Господарський суд Чернігівської області
====================================================================================================================================================================

Іменем України
РІШЕННЯ

« 01» серпня 2017 року справа № 927/579/17

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Укртелеком",

, б-р. ОСОБА_1, 18, м. Київ, 01030

В особі: Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком",

, пр-т Миру, 28, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської

районної державної адміністрації Чернігівської області,

, ОСОБА_2, 6, м. Новгород-Сіверський,

Чернігівська область, 16000

Предмет спору: про стягнення 46584,40 грн.

суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - старший юрисконсульт відділу правового забезпечення, довіреність № 1329 від 12.12.2016

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством „Укртелеком в особі Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства ?Укртелеком? подано позов до Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної держадміністрації Чернігівської області про стягнення 46584,40 грн заборгованості з компенсації вартості телекомунікаційних послуг, наданих позивачем пільговим категоріям споживачів у період з листопада 2015 року по 31.12.2016.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві посилається, зокрема, на те, що відповідач, як головний розпорядник коштів, передбачених на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, які виникли на підставі Бюджетного кодексу України та інших законодавчих актів, не виконав свої зобовязання та не перерахував кошти за надані послуги звязку пільговим категоріям споживачів в з листопада 2015 року по 31.12.2016.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві.

Відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити в повному обсязі з мотивів, викладених у запереченнях на позовну заяву. З посиланням, зокрема, на вимоги Бюджетного кодексу України, на механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення саме за рахунок субвенцій з Державного бюджету України, а також на порядок взяття бюджетних зобовязань, відповідач стверджує, що його дії є правомірними, оскільки управління не наділене повноваженнями здійснювати розподіл бюджетних коштів або збільшувати розмір видатків соціальної сфери.

Крім того, відповідач посилається на відсутність зобовязань перед позивачем (договір не укладався, акти звірки відповідачем не підписувались).

Представник відповідача у призначене судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про дату, час та місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення повноважного представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до положень статті 633 Цивільного кодексу України та ст.178 Господарського кодеску України договір про надання телекомунікаційних послуг являється публічним, оператор телекомунікацій зобов'язаний здійснювати надання послуг зв'язку кожному, хто до нього звертається на законних підставах, не має права відмовити у наданні послуг за наявності у нього такої можливості або надавати перевагу одному споживачеві перед іншими, крім випадків, передбачених законом, умови договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Громадяни, які користуються пільгами з послуг зв'язку, визначені,зокрема:

1) п.19 ч.1 ст.12, п.10 ч.1 ст.13, п.18 ч.1 ст.14, п.20 ч.1 ст.15 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року.

2) п.18 ст.6-1, п.10 ст.6-2. П.17 ст.6-3, п.19 ст.6-4 Закону України "Про жертви нацистських переслідувань" від 23 березня 2000 року.

3) п.11, ст.20, п.8, ст.30 3aкону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року.

4) п.6 ч.1 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів військової служби,

ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24 березня 1998 року.

5) ч.5 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року.

6) п.10 ст.13 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 pоку.

Відповідно до п.3 статті 63 Закон України "Про телекомунікації" та п.63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 11 квітня 2012 року, споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, телекомунікаційні послуги надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" являється оператором телекомунікацій, за рішенням НКРЗІ від 28 вересня 2006 року №384 його включено до Реєстру Операторів, провайдерів телекомунікацій за №74.

ПАТ "Укртелеком" в особі Чернігівської філії надає телекомyнікаційні послуги категоріям споживачів, визначених вище переліченими законами, з урахуванням встановлених їм пільг.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 за № 2017 ІІІ.

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно Законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг звязку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обовязковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Згідно п.19 ч.1 ст.12 Закону „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за № 3551-XII, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонентна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.13 Закону № 3551-XII інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги: позачергове безплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове користування всіма послугами зв'язку. Абонентна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів, а для інвалідів Великої Вітчизняної війни та війни з Японією зі 100-процентною знижкою від затверджених тарифів.

Пунктом 18 ч.1 ст.14 Закону № 3551-XII передбачене надання учасникам війни (статті 8, 9) таких пільг: позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонентна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Згідно п.20 ч.1 ст.15 Закону №3551-XII особам, на яких поширюється чинність цього Закону (стаття 10), надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата у розмірі 20 процентів від тарифів вартості основних та 50 процентів - додаткових робіт). Абонентна плата за користування телефоном встановлюється у розмірі 50 процентів від затверджених тарифів.

Порядок користування послугами зв'язку та оплати за встановлення квартирних телефонів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.18 ст.6-1Закону України Про жертви нацистських переслідувань від 23.03.2000 р. № 1584-ІІІ, колишнім неповнолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 18 років) в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, створених фашистською Німеччиною та її союзниками в період Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, надаються пільги, зокрема, позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата в розмірі 20 відсотків тарифів на основні та 50 відсотків - на додаткові роботи). Абонентна плата за користування телефоном установлюється в розмірі 50 відсотків затверджених тарифів.

Пунктом 10 ст.6-2 ЗУ від 23.03.2000 за № 1584-ІІІ, колишнім малолітнім (яким на момент ув'язнення не виповнилося 14 років), в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання, визнаними інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, надаються такі пільги:позачергове безоплатне встановлення квартирних телефонів і позачергове користування всіма послугами зв'язку. Абонентна плата за користування квартирним телефоном установлюється в розмірі 50 відсотків затверджених тарифів.

Виходячи зі змісту п.17 ст. 6-3 ЗУ від 23.03.2000 за № 1584-ІІІ колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто та інших місць примусового тримання в період Великої Вітчизняної війни та Другої світової війни; особам, які були насильно вивезені на примусові роботи на територію Німеччини або її союзників, що перебували у стані війни з колишнім Союзом РСР, або на території окупованих Німеччиною інших держав; дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога, яких у зв'язку з патріотичною діяльністю їх батьків було піддано репресіям, фізичним розправам, гонінням, надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення телефонів (оплата у розмірі 20 відсотків тарифів на основні та 50 відсотків - на додаткові роботи). Абонентна плата за користування телефоном установлюється в розмірі 50 відсотків затверджених тарифів.

Пунктом 19 ст. 6-4 ЗУ від 23.03.2000 за № 1584-ІІІ передбачено, що дружинам (чоловікам) померлих жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, надаються такі пільги: позачергове користування всіма послугами зв'язку та позачергове встановлення на пільгових умовах квартирних телефонів (оплата в розмірі 20 відсотків від тарифів на основні та 50 відсотків - на додаткові роботи). Абонентна плата за користування телефоном установлюється в розмірі 50 відсотків затверджених тарифів.

Згідно п.11 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII, особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема: 50-процентна знижка плати за користування телефоном (абонентна плата, оплата послуг електрозв'язку за місцеві телефонні розмови з квартирних телефонів при посекундному обліку їх тривалості). Зазначені у цьому пункті пільги надаються також членам сімей громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які проживають у жилих будинках (квартирах) усіх форм власності в межах норм, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.6 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист " від 24.03.1998 №203/98-ВР, ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранам служби цивільного захисту, ветеранам Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України надаються пільги: 50-відсоткова знижка плати за користування квартирним телефоном ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранам Національної поліції, ветеранам податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України і членами їх сімей, які проживають разом з ними.

Згідно абз.2 ч.5 ст.12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-ХІІ від 20.12.1991, особам, звільненим з військової служби, які стали інвалідами під час проходження військової служби, надається 50-відсоткова знижка плати за встановлення і користування квартирним телефоном.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.13 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 за № 2402-ІІІ багатодітним сімям надаються пільги, зокрема, позачергове встановлення квартирних телефонів. Абонентна плата за користування квартирним телефоном встановлюється у розмірі 50 відсотків від затверджених тарифів.

Згідно ст.17 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за №3551-XII, фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Частиною 6 статті 6 Закону України Про жертви нацистських переслідувань від 20.03.2000 р. № 1584 -ІІІ передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з наданням пільг жертвам нацистських переслідувань, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно ст.63 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII, фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист" від 24.03.1998 №203/98-ВР, реалізація обов'язкових цільових державних і місцевих програм соціального захисту ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції, ветеранів податкової міліції, ветеранів державної пожежної охорони, ветеранів Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранів служби цивільного захисту, ветеранів Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-ХІІ , а саме статтею 23 передбачено, що фінансове забезпечення витрат, повязаних з реалізацією цього закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік. Пільги, компенсації та гарантії, передбачені цим Законом надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

За приписами ч.3 ст.63 Закону України „Про телекомунікації" від 18.11.2003 за № 1280-IV та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 11.04.2012 за №295, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обовязок оператора телекомунікаційних послуг надавати пільгові послуги звязку визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обовязок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обовязки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Зі змісту підпункту б пункту 4 частини 1 ст.89 та ст.102 Бюджетного кодексу України вбачається, що до видатків місцевих бюджетів належать, в тому числі видатки на відшкодування вартості послуг звязку наданих пільговим категоріям громадян, що проводяться за рахунок субвенцій з Державного бюджету України на здійснення державних програм соціального захисту у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 за №256 було затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (надалі Порядок №256) та встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Таким чином, чинне законодавство передбачає відшкодування витрат за надані послуги звязку пільговим категоріям громадян при цьому, зобовязання сторін по даній справі виникають безпосередньо із законів України і не залежать від їх бажання.

Пунктом 3 Порядку №256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення , до яких зокрема належить Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації (відповідач по справі).

Як вбачається з матеріалів справи, за даними позивача у період з листопада 2015 року по 31.12.2016 ним було надано телекомунікаційні послуги на пільгових умовах громадянам, що проживають в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області, на загальну суму 46584,40 грн.

Відповідно до п.10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117, зазначено, що Підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа подають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою "2-пільга". За період з листопада 2015 року по 31.12.2016 Чернігівською філією направлялись розрахунки за формою 2-пільга на адресу Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації, які боржник отримував та зауважень до сум нарахування до розрахунків по формі 2-пільга на загальну суму 46584,40 грн. не надав.

Враховуючи вищезазначене, відповідачем має бути компенсована вартість телекомунікаційних послуг, наданих позивачем на пільгових умовах визначеній категорії населення на території Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

Частиною 1 пункту 8 Порядку №256 визначено, що отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідник видатків.

Головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг (ч.2 п.8 Порядку №256).

Як встановлено судом, кошти на компенсацію витрат за надання пільг за послуги зв'язку за період з листопада 2015 року по 31.12.2016 на рахунок Чернігівської філії позивача не надійшли. Проте, ПАТ "Укртелеком" у період з листопада 2015 року по 31.12.2016 надавало пільги на послуги зв'язку, передбачені чинним законодавством.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно із ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зобов'язання відповідача Управління праці та соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області, як головного розпорядника коштів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, виникли на підставі Бюджетного кодексу України, Закону України "Про телекомунікації", Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року №295, "Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256, Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу", "Про жертви нацистських переслідувань "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний статус", "Про охорону дитинства".

Доводи відповідача щодо відсутності бюджетних асигнувань, за рахунок яких останнім мають бути компенсовані витрати позивача, судом до уваги не можуть бути прийнятими, так як відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення відповідача (органу, уповноваженому державою здійснювати від її імені повноваження в цих правовідносинах) від відповідальності за порушення зобовязання, взятого на себе державою.

Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі ОСОБА_1 ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

За таких обставин, Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації має відповідати за своїми зобовязаннями, що виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від наявності чи відсутності бюджетних асигнувань.

При цьому, згідно ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України, бюджетні зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку (в частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються Казначейством України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень ч.1-4 ст.48 Бюджетного кодексу України.

Вищезазначені закони, що передбачають надання пільг по оплаті послуг звязку, є спеціальними і їх норми в частині надання пільг не скасовані на час виникнення правовідносин.

У відповідності до листа Міністерства фінансів України від 30.06.2011 за № 31-07310-10-24/16584 Щодо порядку обліку бюджетних зобовязань згідно із статтею 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобовязання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобовязань минулих років, узятих на облік органами Державного казначейства України. Разом з тим, деякі програми, які відносяться до програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів). У звязку з цим та згідно з ч.6 ст.48 Бюджетного кодексу України зобовязання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житловокомунальних послуг та послуг звязку (в частині абонентської плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно з законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Таким чином, враховуючі те, що матеріалами справи підтверджено факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 46584,40 грн, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічної думки дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 12.04.2017 по справі № 927/1039/16 за позовом ПАТ Укртелеком в особі Чернігівської філії ПАТ Укртелеком до Управління соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про стягнення 1280417,80 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області (вул. Майстренка, 6, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська область, 16000, р/р не відомий, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Шевченка, 18, м. Київ, 01601, р/р 4914 в ПАТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО 300346, , ІПН 56) 46584,40 грн. заборгованості та 1600,00 грн на відшкодування витрат по сплаті позивачем судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 01.08.2017, на підставі ст. 85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 02.08.2017.

Суддя Ю.М. Бобров