ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017р. cправа № 914/1259/17

За позовом: керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації та Камянка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області

до відповідача-1: Прибужанівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області, с. Прибужани Львівська область

до відповідача-2: приватного підприємства «Олімп», с. Руда Сілецька Львівська область

про: скасування рішення, визнання недійсним договору оренди та зобовязання повернути земельну ділянку

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від прокуратури: ОСОБА_1 прокурор прокуратури Львівської області

від позивача-1: ОСОБА_2 - представник

від позивача-2: не зявився

від відповідача-1: ОСОБА_3 спеціаліст-землевпорядник;

від відповідача-2: не зявився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації та Камянка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області до Прибужанівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області та приватного підприємства «Олімп» про скасування 8 сесії Прибужанівської сільської ради від 04.03.2004р., визнання недійсним договір оренди земельної ділянки від 10.03.2004р. та повернення земельної ділянки площею 0,48 га.

Ухвалою господарського суду від 23.06.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 11.07.2017р.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду від 11.07.2017р.

В судових засіданнях прокурор та позивач - 1 підтримували заявлені позовні вимоги, на виконання вимог ухвал суду подавали витребувані документи.

Представник позивача 2 в судові засідання не зявлявся, однак подав суду письмові пояснення в яких проти позову не заперечив. В той же час, позивач 2 звертав увагу суду на можливість врегулювання даного спору шляхом приведення спірного договору у відповідність до чинного земельного законодавства.

Представник відповідача 1 проти позову заперечував, однак письмового відзиву та обґрунтувань не подавав.

Відповідач 2 в жодне судове засідання не зявився, вимог ухвал суду не виконував.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22 ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав сторонами), а тому суд, в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом зясовано:

Рішенням 8 сесії Прибужанівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області від 04.03.2004р. приватному підприємству «Олімп» було надано в оренду земельну ділянку для обслуговування деревообробного цеху площею 0,48 га. строком на 25 років.

10.03.2004р., на підставі вказаного рішення, між Прибужанівською сільською радою (відповідачем 1) та приватним підприємством «Олімп» (відповідачем 2) було укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення для обслуговування цеху по обробці деревини площею 0,48 га.

Так, в ході проведення прокурорської перевірки було встановлено факти порушення відповідачами земельного законодавства, як при винесенні сільською радою спірного рішення, так і при укладенні договору оренди землі.

Зокрема, прокурор наголошує на наступному.

Згідно інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Камянка-Бузькому районі від 23.05.2017р №8-13-0.25-564/107-17, спірна земельна ділянка відноситься до забудованих земель, земель промисловості державної форми власності та знаходиться за межами населеного пункту.

Станом на момент винесення сесією сільської ради спірного рішення та укладення в подальшому договору оренди, згідно положень пункту 12 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, було передбачено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади. (в даному випадку районна державна адміністрація).

Як зазначає прокурор, спірна земельна ділянка площею 0,48 га належить до земель держаної власності, тому при передачі цієї земельної ділянки в оренду з правом подальшого викупу, сільська рада вийшла за межі наданих їй повноважень, прийнявши при цьому, рішення про передачу спірної земельної ділянки, в розпорядженні якої остання не перебувала, а тому таке підлягає скасуванню.

Крім того, при укладенні на підставі оспорюваного рішення сільської ради договору оренди землі від 10.03.2004р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності не була проведена у встановленому порядку як станом на час його укладення, так і на сьогоднішній день. Тому, за твердженням прокурора та позивачів, такий договір суперечить приписам земельного законодавства, що діяло на момент спірних правовідносин та підлягає визнанню недійсним в судовому порядку.

З огляду на вищенаведене, прокурором предявлено позов в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації та Камянка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання укладеного відповідачами договору оренди недійсним та повернення земельної ділянки в державну власність.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підприємства, установи,організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Згідно частини 2 статті 21 Господарського процесуального кодексу України позивачем є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права та охоронюваного законом інтересу.

Вимогами статті 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", статті 29 ГПК України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом.

Відповідно до п.3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Радехівською місцевою прокуратурою виявлено факт неналежного здійснення захисту інтересів держави Камянка-Бузькою районною державною адміністрацією та Львівською обласною державною адміністрацією щодо тривалого існування порушення вимог земельного законодавства, яке виявляється у незаконному прийнятті Прибужанівською сільською радою рішення щодо передачі земельної ділянки в оренду з правом викупу та непроведенні нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка передана згідно договору оренди ПП «Олімп», що і стало причиною звернення прокуратури з позовом до господарського суду.

За даних обставин, необхідність захисту інтересів держави прокуратурою полягає в тому, що невиконання Камянка-Бузькою районною державною адміністрацією, як державним органом, якому належали (на момент прийняття рішення Прибужанівською сільською радою) повноваження щодо передачі спірної земельної ділянки та Львівською обласною державною адміністрацією, якій станом на час розгляду спору належать такі повноваження (в особі яких прокурор звернувся з позовом) завдає істотної шкоди економічним інтересам держави, що виявляється у ненадходженні до бюджету коштів через неправильне визначення у договорі оренди ставки орендної плати.

Враховуючи викладене вище, розглянувши та оцінивши обґрунтування позовних вимог прокурора щодо порушення інтересів держави, суд вважає, що прокурор звернувся з даним позовом до суду в межах своїх повноважень, визначених Конституцією України, Законом України "Про прокуратуру" та відповідно до правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, суд вважає вимоги прокурора обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до положень пункту 12 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України, (в редакції на момент винесення оспорюваного рішення) було передбачено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Як встановлено судом у розглядуваній справі, спірним рішенням 8 сесії Прибужанівської сільської ради від 04.03.2004р. було вирішено питання про передачу приватному підприємству «Олімп» в оренду земельної ділянки за межами населеного пункту для обслуговування деревообробного цеху площею 0,48 га. строком на 25 років.

В подальшому, на підставі вказаного рішення між відповідачем - 1 та відповідачем 2 було укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить до категорії земель промисловості державної форми власності.

З огляду на наведене, судом зясовано, що відповідно до пункту 12 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України (в редакції на момент прийняття рішення) у Прибужанівської сільської ради не було повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою із такою категорією земель як землі промисловості. Натомість, такі повноваження належали районним адміністраціям.

В той же час, суд звертає увагу сторін на те, що відповідно до норм чинного земельного законодавства, а саме ст. 122 ЗК України, (в редакції станом на час розгляду даного спору), повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою належать вже не Камянка-Бузькій районній державній адміністрації, а Львівській обласній державній адміністрації.

Таким чином, при прийнятті спірного рішенням сільська рада вийшла за межі наданих їй земельним законодавством повноважень, а тому суд дійшов висновку про визнання недійсним вказаного рішення від 04.03.2004р. та задоволення позовних вимог в цій частині.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Орендна плата відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється Законом України «Про оплату за землю», та перевищувати 10% їх нормативної грошової оцінки.

Частиною першою пункту 289.1 статті 289 ПК України і частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України «Про оцінку земель»).

Враховуючи вищезазначене, можна дійти висновку, що обов'язок зі сплати орендної плати є нормативно врегульованим і не може визначатися чи змінюватися та припинятися сторонами договору за власним волевиявленням.

Судом встановлено, що при укладенні договору оренди земельної ділянки між Прибужанівською сільською радою та ПП «Олімп» нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності, не була проведена, а тому договір оренди в цій частині суперечить приписам чинного законодавства.

Вказане підтверджується також п. 1 укладеного договору, в якому зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не була проведена. Більше того, така нормативна оцінка спірної земельної ділянки і в подальшому не була проведена, про що свідчить відповідний лист відділу Держгеокадастру у Камянка-Бузькому районі від 23.05.2017р №8-13-0.25-564/107-17., згідно якого станом на момент укладення договору відсутня нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що передана в оренду відповідачу 2. А нова технічна документація з визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки в місцевому фонді документації із землеустрою відсутня.

Крім того, суд звертає увагу на ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про оцінку земель», де визначено випадки обовязкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про те, що при укладенні спірного договору оренди землі від 10.03.2004р. сторонами не було передбачено всіх істотних умов, які необхідні для укладення такого договору. В даному випадку нормативно-грошової оцінки, від якої і визначається орендна плата. За таких обставин, такий договір підлягає визнанню недійсним, в порядку ст. 203 ЦК України.

Правова позиція колегії господарського суду повністю узгоджується із правовими висновками Верховного Суду України від 08.04.2015р у справі №3-41гс15, від 20.05.2015р. у справі №3-70гс15, від 11.05.2016р. у справі №6-824цс16.

В силу приписів ст. 111-28 ГПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.2 ст. 202 ГК України, господарське зобовязання припиняється, зокрема, у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

Згідно ст. 34 ЗУ «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про визнання недійсним спірного договору оренди землі, то відповідно вимога прокурора про повернення земельної ділянки, яка була передана відповідачу 2 у користування, підлягає до задоволення як наслідок припинення орендних відносин.

У своїх усних поясненнях на позов відповідач 1 зазначив, що на момент винесення спірного рішення, Прибужанівська сільська рада діяла в межах наданих їй повноважень стосовно передачі земельної ділянки, оскільки на той момент не було чіткого розмежування земель. Однак, такі твердження відповідача 1 спростовуються вищенаведеними обставинами, а також чинною на момент винесення розпорядження редакцією ЗК України, зокрема пункту 12 розділу Х Перехідних положень.

Стосовно твердження Камянка-Бузької районної державної адміністрації стосовно можливості добровільного врегулювання спору з покликанням на лист ПП «Олімп» від 03.07.2017р. про надання дозволу на виготовлення нормативно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, то суд зазначає наступне:

Як встановлено судом та наведено вище, в матеріалах справи відсутні докази проведення нормативно-грошової оцінки землі. Більше того, як свідчать дані Держгеокадастру, така не проводилася взагалі.

Стосовно листа відповідача 2 про намір провести таку оцінку, суд звертає увагу на те, що згідно чинного земельного законодавства право розпоряджатися спірною земельною ділянкою площею 0,48 га належить Львівській обласній державній адміністрації, а не районній державній адміністрації до якого звернувся відповідач 2.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що прокурором та позивачем представлено достатньо обґрунтованих та переконливих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, суд дійшов висновку їх задоволити повністю.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідачів солідарно.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги керівника Радехівської місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації та Камянка-Бузької районної державної адміністрації Львівської області - задоволити повністю.

2. Скасувати рішення 8 сесії Прибужанівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області «Про надання земельної ділянки в оренду ПП «Олімп» в с. Руда Сілецька» від 04.03.2004р.

3. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,48 га від 10.03.2004р., укладений між Прибужанівською сільською радою (80422, Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Прибужани, вул. Миру, 22, ) та приватним підприємством «Олімп» (80420 Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Руда Сілецька, вул. Пісочна, 10А, ), зареєстрований в реєстрі за №322.

4. Зобовязати приватне підприємство «Олімп» (80420 Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Руда Сілецька, вул. Пісочна, 10А, ) повернути земельну ділянку площею 0,48 га, яка розташована на вул. Пісочній в с. Руда Сілецька Камянка-Бузького району Львівської області в розпорядження держави в особі Львівської обласної державної адміністрації шляхом підписання акту приймання-передачі.

5. Стягнути солідарно з приватного підприємства «Олімп» (80420 Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Руда Сілецька, вул. Пісочна, 10А, ) та Прибужанівської сільської ради (80422, Львівська область, Камянка-Бузький район, с. Прибужани, вул. Миру, 22, ) на користь Прокуратури Львівської області () 4 800, 00 грн. судового збору.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 25.07.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.07.2017р.

Суддя Юркевич М. В.