РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017Справа №910/8326/17
За позовом "DSM Nutritional Products Sp. z o.o." (ДСМ Нутрішіонал Продактс") (м.Мщонув, Польща)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кребс Фід" (м.Київ, Україна)

про стягнення 1 116 179,71 грн.

Суддя: Ярмак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Клян А.Ф., Соколов А.О., Кравець О.С. - за довіреністю;

від відповідача: Сергеєв П.О. - за дов.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява "DSM Nutritional Products Sp. z o.o." (ДСМ Нутрішіонал Продактс") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кребс Фід" про стягнення 1 116 179,71 грн. за Контрактом № UA-001-2016 від 09.03.2016.

Ухвалою суду від 26.05.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.06.2017.

27.06.2017 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 27.06.2017 оголошено перерву до 04.07.2017

03.07.2017 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про встановлення змісту норм права іноземної держави та про зупинення провадження по справі, про витребування доказів.

Заслухавши представника відповідача, позицію позивача, суд відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю правових підстав для зупинення провадження у справі в порядку ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується клопотання відповідача про витребування доказів, то суд також відмовляє у його задоволенні, оскільки не вбачає серед доводів відповідача обставин, які необхідно встановити для вирішення спору.

В судовому засіданні 04.07.2017 оголошено перерву до 18.07.2017

05.07.2017 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує.

17.07.2017 через відділ діловодства суду позивачем подано письмові пояснення щодо відзиву.

18.07.2017 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про доручення матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.03.2016 між Позивачем та Відповідачем укладено Контракт № UА-001-2016, відповідно до умов якого Позивач зобов'язувався передати у власність Відповідачу Ензими, Каротиноїди, Премікси, Вітаміни, Вітамінні суміші (далі -Товар), а Відповідач прийняти та оплатити вартість Товару. Кількість, асортимент та вартість Товару визначалися відповідно до Специфікацій, що становлять невід'ємну частину Контракту.

Згідно з умовами п. 2.1. Контракту Товар постачається на умовах СІР Київ, Україна або ЕХW Мщонов, Польща («Інкотермс» в редакції 2000 року) на підставі замовлень Відповідача.

Відповідно до 5.1 Контракту, загальна сума Контракту визначається вартістю Товару, який має бути поставлений Позивачем та придбаний Відповідачем протягом строку дії Контракту, відповідно до цін, що встановлені у Специфікації.

Пунктом 5.3. Контракту встановлено, що оплата кожної партії Товару здійснюється Відповідачем на підставі рахунку-фактури Позивача на умовах 100 % попередньої оплати Відповідачем вартості Товару або протягом 45 днів з дати виставлення рахунку-фактури.

Позивач та Відповідач уклали низку додатків (специфікацій), якими було встановлено кількість, асортимент та вартість Товару, а саме: Додаток № 9 від 06.06.2016 до Контракту № UА-001-2016 від 09.03.2016 на суму 58 790 польських злотих ; Додаток № 10 від 13.06.2016 до Контракту № UА-001-2016 від 09.03.2016 на суму 61610 польських злотих; Додаток № 11 від 01.08.2016 до Контракту № UА-001-2016 від 09.03.2016 на суму 47 210 польських злотих .

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов даного Договору позивачем поставлено товар в узгодженому з відповідачем місті - Мщонув, Польща на загальну суму 167 610 польських злотих, що підтверджується наступними документами: Міжнародна товарно-транспортна накладна за рахунком-фактурою № від 14.06.2016; Рахунок-фактура № від 14.06.2016; Міжнародна товарно-транспортна накладна № 926702, за рахунком-фактурою № від 25.07.2016 ; Рахунок-фактура № від 25.07.2016 ; Міжнародна товарно-транспортна накладна № 997699 за рахунком-фактурою № від 01.09.2016; Рахунок-фактура № від 01.09.2016.

В усіх вище зазначених документах отримувачем Товару зазначено Відповідача, а в рахунках-фактури встановлено строк оплати Товару - 45 днів від дати виставлення рахунку.

Проте, Відповідачем було здійснено лише часткові оплати, а саме: за Рахунком-фактурою № , № у розмірі 10 000 польських злотих (з яких 5 960 по Рахунку-фактурі № ); Рахунком-фактурою № у розмірі 18 000 польських злотих, що підтверджується банківською випискою.

Таким чином, станом на час прийняття рішення по справі сума боргу Відповідача за поставлений Позивачем Товар складає 143 650,00 злотих.

Відповідно до п. 8 Контракту сторони погодили, що права та обов'язки сторін, що виникають або пов'язані з підтвердженням замовлення та/або умовами мають регулюватися, трактуватися, інтерпретуватися і виконуватися згідно з польським законодавством. Конвенція Організації Об'єднаних Націй про угоди міжнародної купівлі - продажу товарів від 11.04.1980 не застосовується.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Частиною першою статті 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Договору між Україною і Республікою Польща про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах від 24.05.1993 (далі - Договір між Україною і Польщею), зобов'язання, що виникають з договірних відносин, визначаються законодавством тієї Договірної Сторони, на території якої була укладена угода, хіба що учасники договірних відносин підпорядкували ці відносини вибраному ними законодавству.

Таким чином, з огляду на те, що сторони Контракту визначили матеріальне право Республіки Польща як застосовне до Контракту та на підставі вищезгаданих норм Закону України «Про міжнародне приватне право» та Договору між Україною і Польщею, до Контракту підлягає застосування матеріальне право Республіки Польща.

Як зазначено вище, до положень Контракту підлягає застосуванню матеріальне право Польщі. У той же час, сторони узгодили в п. 8 Контракту, що Конвенція Організації Об'єднаних Націй про угоди міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 року не застосовується чим і спростовуються заперечення відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право», особи. які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обгрунтовання своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

В матеріалах справи наявний юридичний висновок по матеріальному праву Республіки Польща, засвідчений польським нотаріусом, апостильований з нотаріально засвідченим перекладом на українську мову.

Як зазначено у додатку 1 до Юридичного висновку, статтею 605 Цивільного кодексу Польщі від 23.04.1964 (далі - ЦК Польщі) передбачено, що за договором поставки постачальник зобов'язаний виробити товар визначеної якості та доставити його частинами або періодично, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його.

Так, Позивач виготовив товар, визначений Контрактом та поставив Відповідачу, який, у свою чергу, його прийняв, проте оплатив не повну вартість.

Додаток 1 до Юридичного висновку містить приписи статті 354 § 1 ЦК Польщі, а саме: боржник повинен виконати зобов'язання у відповідності з його змістом і відповідно до соціально-економічної мети та принципів соціального співіснування, і, якщо є встановлені звичаї - також у відповідності з цими звичаями.

Отже, позовна вимога про стягнення з Відповідача 143 650,00 злотих за поставлений Товар є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 14 365 польських злотих, що еквівалентно 101 470,88 грн.

Відповідно п. 6.5. Контракту передбачено, у випадку прострочення виконання зобов'язання з оплати Товару Покупець несе відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,2 % від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше 10% суми.

У додатку № 1 до Юридичного висновку зазначено, що відповідно до ст. 481 ЦК

Польщі, § 1. Якщо боржник не виконує грошове зобов'язання вчасно, то кредитор може вимагати пеню за період затримки, навіть якщо це не завдало йому жодного збитку і навіть якщо прострочення було наслідком обставин незалежних від боржника.

§ 2. Якщо процентна ставка пені не була встановлена заздалегідь, то застосовується пеня у розмірі ставки рефінансування Національного Банку Польщі та 5,5 відсотків. Проте, якщо встановлена вища ставка пені, кредитор вправі вимагати пеню за прострочення по більш високій ставці.

§ 2-1. Максимальний розмір пені не може перевищувати більш ніж в два рази пеню, встановлену законом (максимальна пеня)

§ 2-2 Якщо розмір пені перевищує максимальний розмір пені застосовується максимальний розмір пені.

§ 2-3 Договірне положення не може виключити або обмежити приписи про максимальну пеню, навіть у випадку вибору іноземного права. В такому випадку застосовуються положення законодавства.

§ 2-4 Міністр юстиції шляхом повідомлення в офіційному віснику Республіки Польща Польський монітор», встановлює розмір, визначеної законом пені.

§3 У випадку порушення боржником строків виконання зобов'язання, кредитор може, окрім цього, вимагати компенсації збитків на загальних підставах.

В Юридичному висновку також зазначається, повідомленням Міністра Юстиції про ставку пені від 7 січня 2016року (т. р. 2016 року Поз. 47), видане відповідно до ст. 481 §2-4 Закону від 23 квітня 1964 року - Цивільного Кодексу, встановлено що починаючи з 1 січня 2016 року розмір пені становить 7 % річних.

Як зазначалося вище, законодавством Республіки Польща визначена пеня у розмірі 7 % річних, що дорівнює 0,019% за кожен день прострочення сплати основного боргу. У свою чергу, відповідно до положень ст. 481 § 2-1 Цивільного кодексу, максимальний розмір відсотків становить 14 % річних, що відповідно становить 0,038 % за кожен день прострочення виплати.

У Юридичному висновку також наводиться тлумачення вищезазначених норм польського законодавства, розмір належних відсотків визначається насамперед відсотковою ставкою, що визначена в договорі. У випадку відсутності у договорі такої ставки, застосовується відсоткова ставка у відповідності до ст. 481 § 2 Цивільного кодексу. Це положення відноситься до ставки рефінансування Національного банку Польщі і визначає розмір відсотків у розмірі ставки рефінансування та 5,5 відсотків (на 01.10.2016 це 7 %). У випадку коли розмір пені встановлений у договорі є більшим ніж максимальний розмір пені, застосуються максимальний розмір пені (ст. 481 §2-2 Цивільного кодексу).

Узгоджений сторонами розмір пені 0,2 % від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення оплати товару перевищує максимальний розмір пені. У такому випадку, відповідно до ст. 481 § 2-2 Цивільного кодексу, кредитор має право вимагати максимальний розмір відсотків за прострочення, що становить 14 % річних, що становить відповідно 0,038 % за кожен день прострочення.

Відповідно, Постачальник у зв'язку з несвоєчасною оплатою Покупця може вимагати 14 % річних, що становить 15 321,48 польських злотих, але не більше 10 % від суми боргу, тобто 14 365 польських злотих.

Таким чином, враховуючи приписи законодавства Республіки Польща, позивачем вірно нараховано суму пені у розмірі 14 365 польських злотих, що еквівалентно 101 470,88 грн. за прострочення оплати.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 124 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРЕБС ФІД» (04111, м. Київ, вул. Щербакова, буд. 52, прим.429; ідентифікаційний код 39424445) на користь "DSM Nutritional Products Sp. z o.o." (ДСМ Нутрішіонал Продактс) (96-320, вул.. Тарчинська, 113, м.Мщонув, Жирардовського повіту, Мазовецького воєводства, Польща, ідентифікаціний номер платника податків: (NIP), номер REGON: 750116348) 143 650 (сто сорок три тисячі шістсот п'ятдесят) польських злотих, що еквівалентно 1 014 708 (один мільйон чотирнадцять тисяч сімсот вісім) грн.. 83 коп., заборгованості, 14 365 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят п'ять) польських злотих, що еквівалентно 101 470 (сто одну тисячу чотириста сімдесят) грн. 88 коп., пені та 16 742 (шістнадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 70 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.07.2017.

Суддя О.М. Ярмак