ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.07.2017 Справа № 904/7501/17

Суддя Загинайко Т.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро XXI", с. Бабин Гощанського району Рівненської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібна Ліга", м. Дніпро

про стягнення 457 грн. 55 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 65 Кодексу визначає дії судді з підготовки справи до розгляду, які полягають у здійсненні певних заходів і процесуальних дій, спрямованих на правильне і своєчасне вирішення спору.

Суддя самостійно на власний розсуд визначає, які саме дії слід учинити виходячи з конкретних обставин справи, ступеня підготовленості матеріалів самими сторонами, а також тих клопотань, що подані позивачем разом із позовною заявою.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро XXI" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібна Ліга" про стягнення 457 грн. 55 коп. підлягає поверненню з огляду на таке.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається позивачем не додано належних доказів сплати судового збору.

Заявлене позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає оскільки.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У пункті 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (пункт 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір).

Отже, вирішення судом питання про звільнення від сплати судового збору можливе за наявності належних та допустимих доказів з боку позивача на підтвердження його неналежного фінансового становища, що перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

На підтвердження неналежного фінансового становища позивач надав копію довідки від 18.07.2017р. №17078SU17114709 про рахунок і залишок коштів з відомостями про залишок коштів у сумі 152 грн. 81 коп.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем не подано достовірних документальних доказів на підтвердження існування обставин, які б об'єктивно свідчили про неможливість позивачу виконати вимоги Закону та сплатити судовий збір у встановленому законом мінімальному розмірі. Сам по собі факт перебування позивача у процедурі банкрутства не свідчить про відсутність коштів на рахунках та неможливість сплатити належний судовий збір. Крім того, надана позивачем копія довідки від 18.07.2017р. №17078SU17114709 не може підтвердити відсутності грошових коштів на інших рахунках позивача.

Перебування товариства в стадії ліквідації є наслідком його дій під час здійснення ним на власний ризик своєї господарської діяльності та не повязано з якимись об'єктивними обставинами, на які він не впливав чи не впливає. За таких обставин, посилання позивача на те, що він знаходиться в скрутному майновому становищі, оскільки відносно нього порушено провадження у справі про банкрутство, не є тією підставою з якою закон пов'язує можливість відстрочення від сплати судового збору.

Крім того, у позовній заяві позивачем не надано доказів щодо можливості сплати ним судового збору до прийняття судом рішення у даній справі, а також не вказано строків, у які позивач спроможний буде сплатити суму судового збору.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 42 Господарського процесуального кодексу України).

При вирішені даного питання суд враховує принцип рівності сторін перед законом і судом, а також враховує, що відстрочення сплати судового збору є правом суду, а не обовязком.

Враховуючи викладене, суд в даному випадку не вбачає правових підстав для відстрочення сплати судового збору, в звязку з чим відмовляє в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками; конверт.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (стаття 63 Господарського процесуального кодексу України).

СУДДЯ ОСОБА_1