КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" липня 2017 р. Справа №911/1235/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Тищенко О.В.

Розглянувши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Березанської міської ради,

на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017р.

у справі №911/1235/17 (суддя Шевчук Н.Г.)

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Березанської міської ради,

про стягнення 49359,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.06.2017р. задоволено позовні вимоги в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Березанської міської ради, звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 20.07.2017, апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Березанської міської ради, передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., судді Гончарова С.А., Тищенко О.В.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги колегія суддів встановила, що зазначена апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається Київським апеляційним господарським судом з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1600, 00 грн.

Згідно з пп. 1, 2, 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 94 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) встановлено вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Виходячи зі змісту статті 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2017р. в судовому засіданні в присутності представника від позивача - Чорноморець Я.А., від відповідача - Дикої Н.М. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повний текст, якого було підписано 23.06.2017р.

Апеляційна скарга подана скаржником 12.07.2017р., що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті, тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Натомість, розглянувши матеріали апеляційної скарги колегія суддів вважає, що дана апеляційна скарга не містить обґрунтованого клопотання, в якому апелянт просить відновити строк подання апеляційної скарги.

У Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Виходячи з посилання скаржника, що він звернувся з апеляційною скаргою лише 12.07.2017р., оскільки повний текст оскаржуваного рішення від 19.06.2017р., складеного та підписаного 23.06.2017р., отримано скаржником несвоєчасно.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що представник відповідача Дика Н.М. була присутня у судовому засіданні від 19.06.2017р., в якому оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Апелянтом не наведено жодних причин, які б об'єктивно перешкоджали йому подати апеляційну скаргу в період з 23.06.2017р. по 03.07.2017р. включно.

Отже, скаржником не надано доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п.3, п. 4 ч. 1 ст. 97, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню соціального захисту населення виконавчого комітету Березанської міської ради, у відновленні пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017р. у справі №911/1235/17.

2. Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Березанської міської ради, на рішення Господарського суду Київської області від 19.06.2017р. у справі №911/1235/17 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду направити учасникам судового процесу.

4. Матеріали справи №911/1235/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

О.В. Тищенко