РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017Справа №910/977/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія"

до Київської міської ради

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Рог О.В. (довіреність)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (відповідач) в якому просить суд:

зобов'язати відповідача належним чином виконати умови підпункту 3 пункту 8.2 договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 та угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014;

зобов'язати відповідача усунути недоліки земельної ділянки, що перешкоджають її ефективному використанню, а саме: знести самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 (суддя Карабань Я.А.) позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 910/977/16, розгляд справи призначено на 15.02.2016.

12.02.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

У судовому засідання представник відповідача надав документи для долучення до матеріалів справи, серед яких відзив на позовну заяву.

У поданому відзиві відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що пунктом 3 акту приймання-передачі земельної ділянки сторони підтвердили, що земельна ділянка передається у придатному для використання стані. Також відповідач зазначає, що позивачем не доведено наявність факту порушення відповідачем прав та інтересів позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2016 зупинено провадження у справі № 910/977/16 до вирішення Господарським судом міста Києва справи №910/12491/15.

06.06.2017 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справу №910/977/16 передано судді Турчин С.О., у зв'язку із закінченням строку повноважень судді Карабань Я.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2017 прийнято справу №910/977/16 до свого провадження, поновлено провадження у справі № 910/977/16 та призначено її розгляд на 22.06.2017.

В судове засідання 22.06.2017 з'явився представник відповідача. Представник позивача не з'явився, витребуваних судом пояснень не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017 розгляд справи відкладено на 20.07.2017.

У судове засідання 20.07.2017 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Присутній у судовому засіданні 20.07.2017 представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, у позові просив відмовити.

Приймаючи до уваги те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 20.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2007 між Київською міською радою (далі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" (далі - орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за реєстровим № 374 та зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації.) 02.07.2007 за № 79-6- 00517 (далі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1 Договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 29.03.07 р. № 412/1073 за Актом приймання - передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором, з наступними характеристиками: місце розташування - АДРЕСА_1; розмір - 4371 кв.м; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом; кадастровий номер - НОМЕР_1.

Згідно з витягом з технічної документації № Ю-43726/2007 Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) від 01.06.2007 року № 589 нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 10861107 грн. 41 коп. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню (п.п.2.2 ,2.3 Договору).

У подальшому рішенням Київської міської ради від 01.07.2012 № 424/8708 "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" договору оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом на АДРЕСА_1" поновлено ТОВ "БО "Мрія" вказаний договір оренди земельної ділянки на 15 років.

На підставі вказаного рішення між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" 10 лютого 2014 р. укладено Угоду про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 20.06.2007 № 374 (02.07.2007 № 79-6-00517), що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, за реєстровим № 13, а також зареєстрована в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 18.02.2014 за № МЗК-1-00177 (далі - Угода).

Позивач, в обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення умов договору оренди земельної ділянки, відповідач передав позивачеві земельну ділянку у непридатному для її цільового використання стані, а саме з незаконно розташованими на ній металевими спорудами у вигляді металевих гаражних блоків, що відповідно заважало використовувати земельну ділянку згідно її цільового призначення.

Посилаючись на неодноразові звернення ТОВ "БО Мрія" з листами до державних органів з вимогою посприяти звільненню орендованої позивачем земельної ділянки від об'єктів незаконної самобудови, позивач стверджує, що Київська міська рада, передала в користування ТОВ "БО "Мрія" земельну ділянку у стані, що перешкоджає її ефективному використанню, чим порушила умови Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 року та Угоди про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, а саме підпункт 3 п. 8.2.

Як на підтвердження факту порушення Київською міською радою умов договору оренди земельної ділянки позивач посилається на те, що спірна земельна ділянка передана Київській міській раді Республіканського добровільного товариства "Автолюбитель УРСР" за цільовим призначенням для влаштування тимчасових відкритих платних автостоянок відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів "Про передачу відкритих платних автостоянок районним радам добровільного товариства "Автолюбитель УРСР" №1106 від 14.12.1989 року.

27.04.2007 між ТОВ "Будівельне об'єднання "Мрія" та Громадською організацією "Київська міська спілка автомобілістів" укладено договір № 270407-1, згідно умов якого громадська організація зобов'язалась передати ТОВ "БО "Мрія" майно, а ТОВ "БО "Мрія" прийняло та компенсувало його вартість.

В основу доводів позивача, щодо неналежного виконання відповідачем умов договору оренди, останнім покладено встановлений рішенням Господарського суду міста Києва № 35/520 від 15.10.2007 факт передання Київською міською радою, на момент укладення Договору оренди, в оренду земельну ділянку із самочинно збудованими на ній об'єктами нерухомості.

Враховуючи викладене, позивач просить суд зобов'язати відповідача належним чином виконати умови підпункту 3 пункту 8.2 Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 року та Угоди про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014, а також зобов'язати відповідача усунути недоліки земельної ділянки, що перешкоджають її ефективному використанню, а саме: знести самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди земельної ділянки.

Частиною 1 статті 2 Закону України № 161-XIV від 06.10.1998 "Про оренду землі" визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Так, відповідно до підпункту 3 п. 8.2 договору та угоди, орендодавець зобов'язаний передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору.

Згідно з п.п. 1.1, 2.1 Договору орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 29.03.2007 р. № 412/1073 за Актом приймання - передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим Договором, з наступними характеристиками: місце розташування - АДРЕСА_1; розмір - 4371 кв.м; цільове призначення - для будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями побутового обслуговування та паркінгом; кадастровий номер - НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2007 між сторонами підписано Акт приймання-передачі земельної ділянки. Відповідно до п. 3 зазначеного Акту приймання-передачі, сторони підтверджують, що земельна ділянка, зазначена в п. 1 цього Акту, передається в оренду у придатному для її використання стані.

Зазначений Акт підписаний представниками орендодавця та орендаря без зауважень та заперечень та скріплений печатками підприємств.

Таким чином, з урахуванням наявного в матеріалах справи Акту приймання-передачі земельної ділянки від 02.07.2007 та його змісту, суд дійшов висновку про помилковість твердження позивача щодо порушення відповідачем умов підпункту 3 пункту 8.2 Договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 року та Угоди про поновлення та внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014, оскільки такі умови виконані відповідачем.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача належним чином виконати умови підпунктом 3 пункту 8.2 договору оренди земельної ділянки від 20.06.2007 та угоди про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 10.02.2014.

Щодо заявленої позивачем вимоги про зобов'язати відповідача усунути недоліки земельної ділянки, що перешкоджають її ефективному використанню, а саме: знести самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці, суд зазначає наступне.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2007 у справі № 32/520 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія" до Громадської організації "Київська міська спілка автомобілістів" про зобов'язання виконати умови договору № 270407-1 від 27.04.2007, позовні вимоги задоволено частково, зобов'язано Громадську організацію "Київська міська спілка автомобілістів" знести самовільно збудоване нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів "Про передачу відкритих платних автостоянок районним радам добровільного товариства "Автолюбитель УРСР"від 14.12.1989 № 1106 була передана Київській міській раді Республіканського добровільного товариства "Автолюбитель УРСР"за цільовим призначенням для влаштування тимчасових відкритих платних автостоянок, тобто без права здійснення будівництва будь-яких будівель, споруд, гаражів на земельній ділянці.

27.04.2007 року між Громадською організацією "Київська міська спілка автомобілістів"та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "МРІЯ"було укладено Договір № 270407-1, відповідно до умов якого відповідач зобов'язується передати позивачу майно Громадської організації "Київська міська спілка автомобілістів", а позивач зобов'язується прийняти та компенсувати вартість майна шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача.

Пунктом 2.4 Договору № 270407-1 (згідно з доповненнями, внесеними додатковою угодою № 1 від 01.06.2007 до договору № 270407-1 від 27.04.07) передбачено, що відповідач протягом 15 календарних днів з дати зарахування на поточний рахунок коштів від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "МРІЯ" на підставі п. 2.1 договору № 270407-1 зобов'язується звільнити земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 від споруд та будівель, а також від власного майна та/або майна третіх осіб та привести земельну ділянку у стан, придатний для її використання за цільовим призначенням.

Таким чином, обов'язок по знесенню майна Громадської організації "Київська міська спілка автомобілістів"виник у відповідача 11.06.2007, а всі необхідні для цього роботи мали бути завершені 26.06.2007.

Зазначені обставини встановлені вищевказаним судовим рішенням від 15.10.2007 у справі № 32/520.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 Цивільного кодексу України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином, з урахування викладеного, обов'язок по знесенню самовільно збудованого майна покладено на Громадську організації "Київська міська спілка автомобілістів".

Ні умовами укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки, ні положеннями чинного законодавства України не встановлено обов'язку орендодавця зносити самовільно збудоване нерухоме майно, яке ним не будувалось.

Отже, на переконання суду, позивачем не доведено наявності факту порушення прав та охоронюваним законом інтересів в частині знесення самовільно збудованого нерухомого майна саме відповідачем - Київською міською радою.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне об'єднання "Мрія".

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, відповідно до ст. ст. 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 26.07.2017.

Суддя С.О. Турчин