ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 серпня 2017 року Справа № 913/329/17
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіГольцової Л.А.(доповідач),
суддів:Губенко Н.М., Іванової Л.Б.,
розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля"
на ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 10.05.2017
у справі№ 913/329/17
Господарського судуЛуганської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мединський і К"
доПриватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля",
простягнення заборгованості у розмірі 2 351 317,64 грн., пені у розмірі 254 426,95 грн., 3% річних у розмірі 27 255,01 грн., інфляційних у розмірі 99 239,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Краснодонвугілля" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі № 913/329/17 Господарського суду Луганської області. Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України виходячи з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено вимоги щодо форми і змісту касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази надіслання її копії іншій стороні у справі.

Матеріали касаційної скарги не містять доказів направлення копії скарги позивачу у справі, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Мединський і К".

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу, а також порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені статтями 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні у справі.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні з касаційною скаргою заявником не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість в тексті касаційної скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв'язку з тим, що ПрАТ "Краснодонвугілля" перебуває у скрутному фінансовому становищі. Однак жодних доказів існування скрутного фінансового становища, а також відсутності можливості сплатити судовий збір у належному розмірі скаржником суду не надано.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, звільнення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень з урахуванням того, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, клопотання ПрАТ "Краснодонвугілля" не підлягає задоволенню, оскільки вказані скаржником обставини не обґрунтовано належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим у колегії суддів відсутні правові підстави для звільнення скаржника від сплати судового збору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись статтею 86, пунктами 3, 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1.Відмовити Приватному акціонерному товариству "Краснодонвугілля" в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

2.Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 10.05.2017 у справі № 913/329/17 Господарського суду Луганської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя Л.А. Гольцова

Судді Л.Б. Іванова

Н.М. Губенко