РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/8698/17
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція ЛТД"

до публічного акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит"

про визнання припиненим іпотечного договору №04151/1110 від 30.11.2010 року

Представники сторін:

від позивача: Рищук В.В. - представник за довіреністю № 311 від 02.03.2016 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція ЛТД" до публічного акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" про визнання припиненим іпотечного договору №04151/1110 від 30.11.2010 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що позичальник за кредитним договором №0285-01-10 від 30.11.2010 року ліквідований, а тому вказаний кредитний договір є припиненим, у зв'язку з чим позивач посилаючись на Закон України «Про іпотеку» вважає, що іпотечний договір №04151І/1110, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П., зареєстрований в реєстрі за №4062 від 30.11.2010 року є припиненим.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2017 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.06.2017 року.

19.06.2017 р. до канцелярії суду позивач подав документи по справі.

В судовому засіданні 19.06.2017 року представник відповідач виконав вимоги ухвали суду від 30.05.2017 р.

Суд зобов'язав представника позивача надати суду докази зарахування судового збору до державного бюджету та витяг з реєстру щодо ліквідації позичальника - ТОВ «Ізол».

В судовому засіданні 19.06.2017 року оголошено перерву до 24.07.2017 року.

В судове засідання 24.07.2017 року представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача надав суду витребувані докази.

Також, представник позивача підтримав заяву про уточнення позовних вимог подану 19.06.2017 року, в якій просив зняти заборону відчуження з майна переданого в іпотеку за іпотечним договором №04151І/1110, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П., зареєстрований в реєстрі за №4062 та вилучити відповідні запису з реєстру іпотек щодо передачі в іпотеку майна за іпотечним договором №04151І/1110, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П., зареєстрований в реєстрі за №4062.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з пунктом 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 Господарським процесуальним кодексом, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи- зміну предмета або підстав позову.

Як вбачається з заяви про уточнення позовних вимог в ній заявлено нові вимоги.

У зв'язку з чим, судом не приймається дана заява до розгляду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Як зазначено позивачем, 30.11.2010 року між ПАТ «Банк Фінанси та кредит» та ТОВ «Ізол» укладено кредитний договір №0285-01-10 за яким позичальнику надано не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 6 600 000,00 грн. зі сплатою процентної ставки 21% річних.

В силу положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов'язань - способи або види забезпечення виконання зобов'язань.

Нормами статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0285-01-10 від 30.11.2010 року, 30.11.2010 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (іпотекодержатель) та товариством з обмеженою відповідальністю "Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція ЛТД" (іпотекодавець) укладено іпотечний договір №015І/1110, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П., зареєстрований в реєстрі за №4062, за яким іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником осново зобов'язання наступне нерухоме майно:

- цегляну будівлю матеріального складу, загальною площею 1630,2 кв.м. позначена на плані літерою «А1», що знаходиться за адресою: Волинська обл.., м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд. 1 (один),

- цегляну будівлю з виготовлення металевих покриттів, загальною площею 542,0 кв.м. позначена на плані літерою «В1», що знаходиться за адресою: Волинська обл.., м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд. 1 (один),

- цегляну будівлю адмінприміщення, загальною площею 380,7 кв.м. позначена на плані літерою «Б-2», що знаходиться за адресою: Волинська обл.., м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд. 1 (один),

- земельну ділянку, площею 18902,00 кв.м, кадастровий номер земельної ділянки 07:102:000:00:01:002:4853, що знаходиться за адресою: Волинська обл.., м. Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, буд. 1 (один).

Відповідно до п.2 іпотечного договору, предмет іпотеки передається в іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за договором про не відновлювальну кредитну лінію №0285-01-10 від 30.11.2010 року укладеного між іпотекодержателем та позичальником (товариством з обмеженою відповідальністю - фірма «Ізол» ()) (основне зобов'язання) на суму 6 6000,00 грн. строком до 29.11.2013 року, а також процентів за користування кредитними ресурсами.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19.10.2016 року у справі №918/1016/15 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Ізол" (вул. Відінська, 8, Рівне,33023, ІК 13992747). Ліквідовано юридичну особу ОСОБА_6 товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Ізол" (вул. Відінська, 8,Рівне, 33023, ІК 13992747).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.12.2016 року апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 19.10.16р. у справі №918/1016/15 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на вищезазначені обставини та вважає, що зобов'язання ТОВ "Ізол" щодо виконання кредитного договору №0285-01-10 від 30.11.2010 року є припиненим в силу статті 609 ЦК України, у зв'язку з чим просить господарський суд м. Києва задовольнити позовні вимоги та визнати припиненим договір іпотеки №04151/1110 від 30.11.2010р., посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П., зареєстрований в реєстрі за №4062.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19.10.2016 року у справі №918/1016/15 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Ізол" (вул. Відінська, 8, Рівне,33023, ІК 13992747). Ліквідовано юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Ізол" (вул. Відінська, 8,Рівне, 33023, ІК 13992747).

26.10.2016 року Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради проведено реєстрацію припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 5 статті 91 ГК України передбачено, що ліквідація господарського товариства вважається завершеною, а товариство таким, що припинилося, з дня внесення запису про його ліквідацію до державного реєстру.

Згідно з ч. 2 статті 104 ЦК України та ч. 2 статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 статті 609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Отже, з огляду на те, що ліквідація ТОВ - фірма "Ізол" вважається завершеною і товариство - припиненим з 26.10.2016 р., суд дійшов висновку про те, що з цієї дати припиняються всі зобов'язання останнього, в тому числі, зобов'язання, як позичальника, які виникли перед ПАТ "Банк «Фінанси та Кредит" за кредитним договором №0285-01-10 від 30.11.2010 р.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Також, ч. 1 ст. 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно з ч.ч. 1, 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, ч. 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

В силу статті 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов'язання.

Вказані приписи ч. 5 статті 3, статті 17 Закону України "Про іпотеку" містять імперативні норми щодо припинення іпотеки, як похідного зобов'язання, внаслідок припинення основного зобов'язання.

Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Пунктом 17 іпотечного договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним зобов'язанням.

Враховуючи те, що на сьогоднішній день основне зобов'язання, забезпечення якого виступає іпотечний договір №0415І/1110 від 30.11.2010 року припинено, тому вказаний договір іпотеки є також припиненим.

Враховуючи вищезазначене, позові вимоги в частині визнання припиненим договору іпотеки №0415І/1110 від 30.11.2010 року підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1. ст..33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненим іпотечний договір №0415І/1110 від 30.11.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П., зареєстрований в реєстрі за №4062, укладений між публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (04054, м. Київ, вулиця Артема, будинок 60, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція ЛТД" (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, будинок 1, ).

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04054, м. Київ, вулиця Артема, будинок 60, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Володимир-Волинська фірма "Термоізоляція ЛТД" (44700, Волинська область, місто Володимир-Волинський, вул. Наталії Ужвій, будинок 1, ) судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 03.08.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий