ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 921/1249/13-г/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Кравчук Н.М.

Матущак О.І.

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( представник)

від відповідача 1,2 : не з'явились

від третьої особи (скаржник) - ОСОБА_4 (представник), ОСОБА_5

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 від 18.04.2017 року

на рішення господарського суду Тернопільської області від 28.03.2017р. (суддя Н.Бурда)

у справі № 921/1249/13-г/13

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

1.Микулинецької селищної ради, вул. С.Бандери, 11, смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області

2. Селищного голови смт. Микулинці ОСОБА_6, АДРЕСА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5

про визнання договору купівлі-продажу укладеним

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Тернопільської області від 28.03.2017р. у справі № 921/1249/13-г/13 позов задоволено. Визнано Договір купівлі-продажу земельних ділянок шляхом викупу між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Микулинецькою селищною радою укладеним в поданій позивачем редакції.

Провадження у справі щодо селищного голови смт. Микулинці ОСОБА_6 (АДРЕСА_3

Рішення суду про задоволення позову мотивоване тим, що прийнявши рішення сесії №1084 від 21.12.2012р., Микулинецькою селищною радою було визначено предмет договору, його ціну та умови продажу земельних ділянок та погоджено істотні умови договору купівлі-продажу земельних ділянок загальною площею 0,2460 га по АДРЕСА_4 а відмова в укладенні такого договору за наявності визначених його основних умов, є безпідставною. За таких обставин, між сторонами виникли переддоговірні відносини, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про придбання спірної земельної ділянки, а Микулинецькою селищною радою на сесії прийнято відповідне рішення, яке повинно бути покладено в основу договору купівлі-продажу земельної ділянки.

В частині позовних вимог ФОП ОСОБА_2 до селищного голови смт. Микулинці ОСОБА_6, враховуючи суб'єктний склад сторін, суд першої інстанції припинив провадження згідно з ч.1 п.1 ст.80 ГПК України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

В апеляційній скарзі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_5 просить дане рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи це тим, що передаючи у власність земельну ділянку позивачу, Микулинецька селищна рада не врахувала наявність знаходження на ній під'їзної асфальтованої автомобільної дороги, яка використовується для доступу до будівель цілісного комплексу колективного підприємства Микулинецької фабрики «ІНФОРМАЦІЯ_1». Укладеним договором купівлі - продажу земельних ділянок апелянта ОСОБА_5 фактично позбавлено права під'їзду по єдиній асфальтній дорозі до належних йому будівель. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції незаконно відмовлено у зупинення провадження у даній справі.

У судове засідання не з'явилися представники відповідачів, хоча останні належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи думку присутніх представників сторін, законодавчо встановлений строк розгляду спору, відсутність процесуальних перешкод для розгляду справи в даному судовому засіданні, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі відсутніх учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів.

Представником скаржника було заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням Теребовлянського районного суду тернопільської області у справі № 606/176/17 за позовом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_2 та Микулинецької селищної ради про визнання незаконним і скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши думку представників сторін, апеляційний суд вважає, що заявлене клопотання про зупинення провадження у даній справі задоволенню не підлягає, оскільки розгляд справи № 606/176/17 за позовом ОСОБА_5 до ФОП ОСОБА_2 та Микулинецької селищної ради про визнання незаконним і скасування рішень органу місцевого самоврядування не є тією підставою, в розумінні ст.79 ГПК України, яка б унеможливлювала розгляд даної справи по суті, враховуючи наявність достатніх доказів для вирішення заявленого спору.

Крім того, як зазначено представником позивача, такий аналогічний позов вже заявлявся скаржником до суду, однак був залишений без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судові засідання.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення присутніх представників учасників процесу, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням сесії Микулинецької селищної ради №700 від 24.01.2012р., прийнятим за результатами розгляду заяви голови КП "Микулинецька фабрика "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_7, вирішено припинити право користування КП "Микулинецька фабрика "ІНФОРМАЦІЯ_1" земельною ділянкою загальною площею 0,82 га в зв'язку із відчуженням нежитлових будівель по АДРЕСА_5 та переведено земельну ділянку площею 0,82 га для обслуговування нежитлових будівель по АДРЕСА_6 до земель селищної ради не наданих у власність та постійне користування, угіддя - землі промисловості.

- відповідно до рішень сесії Микулинецької селищної ради №807 та №808 від 04.04.2012 року, прийнятими за результатами розгляду заяв ПП ОСОБА_2, останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для промислового використання, загальною площею відповідно 0,0190 га та 0,227 га у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель - прохідна по АДРЕСА_7, за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування, угіддя - землі промисловості.

- рішенням сесії Микулинецької селищної ради №848 від 20.06.2012року затверджено розроблений за замовленням ПП ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,2460 га у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель (прохідної, сушарні пиломатеріалів, лісорозпилювального цеху) по АДРЕСА_8; включено в перелік об'єктів, що підлягають продажу земельні ділянки загальною площею 0,2460га по АДРЕСА_9; та надано дозвіл ФОП ОСОБА_2 на викуп земельних ділянок та внесення авансового платежу в розмірі 34238 грн. в рахунок оплати ціни земельних ділянок для фінансування робіт з проведення експертно грошової оцінки земельних ділянок, що викуповуються загальною площею 0,2460 га по АДРЕСА_10

- рішенням сесії Микулинецької селищної ради №1084 від 21.12.2012р. погоджено експертно грошові оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення загальною площею 0,2460 га з них: площею 0,0190 га по АДРЕСА_11 вартістю 48673 грн., загальною вартістю 53600 грн. для передачі у власність шляхом викупу ФО-П ОСОБА_2 (п.1); вирішено передати у власність ФО-П ОСОБА_2, шляхом викупу земельні ділянки загальною площею 0,2460 га, з них: площею 0,0190 га по АДРЕСА_12 вартістю 48673 грн., загальною вартістю 53600 грн. (п.2).

Також, відповідно до п.3 вказаного рішення селищної ради, рекомендовано ФОП ОСОБА_2 оплатити на рахунок місцевого бюджету Микулинецької селищної ради суму 2282 грн. за земельну ділянку площею 0,0190 га по АДРЕСА_13, яка разом з авансовим платежем на суму 2645 грн. становить ринкову вартість земельної ділянки 4927 грн., та суму 17080 грн. за земельну ділянку площею 0,2270 га по АДРЕСА_14 яка разом з авансовим внеском на суму 31593 грн. становить ринкову вартість земельної ділянки 48673 грн., які разом з авансовим внеском на загальну суму 34238 грн., внесеним для викупу земельних ділянок на загальну площу 0,2460 га, відповідно до договору №19 від 16.08.2012р., зареєстрованого в Книзі реєстрації договорів про внесення авансового платежу від 16.08.2012р. №19, становлять ринкову вартість земельних ділянок на загальну суму 53600 грн.

Пунктом 4 зазначеного рішення селищної ради уповноважено селищного голову укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок з ФОП ОСОБА_2 за вартістю 4927 грн. на земельну ділянку площею 0,0190 га по АДРЕСА_13 в смт. Микулинці, після внесення суми для викупу земельної ділянки в розмірі 2282 грн.; та за вартістю 48673 грн. на земельну ділянку площею 0,2270 га по АДРЕСА_14 після внесення суми для викупу земельної ділянки в розмірі 17080 грн.

Позивач, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, посилається на те, що:

- ним на виконання рішення сесії Микулинецької селищної ради №1084 від 21.12.2012р. вартість земельних ділянок по АДРЕСА_15 ним повністю оплачено в сумі 53600 грн (копії квитанцій №1262/з9 від 24.10.2012р. на суму 34 238 грн, N13R154996 від 20.02.2013р. на суму 2 282 грн, N13R155116 від 20.02.2013р. на суму 17 080 грн долучено до матеріалів справи), однак, незважаючи на те, що у вищезазначених рішеннях сесії Микулинецької селищної ради визначено усі необхідні істотні умови договору купівлі-продажу земельних ділянок, відповідач ухиляється від укладення відповідного договору, що позбавляє позивача права використовувати земельні ділянки за їх цільовим призначенням;

- 20.11.2013р. року з метою виконання рішення Микулинецької селищної ради щодо викупу земельних ділянок для обслуговування будівель, які є власністю позивача, та з метою укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок позивач звертався до відповідача - Микулинецької селищної ради з відповідним зверненням в якому були викладені всі істотні умови, на яких пропонувалось укласти відповідні договори. Звернення було зареєстроване радою за вхідним номером К-311. В подальшому 21.02.2013р. повторно звертався до відповідача з аналогічним письмовим зверненням, яке було зареєстровано за вхідним номером К-38, що залишені адресатом без відповіді та реагування.

04.11.2016р. позивач втретє звертався з пропозицією укласти відповідні договори купівлі-продажу земельних ділянок (копія заяви б/н від 11.1.2016р. долучена до матеріалів справи). В якості додатків до звернення було додано копії квитанцій про оплату вартості земельних ділянок 3шт. на 3 арк., а також проект договору купівлі-продажу земельних ділянок шляхом викупу 1 шт. на 4 арк. Вказане звернення було зареєстроване у журналі вхідної кореспонденції за вхідним номером 484.

У відповідь на заяву б/н від 11.11.2016р. листом від 09.11.2016 року за вихідним номером 763 заявника було повідомлено, що рішення суду №921/1249/13-г/13 щодо зобов'язання укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок буде виконано Микулинецькою селищною радою з моменту набрання ним (рішенням) законної сили.

Також позивач звертає увагу суду на те, що проект договору, який подавався Микулинецькій селищній раді 04.11.2016 року (а.с. 79-86 Т.3) та який викладено у заяві про зміну предмета позову від 16.02.2017 року (а.с.18-25 Т.3), є ідентичними.

Предметом позову є визнання договору купівлі-продажу земельних ділянок шляхом викупу між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Микулинецькою селищною радою укладеним в редакції позивача. Нормативна підстава позову - ст. 144 Конституції України, ч. 2 ст. 132 ЗК України, ч. 6 ст. 128 ГПК України, ст. 638 ЦК України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

Частиною 2 статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У відповідності з положеннями ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено що, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Разом з тим, відповідно до ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За приписами частини 1 статті 116 та статті 128 Земельного кодексу України право власності на земельні ділянки, що перебувають у державній або комунальній власності, набувається на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин є виключною компетенцією пленарних засідань сільських, селищних, міських рад. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні у порядку, передбаченому статтею 59 цього Закону.

В силу статті 127 Земельного кодексу України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, державні органи приватизації і центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність. Продаж земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам здійснюється на конкурентних засадах (аукціон), крім викупу земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що є власністю покупців цих ділянок, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі.

Відповідно до частин 2, 3 статті 128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради, або державного органу приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів. У заяві зазначаються бажане місце розташування земельної ділянки, цільове призначення та її розмір.

Рада Міністрів Автономної Республіки Крим, місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада, або державний орган приватизації, або центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у місячний термін розглядає заяву і приймає рішення про продаж земельної ділянки або про відмову в продажу із зазначенням причин відмови.

Рішенням сесії Микулинецької селищної ради №848 від 20.06.2012 року затверджено розроблений за замовленням ПП ОСОБА_2 проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 0,2460 га у власність шляхом викупу для обслуговування нежитлових будівель та надано дозвіл ФО-П ОСОБА_2 на викуп земельних ділянок та внесення авансового платежу в розмірі 34238 грн. в рахунок оплати ціни земельних ділянок для фінансування робіт з проведення експертно грошової оцінки земельних ділянок, що викуповуються загальною площею 0,2460 га по АДРЕСА_10

В подальшому рішенням сесії Микулинецької селищної ради №1084 від 21.12.2012р. погоджено експертно грошові оцінки земельних ділянок та вирішено передати у власність ФОП ОСОБА_2, шляхом викупу земельні ділянки загальною площею 0,2460 га, з них: площею 0,0190 га по АДРЕСА_11 вартістю 48673 грн., загальною вартістю 53600 грн., після оплати яких уповноважено селищного голову укласти договори купівлі-продажу земельних ділянок з ФОП ОСОБА_2

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вказаних вище рішень позивачем - ФОП ОСОБА_2 вартість земельних ділянок по АДРЕСА_15 була оплачена повністю в сумі 53600 грн,, на підтвердження чого позивачем до матеріалів справи долучено копії квитанцій №1262/з9 від 24.10.2012р. на суму 34 238 грн, N13R154996 від 20.02.2013р. на суму 2 282 грн, N13R155116 від 20.02.2013р. на суму 17 080 грн.

У матеріалах справи відсутні докази повернення міською радою таких вищезазначених сплачених коштів на рахунок позивача.

За приписами частини 6 статті 128 Земельного кодексу України рішення Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради про продаж земельної ділянки є підставою для укладання договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Тобто, законодавством встановлено, що способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, щодо регулювання земельних відносин, є прийняття рішення на пленарному засіданні ради.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

За приписами статті 638 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України, договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Таким чином, прийнявши рішення сесії №1084 від 21.12.2012р., Микулинецька селищна рада визначила предмет договору, його ціну та умови продажу земельних ділянок, погоджено істотні умови договору купівлі-продажу земельних ділянок загальною площею 0,2460 га по АДРЕСА_4 а відмова в укладенні такого договору за наявності визначених його основних умов, є безпідставною.

Як вбачається з матеріалів справи, ФОП ОСОБА_2 неодноразово звертався до відповідача з пропозиціями забезпечити укладення договору купівлі-продажу земельних ділянок (листи від 20.11.2013р., від 21.02.2013р.), а 04.11.2016р. позивач втретє звернувся із аналогічними вимогами, викладеними у заяві б/н від 11.1.2016р., в якості додатків до якої було долучено проект договору купівлі-продажу земельних ділянок шляхом викупу в редакції, що є предметом розгляду даної справи, що в свою чергу свідчить про дотримання ним порядку реалізації його права, як сторони майбутнього договору, на його (договору) укладення у відповідності до норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин, між сторонами виникли переддоговірні відносини, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про придбання спірної земельної ділянки, а Микулинецькою селищною радою на сесії прийнято відповідне рішення, яке повинно бути покладено в основу договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Статтею 641 Цивільного кодексу України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Згідно зі статтею 181 Господарського кодексу України, сторона яка отримала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. У випадку виникнення заперечень, сторона складає протокол розбіжностей та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Згідно з ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, враховуючи обов'язок відповідача - Микулинецької селищної ради укласти договір купівлі-продажу, а також те, що сторонами усі істотні умови договору купівлі-продажу земельних ділянок по АДРЕСА_15 загальною площею 0,2460 га були визначені і погоджені на умовах, визначених рішенням сесії Микулинецької селищної ради №1084 від 21.12.2012р. (що є чинним на день розгляду спору і ніким не скасованим), більше того вартість земельних ділянок у сумі 53600 грн перерахована відповідачем згідно квитанцій №1262/з9 від 24.10.2012р. на суму 34 238 грн, N13R154996 від 20.02.2013р. на суму 2 282 грн, N13R155116 від 20.02.2013р. на суму 17 080 грн,, а бездіяльність та зволікання відповідача щодо укладення з ФОП ОСОБА_2 договору купівлі-продажу спірних земельних ділянок є порушенням права позивача на отримання у власність земельної ділянки в порядку, встановленому чинним законодавством України, за наявності всіх необхідних для цього документів та погоджених сторонами умов, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги, заявлені до відповідача 1 - Микулинецької селищної ради, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, і є обґрунтованими.

Згідно ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст.220 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно ст. 5 ЦК України цивільні права та обов'язки сторін можуть виникати з рішення суду.

У даному випадку сам юридичний факт визнання договору укладеним засвідчується даним рішенням суду. Крім того, згідно п.11.2. Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його державної реєстрації. Отже, такий договір є вчиненим з моменту державної реєстрації згідно вимог закону.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про припинення провадження згідно з ч.1 п.1 ст.80 ГПК України в частині позовних вимог ФОП ОСОБА_2 до селищного голови смт. Микулинці ОСОБА_6, оскільки, враховуючи суб'єктний склад сторін, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Згідно ст. ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства, установи, організації, що володіють правами юридичної особи, фізичні особи в статусі суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

У свою чергу, скаржник не навів обґрунтованих доводів та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору в порядку ст.49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Тернопільської області від 28.03.2017р. у справі № 921/1249/13-г/13 - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 від 18.04.2017 року - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 31.07.2017 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Кравчук Н.М.

Матущак О.І,