КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа№ 910/19864/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 18.07.2017 року,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Груп» на рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року

у справі №910/19864/16 (суддя - Смирнова Ю.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Груп»

2) товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Сервіс»

3) товариства з обмеженою відповідальністю «Ліка-Про»

про стягнення 217 919,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Груп», товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Сервіс» та з товариства з обмеженою відповідальністю «Ліка-Про» солідарно на користь публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Євробанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича 179 829 грн. 06 коп. заборгованості по простроченому овердрафту, 13 998 грн. 58 коп. заборгованості по простроченим процентам, 3 896 грн. 30 коп. заборгованості за нарахованими процентами, 29 155 грн. 02 коп. пені за несвоєчасне погашення овердрафту та процентів, 2 030 грн. штрафу. Стягнуто з ТОВ «Прінттім Груп», ТОВ «Прінттім Сервіс», ТОВ «Ліка-Про» на користь ПАТ КБ «Євробанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича по 1 144 грн. 54 коп. судового збору. Провадження у справі №910/19864/16 в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по простроченим процентам у розмірі 5000,00 грн. припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач-1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Прінттім Груп» звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2017 у справі № 910/19864/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, скаржник просив відновити процесуальний строк на подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2017 року у складі колегії суддів: головуючого судді - Тищенко О.В, суддів: Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. відновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.06.2017 року.

У судовому засіданні представником ТОВ «Прінттім Груп» заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено, розгляд справи відкладено на 18.07.2017 року. Однак у судове засідання 18.07.2017 року представники скаржника повторно не з'явилися. При цьому, ТОВ «Прінттім Груп» надіслало до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку неможливістю забезпечити явку їхніх представників, оскільки останні, знаходяться у відпустці та відрядженні.

Представник позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції 18.07.2017 року надав свої пояснення по справі в яких, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив апеляційний господарський суд залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду від 12.04.2017 року, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. Щодо заявленого клопотання про відкладення розгляду справи, представник позивача заперечив.

Представники товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Сервіс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Ліка-Про» у судові засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до п. 3.9.1-3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, заслухавши пояснення представника позивача, що з'явився у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, оскільки ТОВ «Прінттім Груп» не позбавлене права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що у судовому засідання 06.06.2017 року судом апеляційної інстанції вже було задоволене клопотання скаржника про відкладення розгляд справи.

Таким чином, з урахуванням ст. 75 ГПК України судова колегія апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу без участі відповідачів, що не з'явились у судове засідання та за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідачі про дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, участь представників, що не з'явились, у судовому засіданні 18.07.2017 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про витребування додаткових доказів по справі не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи. Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 року по справі 910/21819/15.

Застосовуючи відповідно до ч.1ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Разом з тим, відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін що з'явились в судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, та вбачається з матеріалів справи 24.09.2015 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Євробанк» (далі - банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Прінттім Груп» (далі - позичальник) було укладено договір овердрафту №ЮЛ-151/2015-О (договір), відповідно до умов якого кредитодавець зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитодавця, на підставі розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний залишок коштів на такому поточному рахунку, але в межах визначеного цим договором ліміту кредитування (надалі за текстом - «овердрафт»), а позичальник, у свою чергу, зобов'язується сплатити проценти за користування овердрафтом, комісії кредитодавця, що передбачені тарифами кредитодавця, виконати інші умови цього договору та повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом у строки, встановлені цим договором (п.1договору).

Ліміт овердрафту розрахований згідно з умовами надання овердрафтів, що діють у кредитодавця (внутрішніми документами кредитодавця) на підставі даних про фінансові показники діяльності позичальника, середньомісячні чисті грошові надходження на рахунки позичальника, кількість контрагентів у позичальника, диверсифікованість та регулярність надходжень на рахунки позичальника показники кредитного навантаження позичальника, оцінку вартості і характер застави, та інших показників, встановлених внутрішніми документами кедитодавця і нормативними актами Національного банку України, складає 243000,00 грн. та може змінюватись у порядку, передбаченому п. 15 цього договору (п.15 договору).

Відповідно до п. 3 договору, процентна ставка за цим договором є фіксованою. Розмір процентів за користування овердрафтом складає 30,0 річних. Зміна розміру процентів за цим договором здійснюється за згодою сторін.

Строк дії овердрафту закінчується 23.09.2016 року або в інший строк, визначений цим договором, законодавством України або нормативно-правовими актами Національного Банку України (п.4 договору).

Належне виконання позичальником зобов'язань за цим договором забезпечується зокрема порукою юридичних осіб ТОВ «Прінттім Сервіс» та ТОВ «Ліка-Про» (п.6 договору).

Овердрафт за цим договором надається позичальнику у вигляді кредитного ліміту до поточного рахунку позичальника № 0001 у кредитодавця, що надалі іменується - поточний рахунок на загальну суму відповідно до п.2 цього договору (п.11 договору).

Нарахування процентів за користування овердрафтом здійснюється у валюті овердрафту, щомісячно в передостанній або останній робочий день календарного місяця та в останній день строку дії овердрафту, зазначеного в п. 4 договору. Нарахування здійснюється за фактичну середньоденну суму використаного ліміту та фактичну кількість днів в календарному місяці за формулою факт/360 (за фактичною кількістю днів у місяці та умовному році - 360 днів). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення овердрафту (п.17 договору).

Сплата нарахованих процентів здійснюється у валюті овердрафту щомісячно з 1-го по 10-те число (включно) місяця, наступного за періодом нарахування, а також в останній день строку дії овердрафту, зазначеного з п. 4 договору, в сумі нарахованих процентів відповідно до п. 17 цього договору. Сплата процентів може здійснюватись за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредитних коштів в межах ліміту овердрафту. Позичальник доручає кредитодавцю здійснювати договірне списання коштів з поточного рахунку та направляти їх на виконання зобов'язань позичальника по сплаті нарахованих процентів у строки визначені у попередньому абзаці цього пункту. У випадку відсутності достатньої суми коштів на поточному рахунку (в тому числі за рахунок невикористаної суми ліміту овердрафту) в робочий день, наступний за кінцевим строком, зазначеним в 1 абзаці цього пункту, сума нарахованих процентів переноситься кредитодавцем на рахунки простроченої заборгованості (п.18 договору).

Позичальник повинен повернути кредитодавцю заборгованість за овердрафтом в межах цього договору не пізніше останнього дня строку дії овердрафту, зазначеного у п. 4 цього договору, у випадках, передбачених цим договором або чинним законодавством України, позичальник зобов'язаний на вимогу кредитодавця повністю або частково повернути заборгованість за овердрафтом достроково. Сума заборгованості за овердрафтом, що не повернена у зазначений строк, переноситься кредитодавцем на рахунки простроченої заборгованості за короткостроковими кредитами (п.28 договору).

Погашення заборгованості позичальника за овердрафтом здійснюється з наступній черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, поточні (нараховані) проценти, поточні (нараховані) комісії, прострочена заборгованість за овердрафтом, витрати кредитодавця, пов'язані з одержанням виконання за борговими зобов'язаннями за цим договором та зверненням стягнення на предмет застави/іпотеки (за їх наявності), пеня за прострочення сплати процентів та комісійних винагород, передбачена цим договором, пеня за прострочення повернення овердрафту, передбачена цим договором, штрафи (п.35 договору).

За повне або часткове прострочення повернення заборгованості за овердрафтом та/або сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісій, передбачених цим договором, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню за кожен день прострочки за зобов'язанням у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня (п.36 договору).

За умовами п.37 договору, кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за кожний випадок невиконання або неналежного виконання будь-якого із обов'язків, зазначених у п.п. 21-26 цього договору, штраф у розмірі 1% від ліміту овердрафту, зазначеного у п. 2 цього договору. Позичальник доручає кредитодавцю після направлення позичальнику повідомлення кредитодавця про накладення зазначеного штрафу у порядку договірного списання списувати кошти з поточного рахунку позичальника в погашення зазначеного штрафу. Кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за кожний випадок невиконання або неналежного виконання будь-якого іншого зобов'язання за цим договором штраф в розмірі 5 % від ліміту овердрафту, зазначеного у п. 2 цього договору.

У відповідності до банківської виписки про рух коштів по особовому рахунку відповідача за період з 24.09.2015 року по 03.10.2016 року підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за договором належним чином і в повному обсязі.

З матеріалів справи також вбачається, що на забезпечення виконання позичальником умов договору овердрафту №ЮЛ-151/2015-О від 24.09.2015 року, між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Прінттім Сервіс» (надалі - поручитель) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ліка-Про» (надалі - поручитель) укладено договори поруки №ЮЛ-151/2015/П-2 від 24.09.2015 року та №ЮЛ-151/2015/П-3 від 24.09.2015 року (надалі за текстом - договори поруки), у відповідності до вимог яких поручителі поручаються за виконання боржником наступних обов'язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього в майбутньому: повернути кредитодавцю отриманий за основним договором овердрафт у валюті, у якій його надано, у строки, визначені у основному договорі але у будь-якому випадку не пізніше ніж у кінцевий строк повернення овердрафту; сплачувати кредитодавцю проценти за користування овердрафтом у розмірі 30,0% річних або у будь-якому іншому (більшому або меншому) відповідно до умов основного договору, у строки визначені в основному договорі, сплачувати кредитодавцю комісію у строки і розмірі, визначені в основному договорі зобов'язання у випадках і строки, передбачених основним договором або законодавством України, достроково повернути кредитодавцю овердрафт, сплатити проценти за користування ним і виконати інші обов'язки, що виникають із основного договору, сплатити кредитодавцю неустойку (пеню, штрафи) та понад суму неустойки (пені, штрафів, відшкодувати збитки, заподіяні кредитодавцю невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за основним договором (п.2.1 договорів поруки).

Боржник та поручитель відповідають перед кредитодавцем за порушення обов'язків перелічених у ст. 2 цього договору, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник (п.3.1 договорів поруки). Передбачена п. 3.1 цього договору відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить порушення будь-якого з обов'язків, зазначених у пункті 2.1 цього договору (п.3.2 договорів поруки).

Як зазначає позивач в порушення умов договору овердрафту №ЮЛ-151/2015-О від 24.09.2015 року позичальник не виконав свої зобов'язання, заборгованість в повному обсязі не погасив. За розрахунком позивача з урахуванням часткової оплати під час розгляду справи у суді першої інстанції, заборгованість позичальника становить 228908,96 грн., з яких 179829,06 грн. - заборгованість по простроченому овердрафту, 13998,58 грн. - заборгованість по простроченим процентам, 3896,30 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 29155,02 грн. - пеня за несвоєчасне погашення овердрафту та процентів, 2030,00 грн. - штраф.

Так, у жовтні 2016 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з відповідачів вказаної вище заборгованості.

Як зазначалося вище, рішенням господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Прінттім Груп», ТОВ «Прінттім Сервіс» та з ТОВ «Ліка-Про» солідарно на користь ПАТ КБ «Євробанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кононця Вадима Валерійовича 179 829 грн. 06 коп. заборгованості по простроченому овердрафту, 13 998 грн. 58 коп. заборгованості по простроченим процентам, 3 896 грн. 30 коп. заборгованості за нарахованими процентами, 29 155 грн. 02 коп. пені за несвоєчасне погашення овердрафту та процентів, 2 030 грн. штрафу. Провадження у справі №910/19864/16 в частині стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості по простроченим процентам у розмірі 5000,00 грн. припинено на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення вказаного позову, виходячи з наступного.

Як вірно вказав суд першої інстанції, відповідно до статей 11, 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, позивач свої зобов'язання за договором овердрафту виконав належним чином, однак позичальником були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення суми кредиту та процентів за договором, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що 06.04.2017 року ТОВ «Прінттім Груп» було сплачено позивачу 5000,00 грн. в рахунок погашення прострочених процентів, а тому, місцевий господарський суд правомірно припинив провадження у справі № 910/19864/16 в цій частині на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів сплати решти заборгованості, скаржник, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції суду не надав.

Оскільки матеріалами справи підтверджується розмір заборгованості ТОВ «Прінттім Груп» перед позивачем, яка складається з 179829,06 грн. заборгованості по простроченому овердрафту, 13998,58 грн. заборгованості по простроченим процентам, 3896,30 грн. заборгованості за нарахованими процентами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказана заборгованість підлягає стягненню на користь позивача.

Щодо вимог позивача про стягнення 29155,02 грн. пені за несвоєчасне погашення овердрафту та процентів та 2030,00 грн. штрафу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 36, 37 договору сторони погодили, що за повне або часткове прострочення повернення заборгованості за овердрафтом та/або сплати процентів за користування овердрафтом та/або комісій, передбачених цим договором, позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю пеню за кожен день прострочки за зобов'язанням у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня, а крім цього, кредитодавець має право нараховувати, а позичальник зобов'язаний сплатити кредитодавцю за кожний випадок невиконання або неналежного виконання будь-якого із обов'язків, зазначених у п.п. 21 - 26 цього договору, штраф у розмірі 1% від ліміту овердрафту, зазначеного у п. 2. цього договору, позичальник доручає кредитодавцю після направлення позичальнику повідомлення кредитодавця про накладення зазначеного штрафу у порядку договірного списання списувати кошти з поточного рахунку позичальника в погашення зазначеного штрафу.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання ТОВ «Прінттім Груп» зобов'язання по своєчасній оплаті кредиту, процентів за користування кредитом, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 29155,02 грн. за період з 25.09.2016 року по 26.03.2017 року, є обґрунтованими. Судом апеляційної інстанції перевірено розрахунок пені здійсненого позивачем. Вказаний розрахунок є обґрунтованим та арифметично вірним.

Також, враховуючи, що ТОВ «Прінттім Груп» порушило свої зобов'язання зазначені в п.п. 21-26 договору, на переконання колегії суддів, вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 2030,00 грн. підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який також перевірено судом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що скаржником, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було надано суду обґрунтованих заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості по тілу кредитів.

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Таким чином, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про солідарне стягнення з відповідачів 179 829 грн. 06 коп. заборгованості по простроченому овердрафту, 13 998 грн. 58 коп. заборгованості по простроченим процентам, 3 896 грн. 30 коп. заборгованості за нарахованими процентами, 29 155 грн. 02 коп. пені за несвоєчасне погашення овердрафту та процентів, 2 030 грн. штрафу. При цьому, місцевий господарський суд правомірно припинив провадження у справі в частині 5000,00 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачами не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі ТОВ «Прінттім Груп» на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року, прийняте після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв'язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є таким що відповідає нормам закону.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Прінттім Груп» слід відмовити, а оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прінттім Груп» на рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року у справі № 910/19864/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року у справі № 910/19864/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/19864/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко