КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа№ 910/18299/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.

від представників сторін :

Позивача Павленко О.В., Максименко А.П.

Відповідача Мальський О.М., Поліщук О.Г.

ДВС не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Газпром"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 по справі №910/18299/16 (суддя Мандриченко О.В.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Газпром"

на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича

про скасування постанови від 19.05.2017 ВП №53823056 про арешт коштів боржника, зобов'язання зняти арешт та повернути кошти

за позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства "Газпром"

про стягнення 85965927,00 грн штрафу та 85965927,00 грн пені та зобов'язання виконати пункт 4 рішення від 22.01.2016 №18 - р, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 по справі №910/18299/16 скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича повернуто без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Газпром" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Баранець О.М., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду 17.07.2017.

Розпорядженням від 13.07.2017 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 13.07.2017, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. який не є головуючим суддею у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: головуючий суддя - Сітайло Л.Г. судді: Смірнова Л.Г., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 колегією суддів, в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 по справі №910/18299/16 до свого провадження.

24 липня 2017 року, через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів, представником Антимонопольного комітету України подано відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 24.07.2017 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник Державної виконавчої служби в судове засідання не з'явився.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник Державної виконавчої служби повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника Державної виконавчої служби.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017.

Представники позивача, в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просили залишити без змін оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.12.2016 по справі №910/18299/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 16.05.2017 позов задоволено.

На виконання рішення від 05.12.2016 по справі № 910/18299/16 судом видано наказ, про:

- стягнення з публічного акціонерного товариства "ГАЗПРОМ" (Публичного акционерного общества "ГАЗПРОМ" з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Солом'янському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) 85.965.927.000 грн штрафу та 85.965.927.000 грн пені.

До господарського суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "ГАЗПРОМ" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича про скасування постанови від 19.05.2017 ВП №53823056 про арешт коштів боржника, зобов'язання зняти арешт та повернути кошти.

Відмовляючи у прийнятті зазначеної скарги місцевий господарський суд виходив з того, що головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв Олександр В'ячеславович не є суб'єктом оскарження, в розумінні ст. 121-2 ГПК України та ст. 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Згідно з ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає, в розумінні статті 121-2 ГПК України під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають

керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 4 листопада 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР, Закону N202/98-ВР, Закону N 606-XIV, гл. 31-Г Цивільного процесуального кодексу України, розд. XIV Господарського процесуального кодексу України, іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу або керівника вищого в порядку підлеглості органу цієї служби в передбачених Законом N 606-XIV випадках не може бути підставою для відмови у прийнятті скарги судом, оскільки на ці правовідносини поширюється юрисдикція суду (статті 55, 124 Конституції).

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що державний виконавець є представником влади, в розумінні закону України «Про державну виконавчу службу», який здійснює свої повноваження від імені держави в системі органів державної влади - ДВС, колегія суддів прийшла до висновку, що місцевий господарський суд безпідставно повернув без розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського міста Києва - скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Газпром" задовольнити.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 по справі №910/18299/16 скасувати.

3.Матеріали оскарження справи №910/18299/16 повернути до Господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства "Газпром", на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра В'ячеславовича.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова