ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та про видачу дубліката наказу суду

02 серпня 2017 року Справа № 5016/1803/2011(16/140)

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представника боржника ОСОБА_1, дов. від 16.02.2016 р. № 36/07-Д,

від прокуратури та заявника представники не зявилися,

розглянувши матеріали

заяви стягувача, ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України,

01008, вул. М.Грушевського, 12/2, м. Київ,

про поновлення строку предявлення до виконання

та видачу дубліката наказу суду від 18.07.2011 р.

у справі № 5016/1803/2011(16/140)

за позовом заступника прокурора Миколаївської області,

54001, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв,

в інтересах держави в особі ОСОБА_2 промислової політики України

03035, вул. Сурікова, 3, м. Київ,

до державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара,

54001, вул. Адміральська, 38, м. Миколаїв,

про стягнення грошових коштів у сумі 1200000 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України (далі Мінекономрозвитку) звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявою від 11.07.2017 р. № 2432-03/458 про видачу дубліката наказу суду від 18.07.2011 р., виданого на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2011 р. в даній справі, котрим задоволено позов заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі ОСОБА_2 промислової політики України (далі - Мінпромполітики) та вирішено, зокрема, стягнути з державного підприємства Суднобудівний завод ім. 61 комунара (далі - ОСОБА_3) на користь Мінпромполітики грошові кошти в сумі 1200000 грн.

Заяву мотивовано тим, що оригінал наказу, про видачу дублікату якого ставиться питання, втрачено при його поверненні без виконання органом державної виконавчої служби первісному стягувачу Мінпромполітики, про що Мінекономрозвитку, як правонаступнику первісного стягувача, стало відомо лише з моменту отримання листа від 02.03.2017 р. № 2-20-37 Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Управління).

Від прокуратури та заявника представники в судове засідання не зявилися.

Вислухавши представника боржника, яка підтримала доводи, викладені у відзиві ОСОБА_3 від 02.08.2017 р. № 36/295 на заяву, а саме, що заява не підлягає задоволенню, так як строк для предявлення наказу суду від 18.07.2011 р. до виконання сплив, дослідивши матеріали заяви та даної справи, суд приходить до такого.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.06.2011 р. в даній справі задоволено позов заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Мінпромполітики та вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_3 на користь Мінпромполітики грошові кошти в сумі 1200000 грн.

На виконання зазначеного рішення суду видано наказ суду від 18.07.2011 р., який стягувачем предявлено до виконання до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Центральне ВДВС), і останнім відкрито виконавче провадження ВП № 44864416.

У ході виконавчого провадження Господарським суду Миколаївської області неодноразово здійснювалися заміни первісного стягувача його правонаступником:

1) ухвалою від 24.04.2012 р. - Мінпромполітики на Державне агентство України з управління державними корпоративними правами та майном (далі Держагенство);

2) ухвалою від 15.08.2014 р. - Держагентство на Мінпромполітики;

3) ухвалою 13.06.2017 р. Мінпромполітики на Мінекономрозвитку.

Останню заміну стягувача здійснено у звязку з тим, що Мінпромполітики постановою Кабінету Міністрів України від 23.03.2014 р. № 94 реорганізовано шляхом приєднання до Мінекономрозвитку (ас. 231).

Із заяви від 25.05.2017 р. № 2432-03/329 (а.с.224-226) випливає, що за передавальним актом від 29.12.2014 р. від Мінпромполітики до Мінекономрозвитку перейшла дебіторська заборгованість ОСОБА_3 за рішенням суду в даній справі в сумі 1200000 грн. Мінекономрозвитку з метою стягнення цієї дебіторської заборгованості ОСОБА_3 звернулося з відповідним запитом від 15.09.2016 р. № 2432-05/29715-03 до Центрального ВДВС, на котрий останній лише листом від 24.02.2017 р. № 01.056290 повідомив, що матеріали виконавчого провадження ВП № 44864416 передані до відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі ВПВР ГТУЮ у Миколаївській області). З таким же запитом від 02.02.2017 р. № 2432-05/3242-03 Мінекономрозвитку звернулося на адресу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Управління), у відповідь на котрий Управління листом від 02.03.2017 р. № 2-20-37 повідомило стягувача про те, що державним виконавцем ВПВР ГТУЮ у Миколаївській області у виконавчому провадженні ВП № 44864416 винесено постанову 29.12.2014 р., на підставі п. 2 ст. 47 чинного Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 р., про повергнення стягувачу виконавчого документа без виконання, котру разом з оригіналом наказу суду від 18.07.2011 р., направлено на адресу Мінпромполітики, а саме: вул. Сурікова, 3, м. Київ.

Заявник стверджує, що як на адресу Мінпромполітики, так і на адресу Мінекономрозвитку, наказ суду від 18.07.2011 р. не надходив; документально підтвердити відомості про направлення зазначеного наказу на адресу стягувача неможливо. З таких підстав заявник вважає наказ від 18.07.2011 р. таким, що втрачено.

У відповідності до ч. 5 ст. 47 Закону, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 22 Закону).

Таким чином, стягувач за наказом суду в даній справі вправі на протязі року з дня винесення державним виконавцем постанови про повернення стягувачу виконавчого документа без виконання, тобто до 29.12.2015 р., повторно предявити його до виконання.

Згідно чинного законодавства, у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. У разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено (ч. 1 ст. 119 ГПК України).

Виходячи з того, що постанову про повергнення стягувачу без виконання виконавчого документа наказу, про видачу дубліката якого просить Мінекономрозвитку, державним виконавцем винесено 29.12.2014 р., і в цей же день за передавальним актом від 29.12.2014 р. здійснено передачу документів реорганізованого стягувача Мінпромполітики його правонаступнику Мінекономрозвитку, в тому числі дебіторську заборгованість ОСОБА_3, на стягнення якої, на підставі рішенням суду в даній справі, видано наказ суду; що повернення без виконання оригіналу цього наказу державним виконавцем здійснено у новорічні свята та на адресу: вул. Сурікова, 3, м. Київ, за місцезнаходженням стягувача Мінпромполітики, яке знаходилося в стадії реорганізації, тоді як адреса його правонаступника - Мінекономрозвитку є: вул. М.Грушевського, 12/2, м. Київ, суд визнає, що оригінал наказу, про видачу дублікату котрого просить заявник, утрачено.

За не спростованими твердженнями стягувача, про втрату оригінала наказу суду в даній справі йому стало відомо лише із змісту листа Управління від 02.03.2017 р. № 2-20-37, про котрий викладено вище.

За таких обставин, суд визнає, що Мінекономрозвитку з дня отримання зазначеного листа від 02.03.2017 р. вправі було вирішувати питання щодо повторного звернення до органу виконавчої служби для примусового виконання наказу суду в даній справі. Суд також ураховує, що права та обовязки правонаступника первісного стягувача Мінекономрозвитку набуло лише на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 13.06.2017 р. в даній справі.

Таким чином, суд вважає, що строк предявлення наказу суду в даній справі для повторного предявлення органу виконавчої служби для примусового його виконання пропущено з поважних причин, а тому його належить відновити.

Згідно заяви Мінекономрозвитку, рішення суду від 29.06.2011 р. в даній справі не виконане, вирішена про стягнення сума заборгованості ОСОБА_3 не сплачена. Інші обставини ОСОБА_3 не доведені.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи боржника ОСОБА_3 щодо відсутності обставин поважності пропуску строку повторного предявлення до примусового виконання наказу суду, про видачу дубліката котрого просить стягувач.

Таким чином, суд визнає, що рішення Господарського суду Миколаївської області в даній справі, яке, у відповідності до ст.4-6 ГПК України, є обовязковими до виконання на всій території України, невиконане, виданий на його виконання наказ суду втрачено, строк для повторного предявлення до примусового виконання наказу суду в даній справі пропущено з поважних причин, а тому заяву стягувача Мінекономрозвитку належить задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 86, 199, 120 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України.

2. ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України дублікат наказу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2011 р. у справі № 5016/1803/2011(16/140).

3. Поновити ОСОБА_2 економічного розвитку і торгівлі України строк для предявлення до виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2011 р. у справі № 5016/1803/2011(16/140).

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя Ю.М. Коваль.