КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2017 р. Справа№ 910/25314/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

За участі представників:

від позивача: Дюжева І.О. - представник

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: Сокольська О.О. - представник

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дочірнього підприємства «Центр самоосвіти «Технопроф» на рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2014 у справі № 910/25314/13 (колегія суддів у складі: Марченко О.В. (головуючий суддя), судді: Любченко М.О., Нечай О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство «Центр самоосвіти «Технопроф»

про визнання права власності на нежитлові приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2014 (повний текст якого складено 08.08.2014) по справі № 910/25314/13 позов задоволено повністю.

Визнати право власності Публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» на нежитлове приміщення загальною площею 531,6 м2, розташоване на 13 (тринадцятому) поверсі адміністративно-господарської будівлі за адресою: АДРЕСА_1 згідно з планом, що є додатком № 1 до договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 12.02.2008 № 110/1/Укс, укладеного Публічним акціонерним товариством «ПІРЕУС БАНК МКБ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт».

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт» на користь публічного акціонерного товариства «ПІРЕУС БАНК МКБ» 29 746,95 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим по справі рішенням, ДП «Центр самоосвіти «Технопроф» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права, а тому - підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 02.08.2017.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, прго причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представників позивача та третьої особи, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників відповідача.

Представник позивача письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав, однак у судовому засіданні проти її доводів заперечував, вважаючи її безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення суду є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає залишенню без змін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

12.02.2008 між ТОВ «Укрконтракт» (підприємство) та ОСОБА_6 (сторона) укладено Договір, за умовами якого:

- сторона надає підприємству грошові кошти в порядку своєї пайової участі в будівництві адміністративно-господарської будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об'єкт будівництва), у встановленому Договором розмірі і порядку, а підприємство використовує надані стороною грошові кошти для будівництва об'єкта будівництва і передає стороні після завершення будівництва частину об'єкта будівництва - нежитлове приміщення, визначене пунктом 1.2 Договору (об'єкт фінансування) (пункт 1.1 Договору);

- опис об'єкта фінансування, що підлягає передачі стороні в порядку та на умовах Договору після завершення будівництва:

загальна площа об'єкту фінансування - 531,6 м2. Під загальною площею сторони розуміють суму площ основних і допоміжних приміщень (підпункт 1.2.1 пункту 1.2 Договору);

розташований на 13 (тринадцятому) поверсі, згідно з осями, вказаними в додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору (підпункт 1.2.2 пункту 1.2 Договору);

адреса: АДРЕСА_1 (підпункт 1.2.3 пункту 1.2 Договору);

плановий термін закінчення будівництва - 1 квартал 2009 року (підпункт 1.2.4 пункту 1.2 Договору);

плановий термін введення в експлуатацію - 2 квартал 2009 року (підпункт 1.2.5 пункту 1.2 Договору);

- загальна вартість об'єкта фінансування на день укладення Договору складає 5 794 440 грн., в тому числі ПДВ 965 740 грн. (пункт 2.3 Договору);

- протягом 3 (трьох) місяців з дня підписання Договору сторона зобов'язується профінансувати 100% вартості загальної площі об'єкта фінансування; у випадку, якщо в зазначений термін кошти не найдуть на поточний рахунок підприємства або не будуть внесені в касу підприємства, підприємство має право в односторонньому порядку розірвати Договір (пункт 2.5 Договору);

- збудований об'єкт фінансування підприємство передає стороні на підставі акта приймання-передачі об'єкта фінансування (пункт 2.7 Договору);

- Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до повного виконання ними своїх зобов'язань за Договором (пункт 7.1 Договору).

Схема розміщення нежитлового приміщення загальною площею 531,6 м2, яке розташоване на 13 (тринадцятому) поверсі нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є додатком № 1 до Договору.

ТОВ «Укрконтракт» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої в зв'язку з отриманням стороною у ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» кредиту, що підтверджується Кредитним договором, укладеним стороною та банком об'єкта фінансування, а саме: нежитлове приміщення, загальною площею 531,6 м2, яке розташоване на 13 поверсі нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке стане власністю сторони в майбутньому згідно з Договором та майнові права на квартири за Договором, оформлено в заставу за Кредитним договором, що підтверджується Договором застави, укладеного стороною і банком (пункт 1 додаткової угоди № 1).

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом другим статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 627 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 10 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок, зокрема, залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб).

Частиною першою статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, що об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права.

За приписами частини п'ятої статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Для державних підприємств, що виступають інвесторами за межами України та яким відкрито іпотечний кредит, встановлюється гарантія по цих інвестиціях з боку держави.

14.03.2008 Відкритим акціонерним товариством «Міжнародний комерційний банк» правонаступником якого є ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» (банк) та ОСОБА_6 (позичальник) укладено Кредитний договір, за умовами якого:

- банк відкриває позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 850 000 доларів США (кредит) терміном з 14.03.2008 по 15.03.2010 із щомісячною сплатою відсотків за користування кредитом згідно з вимогами пунктів 3.1 та 3.2 Кредитного договору за умовами виконання пункту 4.1 Кредитного договору, що може бути відкликана банком за умови невиконання позичальником пункту 5.1 Кредитного договору. Кредитні кошти надаються позичальнику в готівковій формі на поточні потреби (пункт 1.1 Кредитного договору);

- в якості забезпечення своїх зобов'язань за Кредитним договором позичальник зобов'язується забезпечити надання майновим поручителем товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Прімінвест» в заставу всіх своїх майнових прав на депозитний вклад в сумі 3 282 500 грн., який розміщений у банку (предмет застави), в порядку та на умовах, викладених в договорі застави від 14.03.2008 № З/08-19/КД (пункт 1.3 Кредитного договору);

- момент виникнення у позичальника права на отримання кредиту наступає за таких умов: укладення та набрання чинності Кредитним договором; укладення, набрання чинності договором застави; надання банку документів, що підтверджують правоздатність і дієздатність позичальника (пункт 4.1 Кредитного договору);

- банк зобов'язується надати позичальнику кредит датою валютування згідно з пунктом 1.1 Кредитного договору за умови виконання позичальником вимог пункту 4.1 Кредитного договору (підпункт 5.2.1 пункту 5.2 Кредитного договору);

- у разі порушення позичальником будь-яких зобов'язань за Кредитним договором, вказаних у пункті 5.1 Кредитного договору, банк має право надіслати позичальнику письмове повідомлення з вимогою виправити порушення протягом 10 (десяти) днів з дати отримання повідомлення (розписка про отримання, повідомлення про отримання). Якщо позичальник не виправить порушення протягом вказаного терміну банк має право на дострокове стягнення/повернення заборгованості за кредитом у повному обсязі, який визначається згідно з пунктом 2.2 Кредитного договору, або у визначеній банком частині (пункт 6.3 Кредитного договору);

- банк набуває права звернення стягнення на предмет діючих документів забезпечення, у таких випадках, зокрема:

у разі порушення позичальником та/або заставодавцем будь-яких зобов'язань за Кредитним договором, документами забезпечення за умовами дотримання вимог пункту 6.3 Кредитного договору;

в разі, якщо строк заборгованості позичальника за будь-яким платежем, передбаченим Кредитним договором, перевищує 10 (десять) робочих днів (пункт 9.1 Кредитного договору);

- Кредитний договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (пункт 11.1 Кредитного договору).

14.03.2008 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої сторони доповнили розділ 5 Кредитного договору підпунктом 5.1.22 пункту 5.1 такого змісту: після отримання довідки від забудовника про 100% оплату договору укласти з банком договір застави майнових прав на офісні приміщення загальною площею 531,6 м2, що розташовані на АДРЕСА_1» (пункт 3 додаткової угоди №1 до Кредитного договору).

Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

15.07.2008 ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» (заставодержатель) та ОСОБА_6 (позичальник) укладено Договір застави, за умовами якого:

- Договір застави забезпечує всі вимоги заставодержателя як кредитора за умови Кредитного договору із всіма змінами і доповненнями до нього, укладеного заставодержателем та заставодавцем, а саме: повернення заставодавцем кредитних коштів у сумі 850 000 доларі США відповідно до умов Кредитного договору в строк до 15.03.2010 включно; сплату відсотків в розмірі 12% річних, комісій, пень та штрафів, в розмірах, передбачених умовами Кредитного договору та Договору застави з врахуванням змін та доповнень до Кредитного договору та Договору застави, якщо такі будуть прийняті. Крім того, Договір застави забезпечує право заставодержателя на дострокове витребування кредитних коштів, передбачених умовами Кредитного договору, зі сплатою всіх нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, комісій, пень та штрафів, передбачене умовами Кредитного договору та умовами Договору застави. Крім того, Договір застави забезпечує вимоги заставодержателя, викладені в Договорі застави (пункт 1.1 Договору застави);

- в якості забезпечення зобов'язань за Кредитним договором заставодавець передає в заставу заставодержателю всі свої майнові права у повному обсязі на отримання нежитлового приміщення загальною площею 531,6 м2, розташованого на 13 (тринадцятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (об'єкт будівництва), за Договором та додатковими угодами до нього (предмет застави), в порядку та на умовах, викладених у Договорі застави, договорі уступки права вимоги від 15.07.2008 № У/08-19/Ф/КД та додаткових угод до нього (предмет застави) (пункт 1.2 Договору застави);

- вартість предмету Застави на день укладення Договору застави оцінюється сторонами в 5 794 440 грн. (пункт 1.3 Договору);

- заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави при невиконанні застоводавцем всіх зобов'язань (пункт 2.2 Договору застави);

- заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави згідно з пунктами 9.1 та 9.2 Кредитного договору та у випадку невиконання заставодавцем будь-яких зобов'язань, передбачених Договором застави або іншими договорами, укладеними з заставодавцем з метою забезпечення зобов'язань позичальника за Кредитним договором (пункт 6.1 Договору застави);

- звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом передачі майнових прав на предмети застави в порядку, передбаченому чинним законодавством України (пункт 6.2 Договору застави);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання належним чином уповноваженими представниками обох сторін (пункт 8.2 Договору застави).

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За приписами частини першої статті 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом.

15.07.2008 ОСОБА_6 (позичальник) та ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» (заставодержатель) укладено договір уступки права вимоги під відкладальною умовою № У/08-19/Ф/КД (далі - Договір уступки), за умовами якого:

- сторона 1 відступає, а сторона 2 набуває право вимоги, належне стороні 1 у відповідності з Договором укладеного ТОВ «Укрконтракт» та ОСОБА_6 на об'єкт фінансування, а саме: нежитлове приміщення загальною площею 531,6 м2, розташованого на 13 (тринадцятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.1 Договору уступки);

- майнові права за Договором уступки надані в заставу стороні 2 (предмет застави) як забезпечення зобов'язань сторони 1 повернути стороні 2 в строк до 15.03.2010 кредитні кошти в сумі 850 000 доларів США, відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних, а також всі інші суми (пені та штрафи), підтверджені Кредитним договором та Договором застави (пункт 1.2 Договору уступки);

- за Договором уступки сторона 2 одержує право замість сторони 1 прийняти від підприємства за актом приймання-передачі об'єкта фінансування та надати у відповідні державні органи документи на одержання свідоцтв про право власності у відповідності до Договору уступки (пункт 1.3 Договору уступки);

- Договір уступки укладений під відкладальною умовою тих обставин, що: сторона 2 набула право звернення стягнення на предмет застави відповідно до умов Договору застави та/або Кредитного договору (пункт 1.4 Договору уступки);

- сторона 1 розуміє та погоджується з тим, що в разі настання відкладальної умови майнові права за Договором уступки будуть безперешкодно переоформлені ТОВ «Укрконтракт» на сторону 2. Підписанням Договору уступки сторона 1 уповноважує сторону 2 на таке переоформлення (підпункт 2.1.1 пункту 2.1 Договору уступки);

- сторона 2 має право протягом 3 (трьох) робочих днів після настання відкладальної умови самостійно за одноособовим письмовим рішенням переоформити на себе майнові права на об'єкти фінансування за Договором уступки (підпункт 2.2.1 пункту 2.2 Договору уступки);

- Договір уступки набирає чинності з дати настання відкладальної умови, визначеної в пункті 1.4 Договору уступки, та діє до останнього виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (пункт 5.3 Договору уступки).

Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» повідомив ОСОБА_6 листом від 18.10.2013 № 1832/10-ІІІ про те, що у разі невиконання зобов'язань за Кредитним договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту реєстрації відомостей про звернення стягнення в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, позивач зверне стягнення на предмет застави шляхом прийняття у власність майнових прав в порядку уступки права вимоги за Договором. До вказаного повідомлення булло додано розрахунок заборгованості ОСОБА_6 за Кредитним договором станом на 14.10.2013.

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», який є правонаступником позивальника за Договором, виконав зобов'язання та здійснив фінансування будівництва нежитлового приміщення загальною площею 531,6 м2, розташованого на 13 (тринадцятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 24.04.2008 № 64 на суму 5 794 440 грн. та довідкою від 24.04.2008 про інвестування в 100% загальної площі об'єкта фінансування за Договором.

У матеріалах справи міститься копія звіту державного підприємства «ПІККАРД ЕНД КО ЛТД» про оцінку майна - майнових прав на нежитлові приміщення загальною площею 531,6 м2, розташованого на 13 (тринадцятому) поверсі нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 з висновком від 20.10.2010 про вартість майна - майнових прав на вказане нежитлове приміщення, до якого долучено фотозображення приміщення.

Відповідно до рішення від 09.01.2006 постійно діючого Третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової Палати у справі № 03/2005 визнано за ТОВ «Укрконтракт» право власності на об'єкт незавершеного будівництва - побутовий корпус, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з цим, рішенням Господарського суду міста Києва від 21.07.2006 у справі 4/251 зобов'язано комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за ТОВ «Укрконтракт» право власності на об'єкт незавершеного будівництва - побутовий корпус, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, договір оренди земельної ділянки, на якій розташовано нежитлову будівлю у АДРЕСА_1, ТОВ «Укрконтракт» та Київською міською радою було укладено на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2008 зі справи № 35/338.

Судом встановлено, що рішення про прийняття майнових прав у власність було оформлено протоколом засідання правління ПАТ «ПІРЕУС БАНК МКБ» від 12.12.2013 № 74/12-К (копія витягу якого міститься в матеріалах справи).

Як закріплено нормами ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони..

Так у постанові Вищого господарського суду України від 08 грудня 2014 року у справі № 910/23905/13 між тими ж сторонами щодо аналогічного предмету позову зазначено наступне.

Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 1 ГПК України передбачає право відповідних осіб звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Вказана норма передбачає захист прав власника в разі його порушення або невизнання певною особою тощо, а відтак при вирішенні спору на її підставі суттєвим є встановлення, зокрема, обставин виникнення у позивача права власності на відповідний об'єкт, а також оспорення чи невизнання цього права з боку певних осіб.

У силу ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Момент набуття права власності за договором визначений у ст. 334 ЦК України, відповідно до ч. 1, 4 якої право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом; права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, яка регулює набуття права власності на новостворене майно та об'єкти незавершеного будівництва, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації; якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Частинами 2, 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів; проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

У відповідності до ст.ст. 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема, право власності на нерухоме майно.

Оскільки договором пайової участі передбачено передання відповідачем позивачу відповідної частини об'єкта будівництва після завершення його будівництва за актом приймання-передачі об'єкта фінансування, згідно з положеннями викладених вище правових норм право власності на спірний об'єкт у позивача виникає після завершення будівництва об'єкту, введення в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту, фактичної передачі його пайовику та реєстрації цього права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві не надавались та не реєструвались дозволи на виконання будівельних робіт та інші документи дозвільного характеру, які б давали право на виконання будівельних робіт з будівництва адміністративно-господарської будівлі на АДРЕСА_1, об'єкт за вказаною адресою в експлуатацію не приймався.

Тобто, на момент вирішення даного спору позивач у встановленому законом порядку не набув право власності на нежитлове приміщення, вказане ним у позові, оскільки факт створення відповідного об'єкту нерухомості шляхом його будівництва та прийняття в експлуатацію в установленому законом порядку, а також передання позивачеві за актом приймання-передачі відповідного нежитлового приміщення в цьому об'єкті останнім не доведено.

Оскільки зобов'язальні правовідносини між сторонами у справі не припинилися виконанням та набуттям у зв'язку з цим позивачем права власності на відповідне майно, а судове рішення не може підміняти собою правовстановлюючих документів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність законних підстав для визнання за позивачем права власності на спірний об'єкт, адже такий спосіб захисту може бути застосований лише щодо особи, яка вже є власником, а відповідно у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року у справі № 910/25314/13 підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Центр самоосвіти «Технопроф» підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Центр самоосвіти «Технопроф» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року у справі № 910/25314/13 - скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20034231) на користь Дочірнього підприємства «Центр самоосвіти «Технопроф» (04123, м. Київ, вул. Світлицького, 35, В літ. «А», ідентифікаційний код 35442083) 32 721,65 грн. (тридцять дві тисячі сімсот двадцять одну грн. 65 коп.) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи № 910/25314/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова