РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017Справа №912/940/17

За позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доПублічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард"
простягнення 183271,79 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачане з'явився
від відповідачаГрищенюк Д.І. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Кіровоградської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" 300964,93 грн., з яких: 163519,40 грн. основного боргу за договорами №01/11/15 про надання послуг автомобільним транспортом від 01.11.2015 та №01/06/16 про надання послуг автомобільним транспортом від 01.06.2016, 23710,32 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 3857,26 грн., 109877,95 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання умов укладених між сторонами договорів у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 29.03.2017 за вказаним позовом було порушено провадження у справі №912/940/17 та призначено її до розгляду на 20.04.2017.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 20.04.2017, згідно вимог ст.22 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 183271,79 грн., з яких: 163519,40 грн. основного боргу, 14493,79 грн. інфляційних втрат, 3336,65 грн. - 3% річних та 1921,95 грн. пені та відкладено розгляд справи на 17.05.2017.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 17.05.2017 матеріали справи №912/940/17 передано до Господарського суду міста Києва за територіальною підсудністю.

За результатами автоматизованого розподілу справу №912/940/17 передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2017 суддею Смирновою Ю.М. прийнято до свого провадження справу №912/940/17 та призначено її розгляд на 29.06.2017.

В судовому засіданні 29.06.2017 оголошено перерву до 19.07.2017.

Представник позивача в судове засідання 19.07.2017 не з'явився.

17.07.2017 через канцелярію Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача в судовому засіданні та клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 2800,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання 19.07.2017 з'явився, проти задоволення позову заперечив. У відзиві на позов відповідач зазначив, що в актах надання послуг №№ 6, 7, 8, 9, які долучені позивачем до позовної заяви, відсутні дати підписання їх сторонами, в той же час як акти, які надані представником позивача, містять дати, які розміщуються у верхньому лівому куті аркушів паперу. Крім цього, відповідач вказує на те, що вище перелічені акти наданих послуг не містять посилання на місяць, в якому надавались послуги з перевезення пасажирів, в матеріалах справи відсутні докази, за допомогою яких можливо було б встановити календарну дату передання позивачем актів наданих послуг відповідачу, а отже, на думку відповідача, неможливо встановити з якої календарної дати у нього виникає обов'язок оплати надані позивачем послуги. При цьому, відповідач стверджує, що позивач не звертався до відповідача із вимогою про оплату наданих ним послуг, а лист, роздрукований на бланку філії "Кіровський" за вих. №43 від 13.06.2016 із назвою "Гарантійний лист" підписаний не уповноваженою на те особою.

В судовому засіданні 19.07.2017 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - перевізник, позивач) та Філією "Кіровський" ПАТ "Червоний прапор" (в подальшому перейменоване на Філія "Кіровський" ПАТ "Агрохолдинг Авангард") (далі - замовник, відповідач) укладено договір №01/11/15 про надання послуг автомобільним транспортом (далі - договір №1) з урахуванням додаткової угоди №1 від 12.05.2016, відповідно до умов якого перевізник надає замовнику послуги з перевезення пасажирів, наданих замовником, автомобільним транспортом за маршрутами, узгодженими сторонами, а замовник зобов'язується оплачувати такі послуги в порядку, встановленому договором (п.1.2), предметом цього договору є регулярні спеціальні перевезення пасажирів (п.1.3), замовник зобов'язаний зокрема оплатити вартість послуг з перевезення в строки, передбачені п. 4.6 цього договору (п.3.2.3), загальна сума договору дорівнює вартості всіх перевезень, здійснених в межах цього договору та складається із загальної суми всіх актів виконаних послуг, які були підписані сторонами протягом дії цього договору (п.4.1), розрахунок вартості перевезень за місяць розраховується по формулі вказаній у пункті 4.4 (п.4.3), Х = А * Б * В (Х - загальна вартість перевезень за місяць в грн. = А - кількість кілометрів за одне перевезення * Б - кількість перевезень на місяць * В - ціна за 1 км (п.4.4), ціна перевезення за один кілометр маршрутів №1 та №2 складає 5 (п'ять) грн. 50 коп. Ціна перевезення за один кілометр маршрутів №3 та №4 складає 5 (п'ять) грн. 50 коп. Вартість перевезення може бути змінена/уточнена за письмовим узгодженням сторін. Оплата наданих послуг здійснюється за фактом надання послуг, а саме протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання акту виконаних послуг замовником (п.4.6), оплата послуг здійснюється в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника (п.4.7), в разі несвоєчасної оплати наданих послуг замовник сплачує перевізнику пеню в розмірі 0,01% облікової ставки НБУ, нарахованої на прострочену до сплати суму, за кожний день прострочення (п.5.7), даний договір починає діяти з 01.11.2015 по 31.10.2016, тобто діє один рік, а в частині виконання сторонами своїх обов'язків - до повного їх виконання (п.6.1).

01.06.2016 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - перевізник, позивач) та Філією "Кіровський" ПАТ "Агрохолдинг Авангард" (далі - замовник, відповідач) укладено договір №01/06/16 про надання послуг автомобільним транспортом (далі - договір №2), відповідно до умов якого перевізник надає замовнику послуги з перевезення пасажирів автомобільним транспортом за маршрутами, узгодженими сторонами, а замовник зобов'язується оплачувати такі послуги в порядку, встановленому договором (п.1.2), предметом цього договору є перевезення працівників замовника згідно його заявки (п.1.3), замовник зобов'язаний зокрема оплатити вартість послуг з перевезення в строки, передбачені п. 4.6 цього договору (п.3.2.3), загальна сума договору дорівнює вартості всіх перевезень, здійснених в межах цього договору та складається із загальної суми всіх актів виконаних послуг, які були підписані сторонами протягом дії цього договору (п.4.1), розрахунок вартості перевезень за місяць розраховується по формулі вказаній у пункті 4.4 (п.4.3), Х = А * Б * В (Х - загальна вартість перевезень за місяць в грн. = А - кількість кілометрів за одне перевезення * Б - кількість перевезень на місяць * В - ціна за 1 км (п.4.4), ціна перевезення за один кілометр маршрутів №1 та №2 складає 6,60 грн. в т.ч. ПДВ. Вартість перевезення може бути змінена/уточнена за письмовим узгодженням сторін. Оплата наданих послуг здійснюється за фактом надання послуг, а саме протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання акту виконаних послуг замовником (п.4.6), оплата послуг здійснюється в національній валюті України у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок перевізника (п.4.7), в разі несвоєчасної оплати наданих послуг замовник сплачує перевізнику пеню в розмірі 0,01% облікової ставки НБУ, нарахованої на прострочену до сплати суму, за кожний день прострочення (п.5.7), даний договір починає діяти з 01.06.2016 по 31.10.2016, а в частині виконання сторонами своїх обов'язків - до повного їх виконання (п.6.1).

Відповідно до актів надання послуг №6 від 31.03.2016 на суму 60561,60 грн., №7 від 30.04.2016 на суму 58608,00 грн., №8 від 31.05.2016 на суму 58014,00 грн., №9 від 10.06.2016 на суму 11642,40 грн. загальна вартість наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг склала 188826,00 грн.

Вказані акти підписані представниками сторін та скріплені печатками останніх без зауважень та заперечень.

Згідно виписок банку з рахунку позивача відповідачем було частково оплачено послуги позивача за актом надання послуг №6 від 31.03.2016 на суму 25306,60 грн.

При цьому, акти надання послуг №№ 7, 8, 9 не оплачені відповідачем взагалі.

30.05.2016 позивач звернувся до Філії "Кіровський" ПАТ "Агрохолдинг Авангард" із листом про погашення заборгованості за вих.№135.

Гарантійним листом за вих.43 від 13.06.2016 в.о. директора Філії "Кіровський" ПАТ "Агрохолдинг Авангард" гарантував повне погашення заборгованості у строк до 13.08.2016.

Як зазначає позивач, відповідач за надані позивачем послуги оплатив частково, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до умов укладених між сторонами договорів, позивачем було належним чином надано відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 188826,00 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами надання послуг №6 від 31.03.2016 на суму 60561,60 грн., №7 від 30.04.2016 на суму 58608,00 грн., №8 від 31.05.2016 на суму 58014,00 грн., №9 від 10.06.2016 на суму 11642,40 грн., оригінали яких були оглянуті судом в судовому засіданні, а належним чином засвідчені копії долучені до матеріалів справи. Однак відповідач, в порушення умов, які викладені в договорах, вартість наданих позивачем за вказаними актами послуг оплатив лише частково на суму 25306,60 грн., що призвело до виникнення заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 163519,40 грн.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов, які викладені в п.4.6 договорів, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг, станом на момент розгляду справи настав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню на суму 163519,40 грн.

Заперечення відповідача суд відхиляє, оскільки в судовому засіданні судом було оглянуто оригінали актів надання послуг, які підписані сторонами без зауважень та заперечень. На вказаних актах містяться дати їх підписання, а отже строк виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами є таким, що настав. Відповідач також не довів належними і допустимими доказами і своє твердження про підписання від імені відповідача гарантійного листа неуповноваженою особою. До того ж такий лист не впливає на порядок та строки взаєморозрахунків сторін за вищевказаними господарськими операціями.

За прострочення виконання грошового зобов'язання за актами надання послуг №7 від 30.04.2016 на суму 58608,00 грн., №8 від 31.05.2016 на суму 58014,00 грн., №9 від 10.06.2016 на суму 11642,40 грн. позивач просить стягнути з відповідача 14493,79 грн. інфляційних втрат за період прострочки з 01.06.2016 по 01.04.2017 з урахуванням дат підписання актів, 3336,65 грн. - 3% річних за період з 07.05.2016 по 20.04.2017 з урахуванням дат підписання актів та 1921,95 грн. пені за період з 07.05.2016 по 15.12.2016 з урахуванням дат підписання актів.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за надані позивачем послуги не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Приписами ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виходячи із змісту ст. ст. 546, 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.7 договорів сторонами погоджено, що в разі несвоєчасної оплати наданих послуг замовник сплачує перевізнику пеню в розмірі 0,01% облікової ставки НБУ, нарахованої на прострочену до сплати суму, за кожний день прострочення.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Отже, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені визнаються обґрунтованими.

Однак, суд не погоджується із розрахунком, який наведений позивачем у заяві про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з чим перераховує пеню згідно умов п.5.7 договорів у періоди, які зазначені позивачем у розрахунку та з якими суд погоджується, внаслідок чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 1,01 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

За розрахунком суду, у періоди, які зазначені позивачем у розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог та з якими суд погоджується, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 3336,65 грн. та 14352,13 грн. інфляційних втрат.

З огляду на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 2800,00 грн. господарський суд зазначає наступне.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум. За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Позивач на підтвердження витрат на оплату послуг адвоката надав суду договір про надання правової допомоги від 19.04.2017, додаткову угоду до нього від 19.04.2017, розрахунок вартості послуг від 19.04.2017, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №317н від 29.09.2008, квитанцію №36 від 02.06.2017 на суму 2800,00 грн.

За змістом п. 6.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

Приймаючи до уваги викладене, з огляду на розумну співрозмірність вартості послуг адвоката у даній справі відносно обсягу наданих ним послуг та ціни позову, суд дійшов висновку, що вимога позивача про компенсацію витрат на послуги адвоката є обґрунтованою.

Однак, оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову, за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати (включаючи витрати позивача на послуги адвоката) покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2768,49 грн. витрат на послуги адвоката та 2718,14 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Агрохолдинг Авангард" (03115, м.Київ, проспект Перемоги, будинок 121 В, ідентифікаційний код 00851519) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (25014, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 163519 (сто шістдесят три тисячі п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 40 коп. основної заборгованості, 3% річних у розмірі 3336 (три тисячі триста тридцять шість) грн. 65 коп., 14352 (чотирнадцять тисяч триста п'ятдесят дві) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 1 (одна) грн. 01 коп. пені, 2768 (дві тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 49 коп. витрат на оплату послуг адвоката та судовий збір у розмірі 2718 (дві тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 14 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.07.2017

Суддя Ю.М. Смирнова