ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.07.2017 Справа № 904/6571/17

За позовом Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором переведення боргу у розмірі 1 314 953, 71 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №2103/2017/5 від 21.03.17р.;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" про стягнення заборгованості за договором переведення боргу № 302 від 30.01.2015 року у розмірі 1 314 953, 71 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання, призначене для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

,30.01.2015 року між позивачем (кредитор), ТОВ «Дніпропетровська паперова фабрика з ІІ» (первісний боржник) та відповідачем (новий боржник) був укладений договір про переведення боргу №302 (далі - Договір), за умовами якого первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобовязання) у розмірі 1 314 953,71 грн., що виник на підставі договору №35 від 14.08.14р., укладеного між первісним боржником та кредитором (далі Основний договір), а новий боржник погоджується виконати всі зобовязання, передбачені зазначеним договором в тому числі грошове зобовязання (п. 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору про переведення боргу кредитор не заперечує проти зміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

За умовами пункту 1.4 Договору всі зобов'язання, прийняті первісним боржником за договором від 14 серпня 2014 року № 35, в повному обсязі переходять до нового боржника, а також в повному обсязі новий боржник самостійно несе відповідальність перед кредитором, передбачену Основним договором.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за Договором (п. 5.1 Договору).

Боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом (ст.520 ЦК України)

Відповідно до ст.521 ЦК України форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Згідно п.3.1 Договору новий боржник зобов'язується виконати обов'язок первісного боржника протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги від кредитора .

Листом №7/57 від 02.02.15р. позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо виконання прийнятих на себе зобовязань за договором. Вказаний лист позивача отриманий відповідачем 19.03.2015 року, проте залишений останнім без відповіді та без задоволення.

Докази виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" своїх грошових зобов'язань з оплати суми боргу в розмірі 1 314 953,71грн.. в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паперова фабрика" ( 49000, м. Дніпро, вул. Каспійська, буд. 2, ) на користь Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (49068, м. Дніпро, вул. Орбітальна, буд. 13, ) заборгованість в розмірі 1 314 953,71 грн. та випрати по сплаті судового збору в розмірі 19 724,31 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 01.08.2017

Суддя ОСОБА_2