ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 911/1551/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Київоблгаз збут, м. Київ

до Відділу культури Богуславської районної державної адміністрації, Київська обл., м. Богуслав

про стягнення 372 875,89 гривень

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №108 від 30.12.2016)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.06.2017)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

22.05.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (далі ТОВ «Київоблгаз збут»/позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Відділу культури Богуславської районної державної адміністрації (далі Відділ культури Богуславської РДА/відповідач) про стягнення 372 875,89 гривень, з яких: 354 643,46 грн заборгованості за спожитий в січні березні 2017 року природний газ, 12 218,85 грн пені, 1 356,76 грн 3% річних та 4 565,42 грн інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.05.2017 порушено провадження у справі №911/1551/17, розгляд справи призначено на 06.06.2017.

06.06.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги визнав в частині вимоги про стягнення 354 643,46 грн заборгованості за поставлений природний газ, в іншій же частині позовних вимог Відділ культури Богуславської РДА позов не визнав та просив суд у задоволенні зазначених вимог відмовити.

У судових засіданнях 06.06.2017 та 03.07.2017 судом оголошувались перерви до 03.07.2017 та 24.07.2017 відповідно.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (далі - постачальник) та Відділом культури Богуславської районної державної адміністрації (далі - споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №1141026CG5EB016 (далі договір поставки).

Відповідно до пп. 1.1., 1.2., 3.2., 3.3., 3.6., 11.1. та 11.2. договору поставки постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Річний плановий обсяг постачання газу до 82, 236 тис. куб. м.

Ціна газу становить 6 595,50 грн за 1 000 куб. м., крім того ПДВ 1 319,10 грн, всього з ПДВ 7 914,60 грн.

Ціна, зазначена в п. 3.2. договору, може змінюватись протягом дії договору. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Загальна сума договору складається з місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним договором. Загальна сума вартості цього договору станом на 12.02.2016 становить 650 868,61 грн, в т. ч. ПДВ 108 478,10 грн. В разі перевищення зазначеної суми сторонами укладається відповідна додаткова угода.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому, сторони мають внести зміни до договору щодо планових обсягів постачання газу на продовжний строк.

31.10.2016, 30.11.2016 та 31.01.2017 між сторонами було укладено додаткові угоди №№1, 2 та 3 до договору поставки, відповідно до яких сторони, зокрема, змінили ціну природного газу.

В обґрунтування поданого позову ТОВ «Київоблгаз збут» зазначило, що відповідно до умов договору поставки позивач поставив відповідачу у січні-березні 2017 року природний газ загальною вартістю 477 257,27 грн, а саме:

- 16,569 тис. куб. м. природного газу вартістю 149 089,85 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00003450 від 31.01.2017;

- 25,021 тис. куб. м. природного газу вартістю 258 712,14 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017;

- 6,054 тис. куб. м. природного газу вартістю 60 163,44 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00008044 від 31.03.2017;

- 0,935 тис. куб. м. природного газу вартістю 9 291,84 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00008045 від 31.03.2017.

В підтвердження відповідних обставин позивачем надано суду копії вищенаведених актів, скріплених підписами та печатками сторін.

Позивач зауважив, що Відділ культури Богуславської районної державної адміністрації оплату за отриманий газ провів частково в розмірі 122 613,80 грн, а тому станом на дату звернення ТОВ «Київоблгаз збут» до суду заборгованість відповідача становить 354 643,46 грн.

В підтвердження здійснення відповідачем часткових розрахунків та виникнення відповідної суми боргу позивач надав суду довідку ПАТ «Банк «Кліринговий дім» №06-08/1559 від 02.06.2017 про зарахування коштів, довідку №KVz01-СП-2589-0617 від 01.06.2017 за підписами в.о. директора та головного бухгалтера ТОВ «Київоблгаз збут», а також копію скріпленого підписами та печатками сторін акта звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 по 10.04.2017.

З огляду вищенаведеного, позивач просить стягнути з Відділу культури Богуславської РДА, зокрема, 354 643,46 грн заборгованості за спожитий в січні березні 2017 року природний газ.

Відповідно до поданого відзиву на позов відповідач зазначив, що у 2017 році між ним та позивачем жодних договорів на поставку газу не укладалось, у той час як здійснення позивачем поставки газу у січні-березні 2017 року загальною вартістю 477 257,27 грн відповідач визнав.

Водночас, відповідач зазначив, що відсутність коштів на оплату вартості отриманого від позивача у 2017 році газу повязана з тим, що Відділ культури Богуславської районної державної адміністрації є неприбутковою організацією і всі розрахунки за надані послуги здійснюються через Державну казначейську службу України у мірі взяття бюджетного зобовязання.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до статей 173, 181, 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативних приписів, вчинення сторонами дій, пов'язаних із передачею однією особою іншій у власність товару, підтвердженням чого є документи, які оформлюють рух товарно-матеріальних цінностей (видаткові накладні та довіреність), свідчить про виникнення між сторонами цивільно-правових відносин купівлі-продажу, незалежно від підстави виникнення у продавця (постачальника) обовязку по передачі товару: будь-то - виконання умов двосторонньо підписаного договору, чи низка разових поставок, оформлених видатковими накладними та довіреностями на прийняття товару.

Зі змісту спірних у даній справі правовідносин та укладеного між сторонами договору поставки слідує, що сторонами погоджено загальну суму, на яку має бути поставлений газ, у розмірі 650 868,61 грн.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів у 2016 році поставка газу за договором була здійснена на суму 476 414,54 грн. Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

Отже, оскільки у 2017 році позивачем згідно актів приймання-передачі природного газу №КОЗ00003450 від 31.01.2017, №КОЗ00007387 від 28.02.2017, №КОЗ00008044 та №КОЗ00008045 від 31.03.2017 було поставлено газ загальною вартістю 477 257,27 грн, суд дійшов висновку, що:

- газ вартістю 149 089,85 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00003450 від 31.01.2017 позивач передав в межах встановленого договором обсягу;

- газ вартістю 25 364,22 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017 позивач передав в межах встановленого договором обсягу;

- газ вартістю 233 347,92 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017 позивач передав відповідачу понад встановлений договором обсяг;

- газ вартістю 60 163,44 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00008044 від 31.03.2017 позивач передав відповідачу понад встановлений договором обсяг;

- газ вартістю 9 291,84 грн згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00008045 від 31.03.2017 позивач передав відповідачу понад встановлений договором обсяг.

З огляду наведеного, підписання у 2017 році ТОВ Київоблгаз збут та Відділом культури Богуславської РДА актів приймання-передачі природного газу, що є первинними обліковими документами та фіксує найменування, кількість, ціну товару, тобто містить всі істотні умови договору, свідчить про виникнення договірних відносини та відповідно майново-господарських зобов'язань між сторонами саме на підставі відповідних актів.

Відповідно до приписів ст. ст. 655, 692 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 4.2.3. договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Отже, підписання відповідачем у січні-березні 2017 року актів приймання-передачі природного газу без будь-яких заперечень щодо кількості чи якості переданого газу свідчить про прийняття відповідачем цього товару та, відповідно, породжує для Відділу культури Богуславської РДА обовязок оплатити його вартість у повному обсязі, у наступному порядку:

- 149 089,85 грн вартості газу згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00003450 від 31.01.2017 до 10.02.2017 у відповідності до умов договору,

- 23 364,22 грн вартості газу згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017 до 10.03.2017 у відповідності до умов договору,

- 233 347,92 грн вартості газу згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017 у порядку ст. 692 ЦК України, з моменту прийняття такого товару, тобто не пізніше 28.02.2017;

- 69 455,28 грн згідно актів приймання-передачі природного газу №КОЗ00008044 та №КОЗ00008045 від 31.03.2017 у порядку ст. 692 ЦК України, з моменту прийняття такого товару, тобто не пізніше 31.03.2017.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки станом на день прийняття рішення відповідач решту вартості поставленого у січні-березні 2017 року газу не оплатив, враховуючи арифметичну відповідність заявленої суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 354 643,46 грн заборгованості підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами і визнана відповідачем.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань з оплати вартості поставленого газу позивач, просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 12 218,85 грн пені, нарахованої:

з 10.03.2017 по 05.05.2017 на 258 712,14 грн заборгованості за актом приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017;

з 10.04.2017 по 05.05.2017 на 69 455,28 грн заборгованості за актами приймання-передачі природного газу №КОЗ00008044 та №КОЗ00008045 від 31.03.2017.

Приписами ст. ст. 549, 551, 611 ЦК України унормовано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, неустойка (пенею, штраф) може стягуватись виключно у випадку, коли основне зобов'язання прямо забезпечено відповідною неустойкою у чинному договорі (встановлено за згодою сторін) чи законом, а також якщо договором чи законом встановлено розмір відповідної штрафної санкції.

Пунктом 6.2.1. договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Як слідує з наданого позивачем розрахунку сум пені, відповідна штрафна санкція нарахована позивачем на заборгованість за газ, поставлений як в межах договору, так і поза межами відповідного правочину на підставі актів приймання-передачі.

Водночас, відповідальність за порушення відповідачем обовязку по сплаті вартості отриманого у позадоговірному порядку газу у вигляді пені та її розмір не передбачена нормами чинного законодавства.

З огляду наведеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача сум пені, нарахованої на заборгованість за газ, поставлений поза межами договору, є необґрунтованою.

Поряд з тим, суд здійснював обрахунок заявленої до стягнення пені з 10.03.2017 по 05.05.2017 лише на 25 364,22 грн заборгованості за газ, поставлений в межах встановленого договором обсягу згідно акту приймання-передачі природного газу №КОЗ00007387 від 28.02.2017.

Таким чином, оскільки арифметично вірний розмір заявленої до стягнення пені, обрахований судом в межах вказаного позивачем періоду з урахуванням законодавчих приписів та встановлених обставин справи, становить 1 078,50 грн, вимога позивача про стягнення з відповідача 12 218,85 грн пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 078,50 гривень.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання, позивач просить суд стягнути з відповідача:

- 1 356,76 грн 3% річних, нарахованих:

з 10.03.2017 по 05.05.2017 на 258 712,14 грн заборгованості за газ, спожитий у лютому 2017 року;

з 10.04.2017 по 05.05.2017 на 69 455,28 грн заборгованості за газ, спожитий у березні 2017 року;

- 4 565,82 грн інфляційних втрат, нарахованих з 10.03.2017 по 05.05.2017 на 258 712,14 грн заборгованості за газ, спожитий у лютому 2017 року.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду наведеного, оскільки арифметично вірний розмір 3% річних та інфляційних втрат, обрахованих судом в межах вказаних позивачем періодів, становить 1 360,47 грн та 7 027,14 грн відповідно, а суд при прийнятті рішення не може виходити за межі позовних вимог, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 1 356,76 грн 3% річних та 4 656,42 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 549, 551, 611, 625, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 181, 193 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу культури Богуславської районної державної адміністрації (09700, Київська обл., Богуславський район, місто Богуслав, вул. Острів, будинок 1, ідентифікаційний код 02228581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, 2Г, літ. А, ідентифікаційний код 39592941) 354 643 (триста пятдесят чотири тисячі шістсот сорок три) грн 46 коп. заборгованості, 1 078 (одну тисячу сімдесят вісім) грн 50 пені, 1 356 (одну тисячу триста пятдесят шість) грн 76 коп. 3% річних, 4 656 (чотири тисячі шістсот пятдесят шість) грн 42 коп. інфляційних втрат та 5 426 (пять тисяч чотириста двадцять шість) грн 03 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 01.08.2017.

Суддя В.А. Ярема