ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Справа № 922/3311/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Рогач Л.І.
за участю представників:
позивача (прокуратури)Паршутіна Ю.А. - прокурора відділу Генеральної прокуратури України
відповідача третьої особине з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно) не з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області
на постановувід 25.01.2017 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/3311/16 господарського суду Харківської області
за позовомЗаступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури
до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос Шипуватого"; 2.Великобурлуцької районної Державної адміністрації Харківської області
за участю третьої особи Шипуватська сільська рада Великобурлуцького району
провизнання недійсним розпорядження та договорів оренди

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 р. Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Колос Шипуватого" та Великобурлуцької райдержадміністрації Харківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району про:

- визнати недійсним розпорядження голови Великобурлуцької райдержадміністрації Харківської області № 117 від 11.04.2014 року;

- визнання недійсними договорів оренди земельних часток (паю) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів, укладених 30.04.2014 р. між Великобурлуцькою райдержадміністрацією та ТОВ "Колос Шипуватого", зареєстрованих у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Шипуватської сільської ради за № 454, № 455, № 456, № 457, № 458, № 459.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення вимог статті 183 Земельного кодексу України, статей 1, 20, 22, 55 Закону України "Про землеустрій", ТОВ "Колос Шипуватого" технічна документація щодо встановлення меж нерозподілених земельних ділянок не розроблялась та на затвердження до райдержадміністрації не подавалась.

Виходячи з викладеного, прокурор вважав, що межі нерозподілених земельних ділянок загальною площею 34,80 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колишнього АФ "Шипувате", що розташовані за межами населених пунктів на території Шипуватської сільської ради не були визначені в натурі (на місцевості), кадастровий номер їм не присвоєно.

Проте, незважаючи на відсутність розробленої та затвердженої технічної документації, головою Великобурлуцької райдержадміністрації прийнято оскаржуване розпорядження № 117 від 11.04.2014 р. та укладено спірні договори оренди.

Крім того, прокурор зазначав, що у зв'язку із тим, що право колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства не припинено у встановленому порядку, а спірні земельні ділянки у відання Великобурлуцької райдержадміністрації не передавались, у райдержадміністрації відсутні повноваження на розпорядження невитребуваними земельними частками (паями), які перебувають у колективній власності.

ТОВ "Колос Шипуватого" у відзиві на позовну заяву просило відмовити у її задоволенні вказуючи на те, що виходячи з приписів, зокрема, статті 16 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України, прокурором неправильно визначено правову природу спірного розпорядження райдержадміністрації і, відповідно, неправильно обрано спосіб захисту права. При цьому, вказуючи на те, що чинним законодавством передбачена можливість райдержадміністрації надання в оренду земельних часток (паїв) до виділення в натурі (на місцевості).

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.11.2016 р. (суддя Байбак О.І.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи прокурора щодо відсутності розробленої документації із землеустрою на об'єкти оренди, визначення та встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), як підстави визнання незаконним та скасування розпорядження Великобурлуцької райдержаадміністрації № 117 від 11.04.2014 р. та договорів оренди не ґрунтуються на положеннях спеціальних нормативно-правових актів, оскільки об'єктом оренди є виключно земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), а проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) є необхідним лише в разі виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) за заявами останніх.

Одночасно суд прийняв до уваги припинення дії спірних договорів оренди земельних часток (паїв), на підставі розпорядження райдержадміністрації від 21.11.2016 р. № 381 та відповідних угод від 22.11.2016 р. про припинення зазначених договорів оренди земельних часток (паїв).

За апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області Харківський апеляційний господарський суд (судді: Россолов В.В., Гетьман Р.А., Тихий П.В.), переглянувши рішення господарського суду Харківської області від 29.11.2016 р. в апеляційному порядку, постановою від 25.01.2017 р. залишив його без змін з тих же підстав.

Заступник прокурора Харківської області подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням та неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 79, 93, 183 Земельного кодексу України, статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних частко (паїв), статей 20, 50 Закону України "Про землеустрій" та статей 2, 6, 15 Закону України "Про оренду землі".

Прокурор вважає, що оспорюване розпорядження, в порушення приписів чинного законодавства, було прийнято райдержадміністрацією без складання проекту землеустрою, без встановлення меж земельних ділянок в натурі, а відтак об'єкти оренди є невизначеними і неможливо встановити їх площу, межі і місце розташування на місцевості.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами під час розгляду справи, 11.04.2014 р. Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області прийнято розпорядження № 117 "Про надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) на території Шипуватської сільської ради ТОВ "Колос Шипуватого", відповідно до якого товариству надано в користування на умовах оренди не витребувані земельні частки (паї), згідно сертифікатів ХР № 0271206 № ХР № 0271496, ХР № 0271209, № ХР 0271427, ХР № 0271412, ХР № 0271414 загальною площею 34,80 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колишнього АФ "Шипувате", розташовані за межами населених пунктів на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області.

На підставі вищезазначеного розпорядження між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та ТОВ "Колос Шипуватого" укладено наступні угоди:

- договір оренди від 30.04.2014 р. земельної частки (паю) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів, вартістю 176 947,06 гривень, відповідно до сертифікату серії ХР №0271412, який зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Шипуватської сільської ради за № 455;

- договір оренди від 30.04.2014 р. земельної частки (паю) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів, вартістю 176 947,06 гривень, відповідно до сертифікату серії ХР № 0271427, який зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Шипуватської сільської ради за №456;

- договір оренди від 30.04.2014 р. земельної частки (паю) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів, вартістю 176 947,06 гривень, відповідно до сертифікату серії ХР № 0271209, який зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Шипуватської сільської ради за № 457;

- договір оренди від 30.04.2014 р. земельної частки (паю) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів, вартістю 176 947,06 гривень, відповідно до сертифікату серії ХР № 0271496, який зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Шипуватської сільської ради за № 458;

- договір оренди від 30.04.2014 р. земельної частки (паю) розміром 5,8 умовних кадастрових гектарів, вартістю 176 947,06 гривень, відповідно до сертифікату серії ХР № 0271883, який зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Шипуватської сільської ради за № 459.

Прокурор, звертаючись з позовом до суду про визнання недійсними розпорядження Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області розпорядження № 117 від 11.04.2014 р. та договорів оренди земельних часток (паїв) від 30.04.2014 р., вказував на порушення норм законодавства щодо прийняття розпорядження та передачу в оренду земельних часток (паїв) за відсутності розробленої та затвердженої документації із землеустрою.

Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначені організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками.

Частиною 1 статті 2 вказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до пункту 17 розділу Х Перехідних положень Земельного Кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю (пункт 16 Перехідних положень земельного кодексу України).

Статтею 5 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та районних державних адміністрацій щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)

Сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): - розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; - приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); - уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); - уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); - укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; - сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення технічної документації, яка необхідна для складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; - надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); - розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); - організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), в порядку, визначеному цим Законом; - оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту видачі державних актів на право власності на земельну ділянку; - приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації - за межами населених пунктів.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування. Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі. Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв). Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Згідно з пунктом 12 Постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) від 04.02.2004 р. № 122 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Здійснюючи судовий розгляд справи судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області було передано в оренду невитребувані земельні частки (паї), згідно сертифікатів ХР № 0271206 № ХР № 0271496, ХР № 0271209, № ХР 0271427, ХР № 0271412, ХР № 0271414 загальною площею 34,80 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності колишнього АФ "Шипувате", розташовані за межами населених пунктів на території Шипуватської сільської ради Великобурлуцького району Харківської області в межах повноважень райдержадміністрації, визначених законом.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанції було встановлено, що враховуючи вищевикладене, та виходячи з положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", нерозподілена (не витребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. У зв'язку з чим суди дійшли висновку щодо безпідставності доводів прокурора, оскільки об'єктом оренди є виключно земельні ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва за рахунок нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв), а проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) є необхідним лише в разі виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) за заявами останніх.

При цьому, судами встановлено, що 21.11.2016 р. Великобурлуцькою райдержадміністрацією Харківської області прийнято розпорядження № 381 "Про припинення дії договорів оренди земельних ділянок часток (паїв) з ТОВ "Колос Шипуватого" на підставі заяви директора товариства у зв'язку із виділенням в натурі (на місцевості) земельних ділянок (том 1 а.с. 119).

22.11.2016 р. між Великобурлуцькою райдержадміністрацією Харківської області та ТОВ "Колос Шипуватого" укладені відповідні угоди про припинення договорів (том 1 а.с. 120 - 125).

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає рішення та постанову у даній справі такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається, а викладені у касаційній скарзі доводи скаржника судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами справи та встановленими судами обставинами, а також такими, що зводяться до непогодження із судовими рішеннями.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 р. у справі № 922/3311/16 та рішення господарського суду Харківської області від 29.11.2016 р. залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л. Рогач