Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" липня 2017 р. Справа № 906/435/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.10.2016р.(приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції),

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №5 від 20.03.2017р.,

від відповідача - 2: ОСОБА_3, довіреність від 09.08.2016р. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції).

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця"

до 1) Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство",

2) Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України

про стягнення 1268699,28 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 1268699,28 грн. платежів за час затримки вагонів.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що залізниця понесла додаткові витрати пов'язані із перевезенням та затриманням вантажу відповідача, а саме: рухомого складу залізниці з експортною деревиною "древесина топливная" - залізничних вагонів Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарство", що був предметом огляду Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, доказом чого є накладні відносно вагонів № 68780717, №67179309, №66236779, № 65882656, №65726812 на залізничних станціях "Батьово" та "Чоп" Закарпатської митниці ДФС.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст.ст. 15, 16, 22, 28, 32 СМГС, ст.ст. 306, 307 ГК України, ст.ст. 1, 4, 218 МК України, ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. ст. 4, 119 Статуту залізниць України, Правила перевезення вантажів, Правила користування вагонами та контейнерами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві, просив відмовити в задоволенні позову.

Відповідач-1 в свою чергу вважав, що жодної заборгованості ДП "Радомишльське лісомисливське господарство" перед позивачем зі сплати коштів за користування вагонами не має. Оскільки згідно договору №МРТ-99 від 16.11.2015, укладеного між відповідачем-1 та ТОВ "Метрудстранс", саме ТОВ "Метрудтранс" виконує послуги з виконання вантажних робіт, кріплення вантажів засобами залізниці та надання інших додаткових послуг, пов'язаних з виконанням вантажних операцій, подача вагонів і контейнерів для навантаження (вивантаження).

Крім цього, відповідач-1 зазначив, що вагони №№ 68780717, №67179309, №66236779, № 65882656, №65726812 були затримані Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України не з вини ДП "Радомишльське лісомисливське господарство". Відповідно до постанови Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі №806/1410/16 дії Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України по затримці вагонів №№ 68780717, №67179309, №66236779, № 65882656, №65726812 з деревиною паливною на станції Батьово митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС України визнано недійсними.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування заперечень зазначив, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами (відсутні розрахунки вартості послуг за подання/забирання вагону. не обґрунтовано тариф та ін.), Також відповідач-2 зазначає, що позивачем пропущено строк, встановлений для звернення залізниць з позовами до відправників про сплату провізних платежів, штрафів. Водночас. відповідач-2 зазначив, що митниця в даному випадку не є стороною договірних правовідносин, що склалися між позивачем та Державним підприємством "Радомишльське лісомисливське господарство".

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Державним підприємством «Радомишльське лісове господарство» зі станції Ірша Південно-Західної залізниці було відправлено наступні вагони:

12.05.2016 вагон № 68780717 по відправах №33440041 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичных видах», одержувач - фирма «Пизец ГмБХ», Австрия, Видень Гетвайхергассе, 1;

18.05.2016 вагони № 67179309, №66236779 по відправах №33518465, №33518325 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичных видах», одержувач - фирма «Пизец ГмБХ», Австрия, Видень Гетвайхергассе, 1;

30.05.2016 вагони № 65882656, №65726812 по відправках №406173, №406157 з вантажем «древесина топливная в виде бревен, поленьев, сучьев, вязанок хвороста или в аналогичных видах», одержувач -фирма «Інтершпан Кфт», 4800 Вашарошнамень, ул. Ипар, 1, Венгрия.

16.05.2016 вагон №68780717 затримано митницею на ст. Батьово для проведення митного огляду згідно заявки митного посту «Залізничний» від 16.05.2016 №07/16 (а.с.38) та направлено на ст. Чоп відповідно до наказу Дирекції №110 від 16.05.2016, про що складено ОСОБА_1 загальної форми № 10928, №28 від 16.05.2016 (а.с. 19-20). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №96 від 16.05.2016 для повідомлення про це вантажовідправника.

17.05.2016 вагон прибув на ст. Чоп. Факт, прибуття вагону для проведення митного огляду та повернення його на ст. Батьово зафіксовано в ОСОБА_1 загальної форми №4578 від 17.05.2016 (а.с. 21).

16.06.2016 вказаний вагон затримано на ст. Батьово для зважування на підставі заявки митниці №48/16 від 16.06.2016 (акт загальної форми №11011 від 16.06.16 - а.с. 27).

23.05.2016 вагони №67179309, №66236779 затримано митницею на ст. Батьово згідно заявки №21/16 від 23.05.2016 (а.с. 39) для повного або часткового вивантаження та повторного завантаження, проведення митного огляду, про що складено ОСОБА_1 загальної форми №10973 від 23.05.2016 (а.с. 22). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №175 від 23.05.2016 для повідомлення про це вантажовідправника.

Додатково, на станцію Ірша надана телеграма №193 від 24.05.16 щодо затримки вагонів, завантажених лісовими вантажами.

04.06.2016 вагони № 65882656, №65726812 затримано митницею на ст. Батьово згідно заявки №40/16 від 04.06.2016 (а.с.42) для повного або часткового вивантаження та повторного завантаження, проведення митного огляду, про що складено ОСОБА_1 загальної форми №11005 від 04.06.2016 (а.с. 25). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №18 від 04.06.2016 для повідомлення про це вантажовідправника.

31.05.2016, 04.06.2016 та 16.06.2016 на ст.Батьово, на підставі заявок митниці №33/16 від 31.05.16, №39/16 від 04.06.16, №48/16 від 16.06.2016 (а.с. 40,41,43), було проведено зважування вантажу у вагонах. Перевіркою встановлено наступне:

- вагон № 67179309: фактична маса брутто вагона склала 52000 кг., тара вагона з бруса - 22200 кг, нетто - 29800 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 45000 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 15200 кг (акт загальної форми №564 від 31.05.16 - а.с. 24);

- вагон № 68780717: фактична маса брутто вагона склала 52160 кг., тара вагона з бруса - 22000 кг, нетто - 30160 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 45000 кг. Тобто маса вантажу у вагоні є меншою від заявленої в документі на 14840 кг (акт загальної форми №732 від 16.06.16 - а.с. 28);

- вагон № 66236779: фактична маса брутто вагона склала 50500 кг., тара вагона з бруса - 23100 кг, нетто - 27400 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 44000 кг. Тобто маса вантажу є меншою від заявленої в документі на 16600 кг (акт загальної форми №563 від 31.05.2016 - а.с. 23);

- вагон № 65726812: фактична маса брутто вагона склала 54000 кг., тара вагона з бруса - 23200 кг, нетто - 30800 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 44000 кг. Тобто маса вантажу є меншою від заявленого в документі на 13200 кг. (акт загальної форми №9921 від 04.06.2016 - а.с. 26);

- вагон № 65882656: фактична маса брутто вагона склала 52900 кг., тара вагона з бруса - 23000 кг, нетто - 29900 кг. Маса вантажу за перевізними документами - 44000 кг. Тобто маса вантажу є меншою від заявленого в документі на 14100 кг. (акт загальної форми №9921 від 04.06.2016 - а.с. 26).

Повторно, 17.08.2016 на станції Ірша ПУЗ надано телеграму №73 про затримку (простій) вагонів в очікуванні митного огляду.

На підставі заявки митниці від 20.10.2016 №07-70-61/34/2813 (а.с.44-45) для проведення заходів, спрямованих на виявлення та недопущення незаконного переміщення через митний кордон товарів, вагони №68780717, №67179309, №66236779, № 65882656, №65726812 направлено на станцію Кольчино контрагенту ДП «Мукачівське лісове господарство» (накази №307, №308 від 20.10.2016) для здійснення його вивантаження та проведення митного огляду, про що складено акти загальної форми №809, №810, №816 (а.с.29-31).

21.10.2016 вагони прибули на ст.Мукачево, про що складено ОСОБА_1 загальної форми №64 (а.с.32). На станцію відправлення надано телеграфне повідомлення №78 від 21.10.16 для повідомлення про це вантажовідправника.

На підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 01.11.2016 №07-70-61/34/2931 (а.с. 46), вагони відповідача, що перебували на ст. Мукачево, направлені в пункт пропуску «Чоп» станції Чоп для проведення їх вивантаження та митного огляду (ОСОБА_1 загальної форми №77, №82 від 01.11.2016 - а.с. 33,34)).

01.11.2016 вагони прибули на станцію Чоп та були подані згідно листа Закарпатської митниці ДФС від 09.11.2016 №07-70-61/34/3040 (а.с. 47) на ділянку перевантаження - контейнерний майданчик АТ «Закарпатінтерпорт» 17.11.2016, що зазначено в акті загальної форми від 17.11.2016 №619 (а.с. 35).

Повне вивантаження вагонів проведене: 22.11.2016 - вагони №№65882656, 66236779, 23.11.2016 - вагони №№65726812, 67179309, 68780717 (акти загальної форми №627 від 22.11.2016, №628 від 23.11.2016 - а.с.36-37).

За час затримки вагонів на станціях позивачем проведено нарахування платежів та зборів у відповідності до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та пов'язані з ними послуги, тарифного керівництва №1 із застосуванням коефіцієнта 2,302.

Загальна сума нарахованих зборів та платежів на станціях становить 1 268 699,28 грн., з них:

Вагон № 68780717 - сума 274668,68 грн.

- плата за користування вагонами - 166476,50 грн.;

- зберігання вантажу у вагонах - 55386,10 грн.;

- маневрова робота - 2694,20 грн.;

- телеграфне повідомлення - 244,00 грн.;

- збір за зважування - 173,10 грн.;

- ПДВ- 20% - 44 994,78 грн.;

- тариф Батьово-Чоп, Чоп-Батьово, Батьово-Мукачево, Мукачево-Чоп - 4700,00 грн.

Вагон № 67179309 - сума 261147,28 грн.

- плата за користування вагонами - 160804,40 грн.;

- зберігання вантажу у вагонах - 50275,70 грн.;

- маневрова робота - 2694,20 грн.;

- телеграфне повідомлення - 244,00 грн.;

- збір за зважування -173,10 грн.;

- подавання/ забирання вагону з під'їзної колії - 1213,00 грн.;

- ПДВ-20% - 43080,88 грн.; '

- тариф Батьово-Мукачево, Мукачево-Чоп - 2662,00 грн.

Вагон № 66236779 - сума 251643,28 грн.

- плата за користування вагонами - 160067,70 грн.;

- зберігання вантажу у вагонах - 45506,00 грн.;

- збір за зважування - 173,10 грн.;

- подавання/ забирання вагону з під'їзної колії - 1737,60 грн.;

- ПДВ-20%-41496,88 грн.;

- тариф Батьово-Мукачево, Мукачево-Чоп - 2662,00 грн.

Вагон № 65882656- сума 241184,56 грн.

- плата за користування вагонами - 149496,90 грн.;

- зберігання вантажу у вагонах - 45855,80 грн.;

- маневрова робота - 2694,20 грн.;

- телеграфне повідомлення - 244,00 грн.;

- збір за зважування - 173,10 грн.;

- участь представника залізниці при зважуванні - 304,80 грн.;

- ПДВ- 20% - 39753,76 грн.;

- тариф Батьово-Мукачево, Мукачево-Чоп - 2662,00 грн.

Вагон № 65726812 - сума 240 055,48 грн.

- плата за користування вагонами - 150270,40 грн.;

- зберігання вантажу у вагонах - 47384,40 грн.;

- збір за зважування - 173,10 грн.;

- ПДВ- 20% - 39565,58 грн.;

- тариф Батьово-Мукачево, Мукачево-Чоп - 2662,00 грн.

Оцінивши всі встановлені обставини справи в їх сукупності згідно поданих до справи доказів, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, регулюються Цивільним кодексом Україні (ЦК України), Господарським кодексом України (ГК України), Митним кодексом України (МК України) та іншими підзаконними актами.

За пунктами 2, 5 ст. 306 ГК України передбачено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457).

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), яка є чинною для України відповідно до Закону України "Про правонаступництво в Україні" та Віденської конвенції про правонаступництво держав.

Статтею 5 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) визначено, що при відсутності відповідних положень в цій Угоді, застосовується національне законодавство тієї країни, в якій повноважна особа реалізовує свої права.

Відповідно до параграфів 1, 2 статті 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) визначено, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосованими тарифами і викликані причинами, які не залежать від перевізника. Відшкодування додаткових витрат здійснюється в порядку передбаченому статтею 31 "Оплата провізних платежів та неустойок".

Згідно з параграфу 1 статті 31 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС), якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, оплата провізних платежів є обов'язком: одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення.

Слід вказати, що правове регулювання порядку та умов користування вагонами і контейнерами парку залізниць України, парку залізниць інших держав, а також тих, що належать підприємствам та орендовані ними, за час затримки на коліях залізниць загального користування, здійснюється за Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Пунктом 2 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності вносять плату.

За приписами статті 119 Статуту залізниць України унормовано, що зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Пункт 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачає випадки, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами. Митні процедури не є підставою звільнення вантажовідправника від плати за користування вагонами та контейнерами.

Крім цього, статтею 46 Статуту залізниць України передбачено плату за зберігання вантажу, що прибув на станцію, строк якого перевищує добу. Безкоштовний строк зберігання вантажу обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Пункт 9 Правил зберігання вантажів встановлює, що за зберігання на місцях загального користування та на коліях станції відправлення вантажів, завантажених у вагони (контейнери), які простоюють в очікуванні оформлення перевезення (у т. ч. під митним оформленням та з інших причин, не залежних від залізниці), збір сплачується з моменту ввезення вантажу на станцію до моменту закінчення затримки.

Таким чином, приписами законодавства унормовано обов'язок вантажовідправника, вантажоодержувача сплачувати залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням. Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені в пункті 121 Статуту залізниць України та пункті 16 Правил користування вагонами і контейнерами є вичерпними, затримку вагонів, пов'язану з митним оформленням, до цих підстав не віднесено (п. 17 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" ).

До того ж як зазначено у п. 5.15 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29.05.2002 №04-5/601, плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Згідно з параграфу 6 статті 28 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення (СМГС) передбачено, що якщо перешкода до перевезення вантажу чи його видачі виникла по причинам, не залежним від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі і витрати, понесені ним у зв'язку з перешкодами, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Отже. суд дійшов висновку, що у разі понесення перевізником додаткових витрат за затримку вагонів пов'язану з митним оформленням, вантажовідправник зобов'язаний відшкодувати йому всі платежі виставлені до сплати за користування вагонами.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши розрахунки (а.с. 58-62), господарський суд вважає обґрунтованими вимоги і частині стягнення плати за користування вагонами та за зберігання вантажу.

Заперечення ДП "Радомишльське лісомисливське господарство" щодо необхідності оплати вищевказаних платежів, посилаючись на те, що витрати на проведення операцій, а також огляд (переогляд) товарів мають відшкодовуватися залізниці органом, з ініціативи якого вони проводились, тобто Закарпатською митницею ДФС України суд вважає помилковими, а підстави для покладення обов'язку відшкодування заявлених до стягнення у позовній заяві сум на Закарпатську митницю ДФС необґрунтованими, такими, що суперечать нормам чинного законодавства, з огляду на нижче наведене.

Приписами частини 5 ст. 338 Митного кодексу України унормовано, зокрема, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. Вичерпний перелік відповідних підстав визначається Кабінетом Міністрів України.

З метою проведення огляду (переогляду) товарів посадові особи органів доходів і зборів самостійно вживають заходів, передбачених цим Кодексом, на всій митній території України, включаючи зупинення транспортних засобів для проведення їх огляду (переогляду), в межах контрольованого прикордонного району та прикордонної смуги. Такий огляд (переогляд) проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення. Якщо в результаті проведення огляду (переогляду) виявлено факт незаконного переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, витрати, пов'язані з проведенням огляду (переогляду), відшкодовуються власником зазначених товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою.

Водночас, частина 2 статті 218 Митного кодексу України, що міститься у главі 32 "Митні формальності на залізничному транспорті", в порівнянні із нормою ч. 5 ст. 338 МК України, якою визначено загальний для всіх видів транспорту порядок здійснення митного огляду, передбачає спеціальні норми проведення митних процедур (контролю) на залізничному транспорті .

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 218 МК України передбачено, що розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

При чому, розглядаючи поняття "інші операції", які здійснюються у разі необхідності проведення митного контролю та митного оформлення товарів, слід дійти висновку, що ними охоплюється і проведення маневрових робіт (постанова ВГС України від 11.12.2014 у справі № 908/356/14).

Митний контроль товарів у міжнародному залізничному сполученні здійснюється в зонах митного контролю (ч. 1 ст. 220 МК України).

Митними формальностями є сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи (п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України).

З аналізу вказаних положень Митного кодексу України вбачається, що ст.ст. 325, 338 Митного кодексу України, включені у глави 47 "Організація митного контролю" та 48 "Зони митного контролю" - відповідно, які містять загальні принципи та норми проходження процедури митного контролюю та здійснення огляду (переогляду) транспортних засобів комерційного призначення, тоді як ст.218 Митного кодексу України включена у главу 32 "Митні формальності на залізничному транспорті", яка має спеціальні норми проведення митних процедур саме на залізничному транспорті та підлягає застосуванню в даному випадку до спірних правовідносин сторін, як спеціальна норма права.

Таким чином, дії щодо здійснення Закарпатською митницею Державної фіскальної служби України митного огляду після митного оформлення є митними формальностями, а тому на них розповсюджуються положення ст. 218 Митного кодексу України.

Необхідно зауважити, що відповідач є вантажовласником, якому позивач надає послуги, передбачені Статутом залізниць України.

Отже, обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений нормами чинного законодавства, які мають бути застосовані до спірних правовідносин.

Аналогічної позиції притримується і Вищий господарський суд України у своїх постановах від 01 березня 2017 року у справі № 907/501/16, від 29 травня 2017 року у справі № 924/1178/16.

За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У свою чергу, майнова відповідальність перевізників та одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, може наступати за обставин, які засвідчуються актами (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст. 129 Статуту залізниць України).

Як встановлено судом в процесі розгляду справи, на підставі актів загальної форми, які складено відповідно до приписів чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, як це передбачено п. 10 Правил користування вагонам і контейнерами та п. 9 Правил зберігання вантажів, було розраховано плату за користування вагонами, збір за зберігання, зважування вантажу, збір за телеграфне повідомлення про затримку, тариф та плату за маневрову роботу, які були виконані залізницею через затримку вагонів відповідача за №68780717, №67179309, №66236779, № 65882656, №65726812 .

Вищевказані нарахування також внесено до відповідних накладних (а. с. 14-18).

Так, плату за користування вагонами застосовано позивачем відповідно до п. 1 розділу 5, табл. 1 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послугами" ставка за користування вагоном за 45 годин 206,20 грн., понад 45 годин - 16,00 грн. за кожну годину за 1 вагон, із урахуванням коефіцієнта, що застосовуються до тарифів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послугами, в розмірі 2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за зберігання вантажу нараховано відповідно до п. 2 розділу 3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послугами", а саме: після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу у розмірі: 4,00 грн. за одну тону при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах за масу брутто, округлену до повних тонн, та збір за кожну добу 1,60 грн. за одну тону - при зберіганні вантажу на землі.

Телефонограмний збір нарахований відповідно до п. 10 розділу 3, табл. 3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послугами" ставка за повідомлення телеграфом 53,00 грн*2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за зважування вантажу нараховано відповідно до п. 4.1 розділу 3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послугами" за ставкою за 1 вагон 75,20 грн*2,302 (коефіцієнт коригування).

Плату за маневрові роботи нараховано у відповідності до п. 1.8 розділу 3 "Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послугами" за ставкою у розмірі 292,60 грн. за кожні півгодини роботи локомотива залізниці, що виконується не одночасно з подачею вагонів.

Також позивачем нараховано до стягнення з відповідача вартість тарифів: Батьово - Мукачево (2662,00 грн. за 4 вагони) та Батьово-Чоп, Чоп-Батьово, Батьово-Мукачево, Мукачево-Чоп (4700,00 грн. за 1 вагон).

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд встановив, що їх суми обґрунтовані та вірні.

Господарський суд приймає акти загальної форми, надані позивачем, як належну підставу для задоволення позовних вимог, оскільки акти містять достатню інформацію щодо затримки вагонів залізницею, у зв'язку з проведенням митного огляду, зокрема щодо часу затримки та розрахунку суми додаткових платежів за період простою вагонів, а тому оцінюються судом як належні докази понесення залізницею додаткових витрат, що пов'язані з митними формальностями, оскільки ними, в сукупності із іншими доказами, в достатній формі підтверджено облік часу користування вагонами (час перебування вагонів у пунктах навантаження, вивантаження та на під'їзних коліях) та нарахування плати за користування ними.

Окрім того, факт проведення залізницею операцій, пов'язаних з оглядом товару за запитом митниці, ніким не заперечується, отже витрати залізниці мають бути відшкодовані по факту їх завдання вантажовідправником товару, який, в свою чергу, може стягнути понесені ним збитки у розмірі вартості сплачених витрат з органу, з ініціативи якого було проведено затримання товару на залізниці в регресному порядку, у разі визнання його дій щодо затримки вагонів, щодо яких виник спір з приводу стягнення плати, неправомірними.

З урахуванням викладеного, суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву про відсутність підстав для оплати додаткових платежів, оскільки обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати додаткових операцій не залежить від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, оскільки його зміст визначений положеннями чинного законодавства, які мають бути застосовані до спірних правовідносин, і є обов'язковими для застосування.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що заперечення відповідача-2 щодо пропуску строку, встановленого для звернення залізниць з позовами до відправників про сплату провізних платежів, штрафів та ін. платежів є необґрунтованими враховуючи наступне.

Стаття 137 Статуту залізниць України передбачає, що позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцезнаходженням відповідача протягом 6 місяців. Згідно підпункту «б» зазначений шестимісячний термін обчислюється з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Враховуючи положення п.п. 1.10. Правил розрахунків за перевезення вантажів, підпункт 26.6. п. 26 Додатка 1 до СМГС, п. 10 § 2 ст. 39 СМГС, моментом, з якого розпочинається сплив строку позовної давності у даному спорі є час вивантаження вагонів і закінчення нарахування платежів і зборів - ОСОБА_1 загальної форми № 627 від 22.11.16 та №628 від 23.11.16.

Тобто, право звернення у залізниці виникло 22.11.16 по вагонах №65882656, №66236779 та 23.11.16 по вагонах №65726812, 67179309, №68780717, коли на ст. Чоп вантаж із вагонів вивантажено.

В судовому засіданні представник відповідача-1 подав клопотання про відстрочку виконання рішення суду до 01.02.2018.

Зазначене клопотання суд вважає таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом (п. 7.2 Постанови).

Реалізовуючи надане суду право щодо відстрочення виконання рішення суду, господарський суд у даній справі враховує матеріальні інтереси обох сторін спору; їх фінансовий стан; ступінь вини відповідача у виникненні додаткових платежів у залізниці; наявність у провадженні господарського суду Житомирської області інших позовів, в яких заявлено вимогу про стягнення з відповідача великих сум платежів за затримку вагонів, одночасне примусове виконання рішення суду по яким призведе до збільшення збитків ДП "Радомишльське лісомисливське господарства" на суму виконавчого збору, арешту коштів на банківських рахунках підприємства, та може завдати негативних наслідків у вигляді неможливості сплати податків, виконання державних чи міжнародних контрактів по поставці деревини іноземним контрагентам, що може призвести до призупинення діяльності суб'єкта господарювання та подальшого банкрутства підприємства.

На думку суду, відстрочка виконання рішення сприятиме, як можливості продовження господарської діяльності відповідача-1, так і зробить реальною сплату заборгованості перед ПАТ "Українська залізниця".

Враховуючи положення ст.ст. 325, 338. ч. 2 ст. 218 Митного кодексу України, господарський суд в задоволенні позову щодо відповідача-2 Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України відмовляє.

У зв'язку із задоволення позову у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське господарства" (12201, Житомирська область, м. Радомишль, вул. Київська, буд. 6 , ід. код 13568251)

- на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (88018, м. Ужгород, вул. Ф. Тихого, 8, ід. код 40081,28 грн. нарахованих платежів за час затримки вагонів, а також 19030,49 грн. сплаченого судового збору.

Відстрочити виконання рішення суду до 01.02.2018 року.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 24.07.17

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.