УХВАЛА

31 липня 2017 року Справа № 3/280

Суддя господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго за вих.№130/1035 від 08.06.2017 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Луганської області від 17.10.2006 до виконання у справі №3/280

за позовом Відкритого акціонерного товариства Дніпроенерго, м. Запоріжжя

до Державного підприємства Луганськвугілля, м. Київ

про стягнення 388 057 грн. 37 коп.,

орган виконання рішення Ленінський відділ державної виконавчої служби міста Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області,

секретар судового засідання Медуниця Р.І.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

від органу виконання рішень: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2006 року Господарським судом Луганської області прийнято рішення у справі №3/280 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 12 жовтня 2006 року), яким позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Державного підприємства "Луганськвугілля" на користь Відкритого акціонерного товариства "Дніпренерго" суму попередньої оплати - 388057 грн. 00 коп., витрати по державному миту 3880 грн. 56 коп. та 117 грн. 99 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Припинено провадження щодо решти позовних вимог.

На виконання вказаного рішення позивачу був направлений супровідним листом від 23.10.2006 наказ №3/280 від 17.10.2006.

13.06.2017 Публічне акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго звернулося до Господарського суду Луганської області із заявою про видачу дублікату наказу та відновлення пропущеного строку для предявлення наказу Господарського суду Луганської області від 17.10.2006 у справі №3/280 до виконання.

Подана заява про видачу дубліката наказу обґрунтована втратою оригіналу наказу, що перебував на виконанні та був втрачений у звязку із загостренням антитерористичної операції на не підконтрольній українській владі території, переміщенням державних органів.

Підставою для заявлення стягувачем клопотання про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, є відсутність у останнього достовірних даних про стан виконавчого провадження та отримання відповіді від відділу примусового виконання рішень Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області від вих.№1764 від 08.06.2016 з доданою довідкою про втрату виконавчого провадження №2530788 (а.с.77).

Крім того, з поданих заявником документів вбачається, що позивача - Відкрите акціонерне товариство "Дніпренерго" було перейменовано у Публічне акціонерне товариство Дніпроенерго, у відповідності до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008.

В подальшому, Публічне акціонерне товариство Дніпроенерго перейменовано у Публічне акціонерне товариство ДТЕК Дніпроенерго згідно рішення загальних зборів акціонерів від 10.04.2012, проведено державну реєстрацію статуту підприємства в новій редакції (а.с.11-18).

13.06.2017 був проведений розподіл вказаної заяви та визначено для її розгляду суддю Доманську М.Л., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

13.06.2017 на підставі розпорядження керівника апарату суду №354-р у звязку з тим, що суддя Доманська М.Л. була відрахована зі штату суддів Господарського суду Луганської області, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду був проведений повторний автоматичний розподіл заяви, що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.06.2017, заява передана на розгляд судді Драгнєвіч О.В.

Як зясовано судом, матеріали справи №3/280 були знищені у 2013 році у звязку із закінченням терміну зберігання, а оригінали документів, що були вилучені, вважаються втраченими згідно акту робочої групи з перевірки наявності та стану судових справ, управлінської документації господарського суду Луганської області від 03.04.2015 № 1 „Про перевірку наявності та стану судових справ внаслідок настання обставин непереробної сили - проведення антитерористичної операції відповідно до Указу Президента від 14.04.2014 №405/2014 „Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України. Зазначені обставини підтверджені довідкою №102, виданою начальником відділу організаційно документального забезпечення роботи господарського суду Луганської області 13.06.2017.

Враховуючи зазначене, ухвалою Господарського суду Луганської області від 13.06.2017 відновлено частину матеріалів втраченої справи, розгляд заяви призначено на 03.07.2017.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 03.07.2017 відкладено розгляд справи на 31.07.2017 у звязку неявкою представників сторін та не наданням необхідних документів для розгляду заяви (враховуючи ухвалу суду про виправлення описки від 10.07.2017).

В судове засідання 31.07.2017 представники сторін та органу виконання рішення не прибули, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

На виконання вимог ухвали суду від заявника через канцелярію суду надійшли додаткові письмові пояснення №130/1035 від 08.06.2017 з витребуваними документами, в яких останній просив здійснювати розгляд заяви без участі його представника, просив відновити строк предявлення наказу до виконання, зазначаючи про неможливість визначення коли саме було втрачено оригінал наказу, надав пояснення щодо допущених технічних помилок в заяві в даті наказу (а.с.70-71).

У відповідності до даних, розміщених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 03680, місто Київ, Провулок Приладний, будинок 2-А. За вказаною адресою в реєстрі ухвали суду направлялися для належного повідомлення відповідача про судові засідання з розгляду поданої заяви, однак, були повернуті органом поштового звязку без вручення адресату.

Встановити зв'язок з відповідачем та передати телефонограми за вказаними в реєстрі номерами телефонів також не вдалося.

Натомість з метою належного повідомлення всіх учасників про судові засідання відповідні оголошення також розміщувалися судом на сайті суду.

Згідно розяснень Вищого господарського суду України, викладених в п.3.9.1. постанови Пленуму №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідача було належним чином повідомлено про розгляд поданої заяви.

З огляду на те, що у відповідності до ч.2 ст.119, ст.120 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, за висновком суду, неявка представників сторін, органу виконання рішення, яких було належним чином повідомлено, не перешкоджає розгляду заяви стягувача про видачу дубліката наказу та поновлення строку для предявлення наказу до виконання.

Вирішуючи подану заяву, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до положень Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

За змістом ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Згідно положень ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

В пункті 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 (із змінами і доповненнями) розяснено, що дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу. Водночас, ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України визначає документи, які обовязково повинні бути додані до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту втрати наказу.

Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу. Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості. Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано документів, передбачених статтею 120 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з наданих стягувачем письмових пояснень, останній посилається на втрату документів виконавчого провадження у звязку з тимчасовою окупацією м.Луганськ та триванням антитерористичної операції, та втрату оригіналу наказу суду органом виконання рішень, оскільки останній перебував на виконанні.

На підтвердження факту своєчасного предявлення наказу № 3/280 від 17.10.2006 стягувачем до виконання, відкриття виконавчого провадження та перебування наказу на виконанні Ленінського відділу державної виконавчої служби міста Луганська Головного територіального управління юстиції у Луганській області, заявником надано постанову від 17.11.2006 про відкриття виконавчого провадження №2530788 з виконання наказу Господарського суду Луганської області № 3/280 від 17.10.2006 про стягнення з Державного підприємства "Луганськвугілля" на користь Відкритого акціонерного товариства "Дніпренерго" суму попередньої оплати - 388057 грн. 00 коп., витрати по державному миту 3880 грн. 56 коп. та 117 грн. 99 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процессу (а.с.72).

Крім того, у відповідності до вимог ст.120 Господарського процесуального кодексу України позивачем надано оригінал довідки №2577 від 26.12.2016 про втрату виконавчого провадження №2530788, видану Ленінським відділом державної виконавчої служби м. Луганська (а.с.77).

В наданій довідці орган виконання рішень вказує на те, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області та наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В Про переміщення органів та установ Луганської області територіальні органи юстиції, органи юстиції, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на територію підконтрольну українській владі.

Ленінський відділ державної виконавчої служби тимчасово переміщено за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр.-т Хіміків, 68. У звязку із знаходженням приміщення Ленінського відділу державної виконавчої служби на тимчасово не підконтрольній Українській владі території, виконавче провадження разом з оригіналом наказу № 3/280 виданого Господарським судом Луганської області 17.10.2006 вважається втраченим.

Враховуючи приписи чинного законодавства, господарський суд приймає довідку, надану Ленінським відділом державної виконавчої служби №2577 від 26.12.2016 як належний і допустимий доказ втрати наказу в розумінні ст.ст. 34, 120 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заявленої вимоги про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання, викладеної в заяві б/н від 08.06.2017 про видачу дубліката наказу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.50 Господарського процесуального кодексу України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. У тих випадках, коли процесуальні строки не встановлено, вони призначаються господарським судом. Строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. В останньому випадку дію може бути вчинено протягом всього періоду. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Приписами ст.53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

02.06.2016 Верховною радою України був прийнятий новий Закон України Про виконавче провадження №1404-VІІІ, який набрав чинності 05.10.2016.

Пунктом 5 розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України №1404-VІІІ передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України Про виконавче провадження строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ №3/280 від 17.10.2006 за результатами розгляду справи та набранням рішенням суду законної сили, був направлений стягувачу супровідним листом від 23.10.2006.

В подальшому, стягувачем наказ суду був предявлений до виконання в межах строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV, в редакції Закону, що була чинна на час видачі наказу. Зазначене підтверджується постановою Державної виконавчої служби у Ленінському районі м. Луганська від 17.11.2006 про відкриття виконавчого провадження №2530788.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, наказ №3/280 від 17.10.2006 було своєчасно предявлено стягувачем до виконання, а оскільки оригінал наказу суду, який перебував на виконанні, було втрачено органом виконання, то підстави для поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання у відповідності до ст.119 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Враховуючи вищевикладене, заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго слід задовольнити частково. З огляду на встановлені обставини, у відповідності до вимог ст.120 ГПК України суд вважає за можливе видати дублікат наказу суду №3/280 від 17.10.2006 . В задоволенні вимоги про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання у відповідності до ст.119 ГПК України слід відмовити.

Керуючись ст.ст.86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства ДТЕК Дніпроенерго за вих.№130/1035 від 08.06.2017 про видачу дублікату наказу та поновлення пропущеного строку для предявлення наказу Господарського суду Луганської області від 17.10.2006 до виконання у справі №3/280, задовольнити частково.

2. ОСОБА_1 акціонерному товариству ДТЕК Дніпроенерго дублікат наказу Господарського суду Луганської області №3/280 від 17.10.2006.

3. В задоволенні вимоги про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу Господарського суду Луганської області №3/280 від 17.10.2006 до виконання відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя О.В. Драгнєвіч