ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

24 липня 2017 року Справа № 915/1526/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Берко О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача представник не з'явився,

від відповідача (заявника): Гроднова А.М., довіреність б/н від 17.05.2017 року, Єнова Л.М., довіреність б/н від 09.06.2017 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві заяву Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року у справі № 915/1526/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД",

03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, корп. 5, оф. 716 (ідентифікаційний код 34494612),

до Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради,

54058, м. Миколаїв, вул. Київська, 1 (ідентифікаційний код 01998383),

про стягнення грошових коштів у сумі 847 649,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради про стягнення грошових коштів у сумі 847 649,01 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.02.2017 року позов задоволено частково, стягнуто з Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради (54058, м. Миколаїв, вул. Київська, 1, ідентифікаційний код 01998383) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" (03187, м. Київ, вул. Академіка Глушкова, 40, корп. 5, оф. 716, ідентифікаційний код 34494612): 228 181,29 грн. (двісті двадцять вісім тисяч сто вісімдесят одна грн. 29 коп.) - інфляційних втрат, 37 674,16 грн. (тридцять сім тисяч шістсот сімдесят чотири грн. 16 коп.) - 3 % річних, 3 987,85 грн. (три тисячі дев'ятсот вісімдесят сім грн. 85 коп.) - судового збору. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.02.2017 року у справі № 915/1526/16 змінено, стягнуто з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІЛАТАНМЕД" 516 102,50 грн. інфляційних втрат, 37 674,16 грн. три проценти річних, 8 306,65 грн. судового збору за подання позовної заяви та 13 986,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

У решті позовних вимог відмовлено.

На виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року Господарським судом Миколаївської області 20.06.2017 року видані три накази.

19.07.2017 року до суду від відповідача надійшла заява про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року до 01.12.2017 року.

Ухвалою суду від 19.07.2017 року заяву відповідача про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року призначено на 24.07.2017 року на 11-00 год.

Представники боржника у судовому засіданні 24.07.2017 року заяву про відстрочку виконання рішення суду підтримали.

В обґрунтування заяви зазначили, що обставиною неможливості виконання судового рішення є відсутність грошових коштів на відповідному субвенційному рахунку лікарні, з якого можуть бути стягнуті грошові кошти за цільовим призначенням для виконання вищевказаного рішення. Фінансування та утримання відповідача здійснюється за рахунок обласного місцевого бюджету, а кредиторська заборгованість виникла по даній субвенції з державного бюджету згідно постанови КМУ від 23.04.2012 року № 339 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на придбання медичного обладнання (мамографічного, рентгенологічного та апаратів ультразвукової діагностики) вітчизняного виробництва". (Постанова 339).

Частиною ж 11 статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що кредиторська заборгованість, яка утворилася на кінець поточного бюджетного періоду у місцевих бюджетах за бюджетними зобов'язаннями, взятими за капітальними трансфертами з державного бюджету місцевим бюджетам та коштами державного фонду регіонального розвитку, в першу чергу має бути погашена за рахунок коштів державного бюджету, передбачених у наступних бюджетних періодах на реалізацію відповідних програм і заходів.

Із посиланням на ч. 11 ст. 51 Бюджетного кодексу України зазначають, що кредиторську заборгованість, яка уторилася за наданою субвенцією згідно Постанови 339, можливо погасити лише у разі затвердження у державному бюджеті на відповідний рік кошторисних призначень на реалізацію відповідних програм і заходів. Технічно здійснити інші дії щодо сплати цих (субвенційних) коштів, неможливо.

Стягувач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив.

Розглянувши подану заяву про відстрочку виконання рішення суду, судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони виконавчого провадження або за власною ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Фінансування та утримання Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради здійснюється за рахунок обласного місцевого бюджету, а кредиторська заборгованість виникла по наданій субвенції з державного бюджету Постанови 339.

Частиною ж 11 статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що кредиторська заборгованість, яка утворилася на кінець поточного бюджетного періоду у місцевих бюджетах за бюджетними зобов'язаннями, взятими за капітальними трансфертами з державного бюджету місцевим бюджетам та коштами державного фонду регіонального розвитку, в першу чергу має бути погашена за рахунок коштів державного бюджету, передбачених у наступних бюджетних періодах на реалізацію відповідних програм і заходів.

Тобто, кредиторську заборгованість, яка уторилася за наданою субвенцією згідно Постанови 339, можливо погасити лише у разі затвердження у державному бюджеті на відповідний рік кошторисних призначень на реалізацію відповідних програм і заходів. Технічно здійснити інші дії щодо сплати цих (субвенційних) коштів, неможливо.

Причиною утворення кредиторської заборгованості по обласній лікарні стало незабезпечення фінансовим ресурсом Головного управління державного казначейства України у Миколаївській області.

З приводу цього питання лікарня неодноразово зверталась з листами до відповідних органів.

Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації зверталось з листами № 170/22-05-5/6-13 від 21.01.2013 року, № 11-1348-18 від 01.03.2013 року, № 04-22/949 від 13.03.2013 року до Міністерства фінансів України про надання інформації щодо стану заборгованості за рахунок субвенцій з Державного бюджету України та погашення кредиторської заборгованості (том 2 а.с. 13-17, 21).

Управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації також зверталось з листами № 11-39-2 від 06.01.2015 року, № 11-455-2 від 26.01.2015 року до Міністерства охорони здоров'я України про виділення додаткових коштів для погашення кредиторської заборгованості за субвенціями з державного бюджету 2012, 2014 років (том 2 а.с. 10-12, 18-20).

Проте, протягом 2013-2014 років, першого кварталу 2015 року додаткових коштів на погашення заборгованості субвенції з державного бюджету лікарні не було передбачено.

Цільові кошти на погашення заборгованості надійшли 23.04.2015 року та були стягнуті відповідно Державною казначейською службою за рішенням Господарського суду Миколаївської області від 26.06.2014 року у справі № 915/502/14 з урахуванням основного боргу, пені, інфляційних втрат та штрафних санкцій.

У зв'язку з невчасним виконанням лікарнею рішення Господарського суду Миколаївської області у вказаній справі ТОВ "ІЛАТАНМЕД" вдруге звернулось до суду з позовом про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, та на теперішній час сума заборгованості складає: 516 102,50 грн. - інфляційних втрат, 37 674,16 грн. - 3 % річних, 8 306,65 - судового збору за подання позовної заяви, 13 986,21 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 12 Основ законодавства України про охорону здоров'я охорона здоров'я - один з пріоритетних напрямів державної діяльності. Держава формує політику охорони здоров'я в Україні та забезпечує її реалізацію.

Державна політика охорони здоров'я забезпечується бюджетними асигнуваннями в розмірі, що відповідає її науково обґрунтованим потребам, але не менше десяти відсотків національного доходу.

Відповідно до ст. ст. 3, 16 Основ законодавства України про охорону здоров'я, заклад охорони здоров'я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, основним завданням яких є забезпечення медичного обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників; держава сприяє розвитку закладів охорони здоров'я усіх форм власності.

Приймаючи до уваги вищенаведене та ті обставини, що: - охорона здоров'я є пріоритетним напрямком державної діяльності; - завданням Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради як закладу охорони здоров'я є надання медичної допомоги та медичне обслуговування хворих, а також враховуючи специфіку бюджетного фінансування цього закладу охорони здоров'я, суд вважає за можливе заяву про відстрочку виконання рішення суду задовольнити.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Миколаївської обласної клінічної лікарні Миколаївської обласної ради про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року у справі № 915/1526/16 задовольнити.

2. Відстрочити виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 року у справі № 915/1526/16 до 01.12.2017 року.

3. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії Господарського суду Миколаївської області протягом п'яти днів з дня її винесення.

Суддя В.О. Корицька