КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Справа№ 910/1844/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі: Цукарєвій Г.В.

за участю представників:

від позивача: Кривошей В.В. за довіреністю від 04.05.2017; Савченко В.І. за довіреністю від 18.04.2017;

від відповідача: Гребеченко О.А. за довіреністю від 21.02.2017; Волков О.А. - директор.

від третьої особи: Кривошей В.В. за довіреністю від 04.01.2017;

Розглянувши апеляційну скаргу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2017

у справі № 910/1844/17 (суддя Л.Г. Пукшин)

за позовом Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації

до Приватного підприємства «Олімп»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунальне підприємство «Керуюча компанія Шевченківського району м. Києва»

про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - позивач) до Приватного підприємства "Олімп" (далі - відповідач) про розірвання договору та виселення з орендованого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем вимог п. 9.4. договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду № 27/1 від 26.11.2012 (далі - Договір), а саме систематичне неналежне виконання відповідачем істотних умов договору, та закінчення строку дії договору, у зв'язку з чим останнім заявляються вимоги щодо розірвання договору від 26.11.2012 та повернення нежитлового приміщення загальною площею 88,9 кв.м., розташованого в будинку № 28 по вул. Ярославів Вал у м.Києві шляхом виселення відповідача з орендованого приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі №910/1844/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Пономаренко Є.Ю. та Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2017 відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято вказану апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 19.07.2017.

До судового засідання, що відбулось 18.02.2014, представники третіх осіб не з'явились, про причини неявки суд не повідомлено.

Через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній заперечив проти доводів, викладених в ній, просив рішення суду у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представники відповідача заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

26.11.2012 між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією (далі - позивач, орендодавець), Приватним підприємством "Олімп" (далі - відповідач, орендар), а також Комунальним підприємством "Керуюча дирекція Шевченківського району" (далі - третя особа, балансоутримувач) за погодженням постійної комісії Київради з питань власності, протокол від 03.09.2012 №128, на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.10.2012 №729 укладений договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №27/1 (далі-договір).

Відповідно до п.1.1 договору №27/1 орендодавець на підставі розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №729 від 31.10.2012, за погодженням постійної комісії Київради з питань власності, протокол №128 від 03.09.2012, передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно нежиле приміщення (будівлю, споруду) загальною площею 88,9 кв.м, а саме підвал з орендованого площею 88,9 кв.м, згідно поверхового плану приміщення, що знаходиться за адресою вул. Ярославів Вал, 28 та належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва для розміщення торговельного об'єкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 31.10.2012 №729 "Про продовження договорів оренди нежитлових, приміщень комунальної власності територіальної громад міста Києва, віднесених до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації" строк дії договору встановлено з 26.11.2012 по 31.08.2013.

Згідно пункту 3.1. договору встановлено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, яка на дату підписання договору за перший місяць оренди без індексу інфляції (без ПДВ) становить 3 9534,81 грн та ПДВ 790,76 грн, всього 4 744,57 грн.

Підпунктом 4.9. пункту 4 договору передбачено, що орендар зобов'язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття тощо). У місячний термін після укладання цього Договору орендар повинен надати орендодавцю копії договорів, передбачених цим підпунктом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар повинен застрахувати майно взяте ним в оренду.

Крім того, підпунктом 4.11. пункту 4 договору в день укладання даного договору орендар за власний рахунок зобов'язаний застрахувати об'єкт оренди шляхом укладання 3-х стороннього договору страхування. Невиконання цього пункту є підставою для дострокового розірвання даного договору.

Позивач зазначає, що договори про надання комунальних послуг та страхування об'єкту оренди у відповідача відсутні.

Також, позивач зазначає, що відповідачем порушується цільове використання об'єкту оренди.

Укладений договір за своєю правовою природою є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України та Главою 30 Господарського кодексу України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч.1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 9.1. договору № 27/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду сторони встановили, що даний договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 26.11.2012 по 24.11.2015.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (п. 9.7 договору).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/22494/16 від 24.03.2017, яке набрало законної сили, встановлено факт користування відповідачем об'єктом оренди за договором № 27/1 від 26.11.2012 та факт пролонгації даного договору сторонами не оспорювався.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов вірного вісновку, що вимоги позивача щодо розірвання договору оренди з підстав закінчення строку оренди є безпідставними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем не виконуються або систематично неналежно виконуються умови договору оренди, а саме щодо страхування орендованого майна, сплати орендних платежів, нецільового використання орендованого майна та відсутності договорів щодо надання комунальних послуг.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар повинен застрахувати майно взяте ним в оренду.

Як встановлено судом, вимога щодо страхування орендованого нежитлового приміщення загальною площею 88,9 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 28, була виконана ПП "Олімп" 05 квітня 2013 року, що підтверджується договором страхування майна, що передається в оренду (поліс) серія № 21-20-Т (№ 04-007815), належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

При цьому, всупереч посилання позивача на відсутність у відповідача договорів про надання комунальних послуг, відповідачем було також надано для долучення до матеріалів справи договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 01.05.2011 № Яр-076, який надавався в рамках договорів оренди укладених раніше відносно орендованого майна, договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № Е-16-01583 від 01.09.2016, договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 01.09.2016 № ВС16-01037, договір на виконання електричної енергії № 4687, договір про відшкодування власником (орендарем) витрат по утриманню та обслуговуванню нерухомого майна № 1054Е-20 від 01.02.2012.

Інші комунальні послуги за твердження відповідача в орендоване приміщення не надаються.

Доводи позивача про наявність у відповідача заборгованості по сплаті орендної плати у розмірі 8541,28 грн. не приймається судом до уваги, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 24.03.2017 у справі №910/22494/16 було встановлено факт відсутності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором № 27/1 від 26.11.2012.

Щодо тверджень позивача, які стосуються порушення умов договору оренди в частині використання відповідачем орендованого приміщення не за цільовим призначенням, колегія суддів зазначає наступне.

Нецільове використання орендованого майна, як зазначає позивач, полягає в тому, що в орендованому майні здійснюється продаж акцизних товарів, що суперечить п. 1.1. договору оренди.

Частиною 1 ст. 773 Цивільного кодексу України, встановлено, що наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Відповідно до підпункту 8.3. п. 8 договору встановлено, що об'єкт оренди повинен використовуватись орендарем тільки за цільовим призначенням, обумовленим п. 1.1. договору.

Так, п. 1.1. договору оренди передбачено, що відповідач приймає в оренду майно для розміщення торгового об'єкту з продажу продовольчих товарів крім товарів підакцизної групи.

Пунктом 5.1. договору сторони встановили, що орендодавець та підприємство (третя особа у справі) має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов договору.

На виконання вказаного пункту 5.1. договору, позивачем та третьою особою були складені акти за результатами перевірки. Згідно Актів від 05.12.2016 та від 04.05.2017 складених комісією в складі: начальника відділу оренди КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" Голь О.С., заступника начальника відділу оренди Клименко А.М.., провідного юрисконсульта відділу оренди Кривошей В.В. та головного спеціаліста відділу з питань майна комунальної власності Шевченківської районної державної адміністрації Безотосної Л.Й. зафіксовано факт використання приміщення не за цільовим призначенням. Під час перевірки членами комісії було встановлено, що приміщення з орендованою площею 88,9 кв.м. в будинку 28 по вул. Ярославів Вал використовується під розміщення торговельного об'єкту з продажу продовольчих товарів у тому числі підакцизної групи.

Крім того, в матеріалах справи наявний фіскальний чек №0013 від 14.12.2016, відповідно до якого в будинку 28 по вул. Ярославів Вал у ПП «Олімп» було придбано горілку.

Отже, колегією суддів встановлено, що відповідачем порушується цільове використання, обумовлене пунктом 1.1. договору.

Посилання відповідача, з яким погодився суд першої інстанції, на те, що акти від 05.12.2016 та 04.05.2017 складені представниками позивача та третьої особи без участі відповідача, отже не можуть бути прийняті як належні докази по встановленню обставин щодо відповідача, не відповідають чиному законодарству та умовам договору.

Як зазначалося вище, пунктом 5.1. договору сторони встановили, що орендодавець та підприємство (третя особа у справі) має право проводити необхідний огляд та перевірку виконання орендарем умов договору.

Тобто, відповідач, укладаючи договір, погодився, що позивач та третя особа можуть здійснювати перевірку без участі відповідача.

Посилання на те, що товари підакцизної групи є також продовольчими товарами, тому цільове призначення приміщення не порушується, не приймається до уваги, оскільки пунктом 1.1. чітко визначено, що майно передається в оренду для розміщення торгового об'єкту з продажу продовольчих товарів не підакцізної групи. Обмеження щодо не розміщення підакцизної групи товарів жодним чином не стосується обмеження діяльності відповідача, а пов'язано лише із цільовим призначенням орендованого приміщення.

Крім того, в матеріалах справи наявний висновок Північного офісу Державної аудиторської служби щодо усунення порушень законодавства №26-11-14-14/3151 від 03.03.2017, який був складений на підставі проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності КП "Керуюча дирекція Шевченківського району м. Києва" в період з 01.01.2013 по 30.09.2016, згідно якого встановлено недоотримання доходів від орендної плати з ПП «Олімп" до фонду бюджету м. Кієва через невірне застосування орендних ставок за користування майном для продажу підакцізних товарів.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Підпунктом 9.6 договору на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, Господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

Приписами статті 653 Цивільного кодексу Україїни встановлено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сил.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія судів приходить до висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди є обгрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Враховуючи вищезазначене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду міста Києва у даній справі з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Понесені по справі господарські витрати відповідно до вимог статті 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Господарського суду міста Києва в від 17.05.2017 у справі №910/1844/17 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.05.2017 у справі №910/1844/17 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розірвати договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 27/1 від 26.11.2012, укланий між Шевченківською районною в місті Києві державною адміністрацією, Приватним підприємством "Олімп" та Комунальним підприємством «Керуюча дирекція Шевченківського району».

Зобов'язати Приватне підприємство «Олімп» повернути нежиле приміщення загальною площею 88,9 кв.м, а саме підвал, що знаходиться за адресою вул. Ярославів Вал, 28 у м.Києві шляхом виселення.

Стягнути з Приватного підприємства «Олімп» (01034, м.Київ, вул.Рейтарська,2,кв.18, ) на користь Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,24, ) 2756,00 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. судового збору за подання позову.

4. Стягнути з Приватного підприємства «Олімп» (01034, м.Київ, вул.Рейтарська,2,кв.18, ) на користь Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,24, ) 3031,60 (три тисячі тридцять один) грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови.

6. Матеріали справи №910/1844/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко