників сторін, а також зобов'язав відповідача надати суду письмовий, обґрунтований належними доказами відзив на позов.

Відповідно до ст. 4-5 ГПК України вимоги ухвали є обов'язковими для сторін.

Відповідач, явка якої була визнана обов'язковою, на виклик суду для участі у розгляді справи не прибула, поважність причин, що унеможливили явку, не повідомила і належними доказами не довела.

В поданому через канцелярію господарського суду клопотанні відповідач не конкретизувала, які документи, необхідні для підготовки заперечень та у який спосіб вони спростовують підстави поданого позову, причини, що унеможливили їх одержання та подання у встановлені судом строки.

Судом взято до уваги, що відповідач, з урахуванням припису ч. 3 ст. 22 ГПК України, мав достатньо часу для підготовки та надання суду необхідних доказів, питання перенесення розгляду справи вирішується судом шляхом оцінки доводів заявника і є правом а не обов'язком, наданих документів достатньо для винесення рішення по суті заявленої вимоги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до статуту ПрАТ «Херсонська ТЕЦ», товариство надає фізичним та юридичним особам міста Херсона послуги з постачання теплової енергії.

Згідно ст. 1 Закону «Про теплопостачання» тариф (ціна) на теплову енергію - грошовий вираз витрат на виробництво, транспортування, постачання одиниці теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням рентабельності виробництва, інвестиційної та інших складових, що визначаються згідно із методиками, розробленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Регулювання тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії з урахуванням змін цін на енергоносії та інших витрат, визначено ст. 15 цього ж Закону одним із основних завдань державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України, Законом України «Про ціни та ціноутворення», іншими законодавчими актами встановлено, що в Україні діють вільні та регульовані ціни. Наведені норми свідчать, що вартість послуг з постачання теплової енергії відноситься до сфери регульованих цін і встановлюється уповноваженим державним органом.

Частиною 6 ст. 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вартість послуг з теплопостачання, що застосовувалась ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» протягом опалювального періоду 2016 - 2017р.р. була встановлена відповідно до: Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.09.2016р. № 1757; Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 02.12.2016р. № 2126; Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 29.12.2016р. № 2439; Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01.02.2017р. № 151.

Споживачем послуг ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» із постачання теплової енергії є фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач). Між ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 171 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 01.11.2008р. (надалі - договір).

Пунктом 26 договору визначено, що договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Станом на сьогодні договір не є розірваним, він є пролонгованим і чинним, отже, обов'язковим до виконання.

Відповідно до п. 1 договору, виконавець (ПрАТ «Херсонська ТЕЦ») зобов'язався надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2 зазначеного договору визначено, що суб'єктом користування послугами виконавця є власник (наймач, орендар) приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1, тобто, відповідач у справі.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21.07.2005р. № 630, регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги).

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлює, що виконавцем послуги є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Крім того, ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено права та обов'язки споживача теплової енергії, зокрема визначено, що до основних обов'язків споживача відноситься додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 1 договору споживач прийняв на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами, у строки та на умовах, передбачених договором.

Пунктом 8 договору передбачено, що оплата за отримані послуги здійснюється у строк не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до п. 15 договору споживач зобов'язаний оплачувати послуги у строки встановлені договором. Позивач належним чином виконував зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення, що підтверджується довідками про наявність опалення в будинку № 9, розташованого за адресою вул. Залізнична, м. Херсон за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. включно. (а.с. 49-66).

На підставі вказаних вище даних, з урахуванням положень договору, складено акти виконаних робіт та виставлено відповідні рахунки на оплату. Зазначені акти та рахунки були направлені відповідачу листами: № 06-1/2326 від 08.11.2016р.; № 06-1/3036 від 21.12.2016р.; № 06-1/102 від 18.01.2017р.; № 06-1/335 від 13.02.2017р.; № 06-1/642 від 16.03.2017р.; № 06-1/851 від 11.04.2017р. (а.с. 38-48).

Викладене свідчить про виконання позивачем договірних зобов'язань в частині надання передбачених умовами договору послуг.

Відповідач, в порушення положень договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, вимог ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», свої зобов'язання виконував неналежним чином, несвоєчасно та не у повному обсязі оплачував послуги з централізованого опалення, що стало наслідком утворення боргу в сумі 10222 грн. 39 коп.

Відповідно до довідки щодо руху заборгованості відповідача за період з 01.10.2016р. по 21.04.2017 року, виданої бухгалтером СЗТЕ ПрАТ «Херсонська ТЕЦ», станом на 21.04.2017 року заборгованість відповідача складає 10222 грн. 39 коп. (а.с. 29).

Рахунки за надані послуги з централізованого опалення на оплату направлялися поштою з рекомендованим повідомленням (а.с. 39; 41; 43; 45; 47; ).

З метою вжиття заходів щодо врегулювання питання погашення боргу, відповідачу позивачем направлена вимога про сплату заборгованості від 11.04.2017р. № 06-1/863, яка залишена без відповіді і реагування. (а.с. 67).

Пунктом 18 договору передбачено, що за несвоєчасне внесення платежів за послуги, споживач несе відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій, визначених п. 12 договору (пеня у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення платежу), а також інфляційні витрати та 3% річних.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Частиною 3 ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданих позивачем розрахунків, борг відповідача за спожиті за період з жовтня 2016р. по березень 2017р. включно та не оплачені послуги з теплопостачання складає 10222 грн. 39 коп.; сума нарахованої за період прострочення платежів (суми боргу враховано по періодах та наявних сумах прострочки) з 21.11.2016р. по 19.06.2017р. пені складає 1239 грн. 10 коп.

З урахуванням положень ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення боржником грошового зобов'язання за період з 21.11.2016р. по 20.06.2017р. позивач нарахував відповідачу 102 грн. 97 коп. річних а також 253 грн. 26 коп. інфляційних втрат за період прострочки з 21.11.2016р. по 31.05.2017р.

Розрахунки інфляційних втрат, річних та пені судом досліджено, визнано такими, що проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства.

Відповідач доказів погашення боргу або обґрунтованих належними доказами заперечень суду не надав.

З урахуванням викладеного, вищенаведених норм чинного законодавства, господарський суд визнав позов обґрунтованим і задовольняє його у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат по сплаченому позивачем судовому збору в сумі 1600 грн.

Надаючи оцінку доказам з урахуванням процесуальної норми ст. 43 ГПК України, судом враховано, що відповідач систематично ухиляється від здійснення оплати одержаних послуг з теплопостачання. Зокрема, заборгованість за надані протягом 2014-2015р.р., 2015-2016р.р. послуги стягувалась на підставі рішень Господарського суду від 24.09.2015р. у справі № 923/1342/15, від 22.12.2016р. у справі № 923/1224/16. (а.с. 74-78).

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; юридична адреса: АДРЕСА_2, 73000), р. рахунки не відомі на користь Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (; юридична адреса: Бериславське шосе, 1, м. Херсон, 73036) суму основної заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 10222 (десять тисяч двісті двадцять два) грн. 39 коп. на розрахунковий рахунок № 6572 в ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1; юридична адреса: АДРЕСА_2, 73000), р. рахунки не відомі на користь Приватного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (; юридична адреса: Бериславське шосе, 1, м. Херсон, 73036) суму 3% річних у розмірі 102 (сто два) грн. 97 коп., суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 253 (двісті п'ятдесят три) грн. 26 коп., суму пені, яка становить 1239 (одна тисяча двісті тридцять дев'ять) грн. 10 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. на розрахунковий рахунок № 8658 в ПАТ "Акцент Банк", МФО 307770.

Повне рішення складено 26.07.2017р.

Суддя Н.О. Задорожна