РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017Справа №910/401/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/401/17

за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави

в особі Київської міської ради

до Компанії "Турбо Груп Холдінг Лтд"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Представники сторін:

від прокуратури: Вакулюк Д.С., посвідчення № 041070 від 03.0.02.2016р.;

Назаренко М.В.,посвідчення № 046538 від 30.03.2017р.

від позивача: Коломієць В.С., довіреність № 225-ХМГ-1837 від 29.05.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 4 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Компанії "Турбо Груп Холдінг Лтд" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю правових підстав для володіння та користування відповідачем нежилим приміщенням № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв.м. по бул. Праці, 8 у м. Києві, у зв'язку з чим заявлено позовні вимоги про витребування у Компанії "Турбо Груп Холдінг Лтд" вказане майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2017р. порушено провадження у справі № 910/401/17 та розгляд справи призначений на 27.07.2017р. При цьому, прокурора було зобов'язано надати суду належним чином нотаріально засвідчені копії перекладу на англійську мову ухвали суду від 06.01.2017р. про порушення провадження у справі № 910/401/17, з метою належного повідомлення відповідача, оскільки останній є нерезидентом України, не має свого представництва на території України та зареєстрований за законодавством країни Беліз.

08.02.2017р. Господарський суд міста Києва звернувся до Міністерства юстиції України з проханням забезпечити передачу дипломатичним шляхом пакету документів по справі №910/401/17 Компанії "Турбо Груп Холдінг Лтд".

18.07.2017р. через відділ діловодства суду від прокурора отримано письмові пояснення.

26.07.2017р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли пояснення на позовну заяву.

Присутні в судовому засіданні 27.07.2017р. представники прокуратури та позивача підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, витребувані судом докази не надав.

Разом із цим, відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судового засідання шляхом звернення Господарського суду міста Києва з судовим дорученням через Міністерство юстиції України для направлення цього доручення дипломатичним шляхом.

Станом на час розгляду справи в судовому засіданні, призначеному на 27.07.2017 року, до Господарського суду міста Києва не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів відповідачу. При цьому, з дати направлення судового доручення сплинув термін, який суддя визначив як достатній для повідомлення відповідача про розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Також відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Ізветов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

За таких обставин суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як з'ясувалось в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000157 від 25.08.2016р. встановлено, що нежитлове приміщення № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв. м по бульв. Праці, буд. 8 у м. Києві, яке належить територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, вибуло з її володіння без волі власника.

З'ясовано, що рішенням Київської міської ради від 27.12.2001 № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва» нежитлове приміщення загальною площею 139,1 кв. м, розташоване в житловому будинку по бульв. Праці, 8 у м. Києві включено до переліку об'єктів комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м. Києві», у зв'язку з припиненням Дніпровської районної у м. Києві ради правонаступником права об'єктів комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва є Київська міська рада.

Таким чином, нежитлове приміщення № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв. м. по бульв. Праці, 8 у Дніпровському районі м. Києва є комунальною власністю та належить територіальній громаді міста в особі Київської міської ради.

Спір виник внаслідок того, що зареєстроване за Компанією «Турбо Груп Холдінг Лтд» приміщення належить до комунальної власності територіальної громади Києва та вибуло з її володіння незаконно, а тому підлягає витребуванню відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, оскільки майно вибуло з володіння територіальної громади не з волі останньої на підставі правочинів, стороною яких позивач не був, а також рішення про відчуження спірного майна не приймалось, волевиявлення власника на відчуження майна не було.

Рішенням Київської міської ради від 27.12.2001р. № 208/1642 «Про формування комунальної власності територіальних громад міста Києва» нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 139,1 кв.м., розташоване в м. Києві по бул. Праці, 8 включено до переліку об'єктів права комунальної власності територіальної громади Дніпровського району м. Києва за порядковим № 58 (1.1.б) в додатку № 5 (з урахуванням змін, внесених рішенням КМР від 26.12.2002р. № 220/380).

Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.09.2010 № 7/4819 «Про питання організації управління районами в м. Києві», у зв'язку з припиненням Дніпровської районної у м. Києві ради, виконавчому органу Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) протягом місяця з дня набрання чинності цим рішенням подати на розгляд Київської міської ради пропозиції щодо прийняття у власність територіальної громади міста Києва нерухомого та рухомого майна, коштів, підприємств, установ, організацій та іншого майна районних у місті Києві рад та їх органів.

З наведеного слідує, що нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 139,1 кв.м., розташоване в м. Києві по бул. Праці, 8 є власністю територіальної громади міста Києва (комунальною власністю), від імені якої повноваження власника, згідно з Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Законом України «Про столицю України - місто-герой Київ», здійснює Київська міська рада.

У відповідності з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

В силу приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор самостійно визначає в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Таким чином, прокуратурою вірно визначено в якості позивача - Київську міську раду, як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У відповідності до ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ст. 319 ЦК України).

Частиною 2 ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зокрема, відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Можливість витребування майна, придбаного за відплатним договором, з чужого незаконного володіння закон ставить у залежність насамперед від того, є володілець майна добросовісним чи недобросовісним його набувачем.

Як встановлено під час розгляду справи, 22.09.2008р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (спірне майно), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко В.Ф. та зареєстровано в реєстрі під № 2291, відповідно до п.1 якого продавець ОСОБА_5 продав, а покупець ОСОБА_6 купив нежитлове приміщення № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з п.2 вказаного Договору, відчужуване нежитлове приміщення належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.01.2008р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко В.Ф. за реєстровим № 12, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації 13.01.2008р. в реєстровій книзі під за № 1247.

Також, 20.11.2015 право власності на спірне приміщення зареєстровано за ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.06.2011 Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу КМР (КМДА).

Крім того, між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 24.06.2016р. укладено договір купівлі-продажу спірного об'єкту нерухомості, за яким ОСОБА_8 є власником спірного приміщення на підставі свідоцтва про право власності, виданого ГУ комунальної власності м.Києва відповідно до наказу ГУ КВ м.Києва від 25.06.2011 №402-В.

До того ж, 23.08.2016р. між ОСОБА_6 та компанією «Турбо Груп Холдінг Лтд.» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до п. 2 якого відчужуване приміщення належить продавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 22 вересня 2008 року під реєстровим № 2291, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 30 вересня 2008 року та записаного у реєстрову книгу № д. 1621-131 за реєстровим № 5312, на підставі рішення Апеляційного суду міста Києва від 04.08.2016 року по справі № 755/543/16-ц.

Разом з цим, згідно з наявною в матеріалах справи інформаційною довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 19.10.2016р. за № 13293 (И-2016), договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.09.2008р., укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко В.Ф., в бюро не реєструвався.

Також, як вбачається з матеріалів справи, листом Апеляційного суду міста Києва за вих. № 22-ц/796/9979/2016 від 01.11.2016р. повідомлено, що у провадженні Апеляційного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 22-ц/796/9979/2016 (унікальний номер 755/543/16-ц) за позовом ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Український професійний Банк», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістік-Сервіс 1», про визнання зобов'язань за договором поруки припиненими шляхом їх повного виконання за апеляційною скаргою ОСОБА_11 від імені та в інтересах ОСОБА_10 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2016р. Згідно даних автоматизованої системи документообігу суду станом на 01.11.2016 цивільні справи за участю ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9 у провадженні Апеляційного суду м. Києва не перебували.

А на момент укладення між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 договору купівлі-продажу спірного майна від 24.06.2016р., продавець за договором ОСОБА_8 помер, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом Відділу державної реєстрації смерті ТУЮ у м. Києві від 20.08.2016, копію якого долучено до позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що матеріали справи не містять доказів того, що спірне нерухоме майно було правомірно зареєстроване за відповідачем.

Суд враховує наявні в матеріалах справи відповіді уповноважених органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, втім такі випадки обмежені та можуть мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

За таких обставин, враховуючи ту обставини, що дійсний власник - Київська міська рада, не була стороною жодного договору купівлі-продажу спірного майна, матеріали справи не містять доказів волевиявлення позивача, як то оформленого у вигляді рішення про відчуження спірного приміщення, яке відповідає вимогам законодавства, а отже відчуження спірного майна відбулось поза волею дійсного власника - позивача.

Наведене свідчить про відсутність підстав для виникнення у Компанії «Турбо Груп Холдінг Лтд» права власності на нежитлового вбудованого приміщення № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому, як зазначає Верховний Суд України у постанові від 11 жовтня 2011 р. у справі №5002-8/5447-2010 у разі коли відчуження майна мало місце два і більше разів після недійсного (нікчемного) правочину, це майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного чи нікчемного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною 1 статті 388 ЦК України.

Відтак, враховуючи, що під час розгляду справи судом встановлено, що спірне майно належить на праві власності позивачу, вибуло з його володіння поза його волею та в подальшому було передано відповідачу, прокурор правомірно звернувся за захистом права позивача шляхом витребування від відповідача спірного нерухомого майна в порядку ст. 388 ЦК України.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених прокурором та позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Витребувати у компанії «Турбо Груп Холдінг Лтд» (країна реєстрації: Беліз, Фронтьє Інтернешнл Бізнес Севісез Лтд. НьюХарайзенБілдінг, 1, поверх 3 ? Майлз Філіп С.В,, ГолдсанХайвей, Беліз-Сіті, Беліз, Центральна Америка) нежитлове приміщення № 106 (група приміщень № 106), загальною площею 139,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Праці, 8, на користь територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ). Видати наказ.

3. Стягнути з компанії «Турбо Груп Холдінг Лтд» (країна реєстрації: Беліз, Фронтьє Інтернешнл Бізнес Севісез Лтд. НьюХарайзенБілдінг, 1, поверх 3 ? Майлз Філіп С.В,, ГолдсанХайвей, Беліз-Сіті, Беліз, Центральна Америка) на користь Прокуратури міста Києва (р/р 1062 ДКСУ, м. Київ МФО 820172; ) витрати по сплаті судового збору в сумі 5277 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.08.2017р.

Суддя А.І. Привалов