Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

01 серпня 2017 року справа № 927/633/17

Позивач: Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, , вул. Реміснича, 19, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхо-будівельне управління №14", , вул. Любецька, 35, м. Чернігів, 14021

Предмет спору: про стягнення 17793,58 грн.

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - начальник відділу естетики міського середовища, довіреність № 19-1 від 10.11.2017.

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, довіреність № 06/07/17 від 06.07.2017;

Рішення виноситься після оголошених у судових засіданнях 11.07.2017, 18.07.2017 та 27.07.2017 перерв, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 955423,95 грн. пені та 388835,33грн. штрафу за неналежне виконання умов договору на виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Преображенська в м. Чернігові № 170703_34 від 04.11.2016.

Ухвалою суду від 04.07.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 11.07.2017.

У судове засідання 11.07.2017 зявилися уповноважені представники сторін.

В судовому засіданні 11.07.2017 відповідачем подано відзив на позов в якому відповідач зазначає, що виконання обовязків по проведенню робіт по капітальному ремонту дороги в листопаді місяці 2016 року та у зимовий час було неможливо внаслідок погодних умов. Виконання робіт у 2017 році за цінами 2016 року не було проведено внаслідок здорожчання асфальтно-бетонної суміші та підвищення рівня мінімальної заробітної плати, що на думку відповідача завдало б підряднику збитків. Вважаючи, що невиконання умов договору сталось не з вини відповідача, посилаючись на те, що таке невиконання не призвело до збитків позивача, відповідач просить суд відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України та п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України зменшити заявлені до стягнення позивачем 955423,95 грн. пені та 388835,33грн. штрафу, стягнувши з відповідача 9554,23 грн. пені та 3888,35 грн. штрафу.

Поданий відповідачем відзив на позов судом прийнято та залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні від 11.07.2017 було здійснено перехід до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, а вразі задоволення позовних вимог просив зменшити розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій до 1%.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 18.07.2017.

У судове засідання від 18.07.2017 зявилися уповноважені представники сторін.

До початку судового засідання через канцелярію суду від позивача надійшла заява №654-1 від 13.07.2017 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач з урахуванням орієнтованого графіку виконання робіт та їх орієнтованої вартості за період з 07.11.2016 до 02.04.2017 просить суд стягнути на його користь з відповідача пеню у розмірі 8556,58 грн. та штраф у розмірі 7078,40 грн., а всього 17793,58 грн.

Суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки вона не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси та є правом позивача відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позивачем зменшено розмір позовних вимог на суму 1326465,170 грн.

При цьому суд зауважив, що відповідно до такої заяви про зменшення розміру позовних вимог, заявлені позивачем до стягнення суми пені та штрафу 8556,58 грн. та 7078,40 грн. відповідно, при додаванні складають 15634,98 грн. замість зазначених позивачем 17793,58 грн.

У судовому засіданні 18.07.2017 суд продовжив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позов від 18.07.2017, який судом прийнято та залучено до матеріалів справи.

В поданих поясненнях відповідач зауважує, що мотивування дати початку обчислення штрафних санкцій позивачем не обґрунтовано, документальних обґрунтувань тлумачення графіку та пояснень, які б чітко давали зрозуміти календарність такого графіку позивачем не надано. Враховуючи вищевикладене відповідач просить суд відмовити в задоволені позову, а в разі його задоволення зменшити розмір штрафу та пені стягнувши 1% від сум заявлених до стягнення позивачем.

Вказаний відзив на позов судом прийнято та залучено до матеріалів справи.

Представник позивача виклав позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача підтримав раніше викладені заперечення на позовну заяву.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 27.07.2017.

У судове засідання від 27.07.2017 зявилися уповноважені представники сторін.

На запитання суду щодо невідповідності зазначених складових у заяві про зменшення позовних вимог, представник позивача пояснив про помилку.

Представником позивача було заявлено усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для надання письмових уточнень щодо поданої заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення такого клопотання.

Суд задовольнив вказане клопотання представника позивача.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 01.08.2017.

У судове засідання від 01.08.2017 зявилися уповноважені представники сторін.

До початку судового засідання через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання б/н від 31.07.2017 про повернення судового збору у розмірі 18563,89 грн. у звязку із зменшенням розміру позовних вимог.

Представник відповідача не заперечував проти задоволення такого клопотання.

Суд задовольнив вказане клопотання позивача про повернення судового збору.

Окрім того, до початку судового засідання через канцелярію суду від позивача надійшла заява б/н від 31.07.2017 про уточнення розміру позовних вимог.

У даній заяві позивач зазначає, що у поданій позивачем заяві №654-1 від 13.07.2017 про зменшення розміру позовних вимог було помилково зазначено розмір пені у сумі 8556,58 грн., замість 10715,18 грн. Загальний розмір позовних вимог у сумі 17793,58 грн. вказаний вірно.

У звязку з зазначеним вище позивач просить, пункт 1 прохальної частини заяви про зменшення позовних вимог №654-1 від 13.07.2017 читати:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхо-будівельне управління №14 (ідентифікаційний номер 30731879) пеню у розмірі 10715,18 грн.; штраф у розмірі 7078,40 грн., а всього 17793,58 грн. на користь Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (ідентифікаційний номер 03366374).

Представник відповідача проти задоволення такої заяви не заперечував.

Суд задовольнив вказану вище заяву позивача.

З урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог та зазначеної вище заяви про уточнення розміру позовних вимог, суд встановив ціну позову у розмірі 17793,58 грн..

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав раніше викладені заперечення на позовну заяву.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

Оскільки, позивач зменшив свої позовні вимоги і заява позивача про зменшення прийнята судом, а тому суд розглядає позовні вимоги позивача з урахуванням його заяви про зменшення розміру позовних вимог, а саме вимоги про стягнення пені у розмірі 10715,18 грн., штрафу у розмірі 7078,40 грн., а всього 17793,58 грн..

04.11.2016, між сторонами було укладено договір на виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Преображенська в м. Чернігові №170703_34 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Генпідрядник (ТОВ «Шляхо-будівельне управління №14» - відповідач по справі) зобовязується з власних матеріалів, своїми засобами та на свій ризик, у передбачений Договором строк виконати роботи «Капітальний ремонт дороги по вул. Преображенська в м. Чернігові (згідно ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) (CPV за ДК 021:2015 код 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація)» відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та пропозиції конкурсних торгів, а Замовник (Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради - позивач по справі) прийняти і оплатити вказані роботи у порядку визначеному Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 2.2 Договору сторони погодили, що генпідрядник виконує роботи керуючись діючими та території України будівельними нормами та правилами, державними стандартами України, іншими нормативними актами у сфері будівництва.

Згідно п. 1.2. Договору Ціна є динамічною і становить 4628992,00 грн., крім того ПДВ 925798,40грн.; разом з ПДВ ціна Договору становить 5554790,40 грн., у тому числі зворотні суми (вартість матеріальних ресурсів від розбирання (демонтажу), що становить 38619,00 грн.), із них: фінансування на 2016 рік становить 4306200 грн., крім того ПДВ 861240,00грн., разом з ПДВ 5167440,00грн.; фінансування на 2017 рік становить 322792,00грн., крім того ПДВ 64558,40грн., разом з ПДВ 387350,40 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору строки виконання робіт за договором визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід'ємною частиною Договору. Кінцевий термін виконання робіт за Договором 31.12.2017.

Положеннями п. 5.5 Договору сторони погодили, що після виконання генпідрядником робіт замовник повинен протягом 5 робочих днів прийняти виконану роботу та підписати акт виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3. Надані акти виконаних підрядних робіт за формою КБ-2В обовязково мають бути попередньо перевірені та підписані уповноваженими на здійснення авторського та технічного нагляду особами.

Місцем виконання робіт визначено: вул. Преображенська в м. Чернігові (п. 5.7. Договору).

Згідно п. 1.1. Договору, договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2017 року, а в частині розрахунків, сплати штрафних санкцій та гарантійного строку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором.

До договору додано підписаний та скріплений печатками сторін календарний графік, в якому зазначено проведення наступних видів найменувань робіт з зазначенням їх вартості: розбирання існуючих споруд 71,230 тис. грн., розбирання щитків знаків 0,251 тис. грн., фрезерування існуючого покриття 32,547 тис. грн., улаштування дорожнього одягу 4036,3854 тис. грн., улаштування зїздів 87,111 тис. грн., улаштування тротуарів 1260,005 тис. грн., огородження 41,266 тис. грн., дорожні знаки 11,083 тис. грн., розмітка 14,912 тис. грн. Всього графіком передбачено виконання робіт на суму 5554,7904 тис. грн.

Крім того, вказаний графік містить схематичне зазначення послідовності стадій виконання вказаних робіт з розбивкою на 2016-2017 рік де 2016 рік представлено у якості 4 умовних позначок (4 клітинок), а 2017 рік схематично позначено 33 позначками (33 клітинки). Також графік містить примітку про можливість коригування графіку виконання робіт у звязку з погодними умовами.

До договору позивачем додано проектну документацію щодо здійснення капітального ремонту дороги по вул. Преображенська в м. Чернігів, а саме: титул обєкта будівництва у 2017 році, визначаючий джерела фінансування робіт; зведений кошторисний розрахунок вартості обєкта будівництва від 04.11.2016, договірна ціна, обєктний кошторис, локальний кошторис та розрахунки № 1-4 прямі витрати і загальновиробничі витрати будівельних/монтажних робіт, що передбачають найменування, види, обсяги, вартість таких робіт, витрати з оплати залученої до таких робіт техніки, та обсяг витрат на оплату праці робітників.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

13.12.2016 відповідач звернувся до позивача з листом № 610, яким повідомив останнього, що через несприятливі погодні умови, а саме зменшення температури повітря нижче +10 град. С., унеможливило розпочати виконання робіт відповідно до вимог .п. 21.08.10 ДБН В.2.3-4:2007. У звязку зі складними погодними умовами виконання робіт в зимовий період стало неможливим. Таким чином, факт невиконання відповідачем підрядних робіт не заперечується та не оспорюється.

Настання несприятливих погодних умов підтверджується наданим позивачем листом Чернігівського обласного центу з гідрометеорології № 05/462 від 22.03.2017 з інформацією про середньодобову, максимальну та мінімальну температуру повітря за період з 05.11.2016 по 28.02.2017 по м. Чернігів (а. с. 79-80).

22.03.2017 листом № 142 відповідач, посилаючись на ст.844 Цивільного кодексу України, звернувся до позивача з пропозицією розглянути можливість збільшення ціни договору, оскільки з 2017 року збільшено розмір мінімальної заробітної плати до рівня 3200,00 грн. та внаслідок збільшення витрат не енергоносії та сировину відбулось зростання вартості асфальтобетонної суміші, яка закуповується для виконання робіт.

Листом № 415 від 29.03.2017 позивач посилаючись на Закон України «Про державні закупівлі» повідомив відповідача, що для збільшення ціни Договору шляхом укладання додаткової угоди немає законних підстав та просив останнього продовжити виконання робіт згідно умов укладеного Договору.

Враховуючи обставини що склались, відповідач листом № 152 від 30.03.2017 запропонував позивачу укласти додаткову угоду про розірвання Договору підряду № 170703_34 від 04.11.2016.

03.04.2017 між сторонами укладено додаткову угоду №1 про дострокове розірвання Договору №170703_34 від 04.11.2016 на виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Преображенська в м. Чернігові.

Пунктами 1, 3 додаткової угоди сторони, враховуючи обставини, що склались та унеможливлюють належне виконання умов Договору №170703_34 від 04.11.2016 на виконання робіт по капітальному ремонту дороги по вул. Преображенська в м. Чернігові дійшли взаємної згоди достроково розірвати Договір. Сторони вважають Договір таким, що припинив свою чинність з 03.04.2017. Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками та є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п. 8.4. Договору у разі невиконання або неналежного виконання зобовязань за Договором щодо строків виконання робіт Генпідрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги в заяві про зменшення розміру позовних вимог №654-1 від 13.07.2017 позивач посилається на додаток до Договору «Календарний графік» в якому на стадії підписання договору передбачалось, що одна умовна позначка часу, що позначена клітинкою відповідає строку в 7 днів, так зазначений в графіку 2016 рік охоплює строк з 7 листопада по 4 грудня 2016 року; 2017 рік охоплює строк з 2 березня по 14 вересня 2017 року. Орієнтовна вартість робіт, які повинні були бути виконані відповідачем на момент розірвання договору на думку позивача становить 81120,00грн і включає в себе:

1) Роботи передбачені графіком у 2016 році: нарізання щілин в асфальтобетонному покритті проїзної частини 1638 м вартістю 6099,00 грн.; розбирання асфальтобетонних покриттів проїзної частини 54,04 і 4603,00 грн.; розбирання основи із щебеню проїзної частини 90,08мі 6198,00 грн.; навантаження та перевезення будівельного сміття 165,28т. 6551,00 грн.; нарізання щілин в асфальтобетонному покритті тротуару 1094м. 3394,00 грн.; розбирання основи із щебеню тротуару 13,13мі 753,00грн.; навантаження та перевезення будівельного сміття 18,5т. 732,00 грн.; розбирання бортових каменів 30м 1215,00 грн.; установлення бортових каменів від демонтажу 30м 1907,00 грн.

2) Роботи передбачені графіком у 2017 році до дати розірвання договору: розбирання бортових каменів 1247м 29315,00 грн.; розбирання поребрика 78м 2747,00 грн.; навантаження та перевезення будівельного сміття 18,39т. 809,00 грн.; фрезерування існуючого покриття 318мІ 3191,00 грн.; перевезення матеріалу від фрезерування 13,63 ? 390,00 грн.; установлення бортових каменів від демонтажу 200м 12716,00 грн.

Таким чином, в порядку передбаченому п. 8.4. Договору, позивачем нараховано до сплати відповідачу: 9185,74 грн. пені за невиконання робіт по розбиранню існуючих споруд за період з 08.11.2016 по 02.04.2017 нараховані на суму 62916,00 грн.; за невиконання робіт по фрезеруванню існуючого покриття 111,01 грн. за період з 02.03.2017 по 02.04.2017 нараховані на суму 3581,00 грн.; 1418,43 грн. за невиконання робіт по улаштуванню дорожнього одягу за період з 28.12.2016 по 02.04.2017 нараховані на суму 14623,00 грн.

Всього позивач просить стягнути з відповідача пені на суму 10715,18 грн.

Додатково, за прострочення робіт понад 30 днів позивач на суму 101120,00 грн., в порядку п. 8.4 Договору, нарахував до сплати відповідачу штраф у розмірі 7% від вартості невиконаних робіт, у сумі 7078,410 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

З огляду на зміст умов договору №170703-34 від 04.11.2016, суд констатує, що між сторонами склались правовідносини з капітального підряду.

Приписами ст.846 ЦК України встановлено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобовязаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання в розумні строки, відповідно до суті зобовязання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За правилами ст. 847 ЦК України підрядник зобовязаний своєчасно попередити замовника про наявність обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Згідно ч. 1,2 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

При цьому, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї за приписами ч.2 ст.14 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один субєкт (зобовязальна сторона, у т.ч. боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматись від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у т.ч. кредитор) має право вимагати від зобовязальної сторони виконання її обовязку.

Так, із норм ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. ст. 230, 231 ГК України вбачається, що застосування санкцій у вигляді штрафу можливе лише за умови порушення зобовязань, які передбачені законодавчо закріпленими нормами та/або виникають із умов договору.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до п. 21.8.10 Державних будівельних норм України В.2.3-4:2007 покриття та основи дорожнього одягу з асфальтобетонних сумішей треба влаштовувати в суху погоду. Укладання холодних та гарячих асфальтобетонних сумішей потрібно проводити весною або влітку при температурі повітря не нижче плюс 5 °С, восени не нижче плюс 10 °С.

Згідно довідки №05/462 від 22.03.2017 Чернігівського обласного центру гідрометеології середньодобова температура у період з 05.11.2016 по 28.02.2017 була нижче ніж 10 °С.

З наявного у справі листування відповідача з позивачем, враховуючи предмет договору - капітальний ремонт дороги, умови п.2.2 договору та вимоги ДБН, вбачається вчинення відповідачем дій (доведення до відома позивача як замовника) 13.12.2016 про настання несприятливих погодних умов та неможливості проведення підрядних робіт у зимовий час , що оцінюється судом як правомірна поведінка відповідача, в т.ч. в силу приписів ст.847 ЦК України.

Зважаючи на зазначене вище, суд приходить до висновку, що у період з 07.11.2016 по 31.12.12.2016 відповідач, з урахуванням нижчої температури повітря ніж у визначених нормами ДБН В.2.3-4:2007, обєктивно не міг приступити до виконання будівельних (підрядних) робіт, як підготовчих так й покриття та основи дорожнього одягу з асфальтобетонних сумішей , а тому з огляду на таке у діях відповідача відсутня вина, а саме умисел або необережність, оскільки невиконання взятих за умовами Договору зобовязань у період з 07.11.2016 по 31.12.2016 відповідачем зумовлено погодними умовами, які в свою чергу унеможливили здійснити відповідачем будівельні (підрядні) роботи у вказаний період так й в період до 28.02.2017.

При цьому суд враховує ту обставину, що початок виконання підрядних робіт відповідачем за несприятливих погодних умов, міг призвести до порушення державних будівельних норм , умов договору, якості підрядних робіт.

Таким чином, заперечення відповідача щодо відсутності вини у його діях в частині не виконання підрядних робіт, в т.ч. з покриття та основи дорожнього одягу з асфальтобетонних сумішей в період 05.11.2016 - 31.12.2016 року та з 01.01.2017 по 28.02.2017 є правомірними й такими, що приймаються судом до уваги .

Згідно ст. 8 Закону України Про державний бюджет на 2017 рік, прийнятий 21.12.2016 року та який набрав чинності з 01.01.2017, мінімальна заробітна плата з січня 2017 року місячному розмірі становить 3200 гривень, що свідчить про прийняття закону ВР України пізніше підписання договору підряду між сторонами у спорі.

А тому, суд погоджується з позицією відповідача, що збільшення розміру мінімальної плати, зокрема, пропорційного підвищення витрат на фонд оплати праці та вартості продукції матеріалів, які необхідні для виконання робіт за Договором, оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи листів постачальників асфальтобетонних сумішей та їх складових №16 від 28.03.2017 та №577 від 28.03.2017 вбачається, що вартість матеріалів необхідних відповідачу для виконання будівельних (підрядних) робіт за Договором збільшилась з огляду на підвищення розміру мінімальної заробітної плати з січня 2017 року.

При цьому, суд зазначає, що відповідач при укладені Договору не міг передбачити збільшення розміру мінімальної заробітної плати у два рази з 1600,00 грн. до 3200,00 грн., а тому виконання будівельних (проектних) робіт за Договором в межах погодженого сторонами кошторису та договірної ціни неможливе.

Також, позивачем не доведено, які саме ним понесено збитки внаслідок невиконання відповідачем умов Договору, оскільки не виконання відповідачем визначених Договором робіт не встановлює для позивача обовязків щодо оплат, відшкодування вартості таких робіт.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає з боку відповідача вини у формі умислу або необережності у порушенні зобовязань за Договором, оскільки не виконання таких зобовязань зумовлено у тому числі погодні умови та збільшенням розміру мінімальної заробітної плати (випадок), а тому суд приходить до висновку щодо відсутності підстав застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафних санкцій (пеня та штраф) по частині з зазначених позивачем невиконаних підрядних робіт.

Здійснюючи оцінку правомірності розрахунку пені та штрафу , приймаючи до уваги умови п.8.4. договору, суд має оцінити застосовані в розрахунку вартісні показники та строки невиконання робіт.

Однак, згідно поданого позивачем розрахунку нарахування штрафу та пені суд не може встановити правильність таких нарахувань з огляду на те, що у такому розрахунку позивачем чітко не визначено строки та вартість робіт.

Так, позивач у заяві №654-1 від 13.07.2017 про зменшення розміру позовних вимог зазначає лише про орієнтовну вартість робіт на 2016 та 2017 роки у розмірі 31952,00 грн. та 49168,00 грн. відповідно.

При цьому здійснюючи нарахування пені у відповідності до умов Договору за кожен день прострочення позивач не обґрунтовує нарахування пені у період з 08.11.2016 по 02.04.2017 на суму прострочених робіт у розмірі 62916,00, як станом на 08.11.2016 так і протягом усього періоду нарахування, аналогічно позивач не обґрунтовує нарахування пені у період з 03.03.2017 по 02.04.2017 на суму прострочених робіт у розмірі 3581,00 грн. та у період з 28.12.2017 по 02.04.2017 на суму прострочених робіт у розмірі 14623,00 грн.

Окрім того, позивачем не обґрунтовано нарахування пені на вартість прострочених робіт у розмірі 14623,00 грн. саме з 28.12.2016, в той час коли визначає, що роботи мали здійснюватись в період з 07.11.2016 по 04.12.2016 та з 02.03.2017 по 14.09.2017.

Тобто при здійсненні нарахувань пені, позивачем чітко не визначено вартість прострочених робіт по кожному дню нарахування, а також не обґрунтовано вартість прострочених робіт саме у визначених позивачем сумах, а посилання позивача на орієнтовну вартість робіт судом визнається необґрунтованим.

У тому числі, при нарахуванні суми штрафу за прострочення виконання робіт строком понад 30 днів, позивач здійснює обрахування суми штрафу з суми 101120,00 грн., при цьому зазначаючи по тексту такої заяви загальну орієнтовну вартість робіт, які повинні були виконані відповідачем на момент розірвання договору у розмірі 81120,00 грн.

В свою чергу у судових засіданнях представник позивача не надав чітких мотивованих пояснень та обґрунтувань заявлених позивачем розрахунків.

При цьому, суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до суду з матеріальною вимогою про стягнення з відповідача пені та штрафу, саме на позивача покладається обовязок здійснення обґрунтованого та мотивованого розрахунку заявлених до стягнення сум, у тому числі, але не виключено, із чітким зазначенням сум, дат та періодів прострочення.

Натомість з поданого позивачем розрахунку заявлених до стягнення сум, суд не може перевірити та встановити вірність таких нарахувань, з огляду на те, що у такому розрахунку основні складові, як то період та сума прострочення не мотивовані, не обґрунтовані та чітко не визначені, вартісні показники зазначені як орієнтовні.

З наявного в матеріалах справи графіку виконання робіт не вбачається чіткого фіксування дат, місяця проведення етапів робіт, а лише визначені суми та види робіт, а пояснення позивача що клітинка графіку відповідає 7 дням жодним доказом та поясненнями не підтверджена позивачем.

Окрім того, здійснити правомірність нарахування штрафу навіть за 30 днів до розірвання договору (03.04.2017) є неможливим, оскільки позивачем не наведено мотивованих та підтверджених доказів вартості не виконаних робіт відповідачем.

З урахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що нараховані відповідачем пеня у розмірі 10715,18 грн. та штраф у розмірі 7078,40 грн. не обґрунтовані, не мотивовані, оскільки не містять доведених основних складових для здійснення обрахування, не можуть бути перевірені судом, а тому судом визнаються безпідставними.

Згідно з ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з предмету заявленого позову, наведених вище обґрунтувань, зважаючи на відсутність вини відповідача у простроченні виконання робіт, недоведеності та не обґрунтованості з боку позивача розміру заявлених до стягнення сум, оцінюючи усі подані сторонами докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підлягав для задоволення позову.

Зважаючи на сформоване та подане позивачем у судовому засіданні від 01.08.2017 клопотання про повернення суми зайво сплаченого судового збору у розмірі 18563,89 грн. у звязку із зменшенням розміру позовних вимог, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір клопотання Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради б/н від 31.07.2017 про повернення судового збору підлягає задоволенню, а судовий збір у сумі 18563,89 грн., сплачений платіжним дорученням №200 від 20 червня 2017 року, підлягає поверненню з державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 1, 4-2, 4-3, 22, 33, 38, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Повернути Управлінню житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, 19, ) з Державного бюджету України (рахунок №3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області м. Чернігів, отримувач УК у Чернігові/м.Чернігів/22030001, МФО 853592, ) 18563,89 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №200 від 20.06.2017 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №927/633/17 Господарського суду Чернігівської області.

Повний текст рішення складено 02.08.2017.

Суддя І.А.Фетисова