РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017Справа №910/8095/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 20 211,56 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Орінко О.Л. (довіреність № 3343/18 від 15.12.2016)

від відповідача: Патрик Г.Г. (довіреність № 6-03/122 від 16.03.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20211,56 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору №0616а/13ЛВ добровільного страхування наземного транспорту від 11.07.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, відповідальність водія транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380, з вини якого трапилось ДТП, була застрахована на підставі страхового сертифікату "Зелена картка", позивач посилаючись на приписи п. 40.1. ст. 40, п. 41.2, п. 41.3 ст. 41 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" стверджує, що відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду в розмірі 20211,56 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8095/17, розгляд справи призначено на 15.06.2017.

15.06.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на відсутність страхового сертифікату міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", яким би була застрахована відповідальність водія транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380 та ненадання позивачем доказів наявності такого сертифікату.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 15.06.2017 розгляд справи №910/8095/17 відкладено на 18.07.2017.

11.07.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 18.07.2017 надав суду пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.07.2017 проти позовних вимог заперечив, надав пояснення стосовно своїх заперечень.

В судовому засіданні 18.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки №9376440 про дорожньо-транспортну пригоду, 18.04.2014 у м. Дніпропетровську, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: IVECO, держаний номерний знак СІD 380 та Mitsubishi , держаний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380, ОСОБА_3 пункту 10.1. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 18.04.2014, підтверджується постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 травня 2014 року (справа № 200/6960/14-п).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору №0616а/13ЛВ добровільного страхування наземного транспорту від 11.07.2013 укладеного з ДП "Електроніка" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу Mitsubishi, держаний номерний знак НОМЕР_1 були застраховані в позивача (строк дії договору з 12.07.2013 по 11.07.2014).

Відповідно до звіту про оцінку від 14.05.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi, держаний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при вказаному ДТП становить 23077,64 грн.

Відповідно до рахунку №225 від 08.05.2014 вартість ремонтних робіт автомобіля Mitsubishi, держаний номерний знак НОМЕР_1 становить 20786,56 грн.

У відповідності до страхового акту №1.001.1406818/VESKO14287 від 16.05.2014 позивач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 20211,56 грн.

Позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 20211,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням №108681 від 19.05.2014.

Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 водієм транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380, який мешкає: Молдова Брічанський район, с.Дріпкауц.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що оскільки дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини водія-нерезидента, цивільно-правова відповідальність якого, за доводами позивача, була застрахована на підставі страхового сертифікату "Зелена картка", то згідно із п. 40.1. ст. 40, п. 41.2, п. 41.3 ст. 41 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу шкоду в розмірі 20211,56 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно із звітом про оцінку від 14.05.2014, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi, держаний номерний знак НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулась 18.04.2014 становить 23077,64 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору №0616а/13ЛВ добровільного страхування наземного транспорту від 11.07.2013, внаслідок настання 18.04.2014 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 20211,56 грн. шляхом перерахування згідно із платіжним дорученням №108681 від 19.05.2014 на рахунок ремонтної організації.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено судом вище, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення п. 10.1. Правил дорожнього руху України ОСОБА_3 водієм транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380, який мешкає: Молдова Брічанський район, с. Дріпкауц.

У відповідності до п. 17.1. ст. 17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховики зобов'язані укладати договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (внутрішній договір страхування, міжнародний договір страхування, міжнародний договір "Зелена картка") відповідно до цього Закону та чинного законодавства України.

Згідно із ст. 10 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до цього Закону укладаються такі види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (п. 10.1). Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом "Зелена картка", що визнається і діє в цих країнах (п. 10.3).

Під час в'їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності (п. 10.4. ст. 10 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно із п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Пунктом 1.11. ст. 1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що передбачено, що страховий сертифікат "Зелена картка" - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті.

У відповідності до пп. в) п. 41.2. ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

З довідки №9376440 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника/водія транспортного IVECO, держаний номерний знак СІD 380, на момент настання страхової події була застрахована на підставі страхового сертифікату міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" №12458523.

Водночас, матеріали справи не містять зазначеного у довідці про дорожньо-транспортну пригоду страхового сертифікату міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", яким би була застрахована відповідальність водія транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК).

В силу приписів ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, тягар доказування тієї чи іншої обставини покладається виключно на сторону, яка посилається на ті чи інші обставини, в даному випадку, доказування позивачем, наявності підстав для відшкодування відповідачем шкоди завданої водієм транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380.

Однак, відомостей щодо страхування цивільно-правової відповідальності осіб, що користуються транспортним засобом IVECO, держаний номерний знак СІD 380 на час настання страхової події на підставі страхового сертифікату міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" не надано.

Відповідний страховий сертифікат міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" в матеріалах справи відсутній та на вимогу суду сторонами не наданий.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідач заперечуючи позовні вимоги посилається на відсутність страхового сертифікату міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", яким би була застрахована відповідальність водія транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380.

Згідно із листами Національного бюро транспортних страховиків Молдови від 08.02.2016, від 16.02.2016, наданими на запити Моторного (транспортного) страхового бюро України, страхове покриття транспортного засобу з держаним номерним знаком СІD 380 станом на дату ДПТ (18.04.2014) відсутнє.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи сертифікату міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", яким би була застрахована відповідальність водія транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380 та враховуючи відомості Національного бюро транспортних страховиків Молдови щодо відсутності такого сертифікату, суд дійшов висновку, що зазначення у довідці про дорожньо-транспортну пригоду про страховий сертифікат міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" не може підтверджувати наявність такого сертифікату.

При цьому, саме лише зазначення у довідці про дорожньо-транспортну пригоду про страховий сертифікат міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" не являється безумовною підставою для відшкодування відповідачем шкоди завданої водієм транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380.

Оскільки матеріалами справи не підтверджено та позивачем не доведено того, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380 була застрахована на підставі сертифікату міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка", зокрема за №12458523 як зазначено у довідці про дорожньо-транспортну пригоду, то правові підстави для відшкодування відповідачем шкоди, завданої водієм транспортного засобу IVECO, держаний номерний знак СІD 380 відсутні.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими заявлені позивачем вимоги до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20211,56 грн., у зв'язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд відмовляє у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20211,56 грн.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2017.

Суддя С.О. Турчин