ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.08.2017 р. №917/291/16
За заявою в порядку ст. 117 ГПК України № 463 від 20.04.2017 р. (вх. № 7278 від 08.06.2017 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 22.04.2016 року таким, що не підлягає виконанню по справі № 917/291/16 -

за позовом Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Прогрес-плюс", c. Гаї, Бродівський район, Львівська область, 80650

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт", вул. Героїв Майдану, 82, офіс 23, м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, 37300

про стягнення 1 553 018,93 грн. заборгованості

Суддя Тимощенко О.М.

Представники :

від позивача (стягувача) : не з'явилися;

від відповідача (заявника) : не з'явилися.

Обставини справи : розглядається заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" (далі заявник, боржник) про визнання таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Полтавської області від 22.04.2016 року по справі № 917/291/16.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 09.06.2017 р. заяву про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 20.06.2017 р. (суддя Тимощенко О.М.).

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 139 від 20.06.2017 р. у зв'язку із відпусткою судді Тимощенко О.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/291/16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2017 р. призначено суддю по справі ОСОБА_1

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 148 від 27.06.2017 р. у зв'язку із відпусткою судді Семчук О.С. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/291/16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2017 р. призначено суддю по справі ОСОБА_2

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 29.06.2017 р. розгляд заяви відкладено на 06.07.2017 р. (суддя Киричук О.А.).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2017 р. призначено суддю по справі ОСОБА_3.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 06.07.2017 р. розгляд заяви відкладено на 14.07.2017 р. (суддя Паламарчук В.В.)

Згідно розпорядження керівника апарату суду № 167 від 13.07.2017 р. у зв'язку із відпусткою судді Паламарчука В.В. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/291/16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2017 р. призначено суддю по справі ОСОБА_4

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.07.2017 р. розгляд заяви відкладено на 01.08.2017 р. (суддя Білоусов С.М.)

Згідно розпорядження в.о. керівника апарату суду № 175 від 28.07.2017 р. у зв'язку із відпусткою судді Білоусова С.М. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 917/291/16. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2017 р. призначено суддю по справі ОСОБА_5

Стягувач (позивач) та заявник (боржник, відповідач) представництво у судове засідання не забезпечили. Явка останніх обовязковою у дане судове засідання не визнавалася.

В матеріалах справи наявні повідомлення вручення учасникам процесу поштових відправлень - ухвал Господарського суду Полтавської області про відкладення розгляду зави у даній справі, а саме : стягувачу (позивачу) : № 868, № 126 та № 903; заявнику (боржнику) : № 134 та 020, що свідчить про неодноразове повідомдення останніх про дати, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на них обов'язки.

Крім того, до матеріалів справи судом долучено витяги з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", який свідчить про направлення учасникам процесу ухвали Господарського суду Полтавської області від 24.07.2017 року, якою розгляд справи призначений в дане судове засідання.

Враховуючи вищевикладене та приписи пп. 3.5.10 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" учасники процесу були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, а також про покладені на них обов'язки.

Відповідно до п. 3 ст. 117 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, а тому заява розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив :

Господарським судом Полтавської області розглядалась справа № 917/291/16 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-плюс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про стягнення 1 553 018,93 грн.. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.04.2016 року (суддя Іваницький О.Т.) позов було задоволено повністю та стягнуто з ТОВ "Білогір'я молокопродукт" на користь С/г ТОВ "Прогрес-плюс" 1 576 314,22 грн., в тому числі : 1 542 679,73 грн. боргу, 4 420,44 грн. - 3% річних, 5 918,76 грн. інфляційних втрат та 23 295,29 грн. судового збору.

Оскільки рішення Господарського суду Полтавської області від 05.04.2016 року по справі № 917/291/16 в установленому законом порядку відповідно до ст. 85 ГПК України набрало законної сили, 22.04.2016 р. на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом Полтавської області було видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 року рішення Господарського суду Полтавської області від 05.04.2016 року по справі № 917/291/16 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.08.2016 року постанова Харківського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 року по справі № 917/291/16 залишена без змін.

За даними заявника, на виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 05.04.2016 р. у даній справі, ним були сплачені грошові кошти в сумі 1 576 314,22 грн. (в тому числі 23 295,29 грн. судового збору). На підтвердження даної обставини заявник надав суду копії платіжних доручень.

08.06.2017 р. Боржник (відповідач) звернувся до Господарського суду Полтавської області про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу Господарського суду Полтавської області від 22.04.2016 р. по справі № 917/921/16 з підстав сплати заявником заборгованості.

При розгляді даної заяви суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 117 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника, зокрема, визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 3.3 Постанови № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", частина четверта статті 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті :

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 3 частини першої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось судом вище, на підтвердження сплати боржником (заявником) заборгованості стягнутої за рішенням суду від 05.04.2016 р. у справі № 917/291/16 останній надав суду копії платіжних доручень, в тому числі :

- на суму 1 476 314,22 грн. з призначенням платежу : "оплата заборгованості за Договором № 1087/13 від 10.01.2013 р. та рішенням Господарського суду Полтавської області від 05.04.2016 р. у справі № 917/921/16" (том справи 4, а.с. 9, 12-45);

- на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу : "за молоко згідно Договору № 1087/13 від 10.01.2013 р." (том справи 4, а.с. 10-11).

Суд прийшов до висновку, що на момент винесення даної ухвали, матеріалами справи підтверджується відсутність обов'язку заявника (боржника) по сплаті на користь позивача боргу стягнутого за рішенням суду у даній справі у розмірі 1 476 314,22 грн., з огляду на сплату даної суми (копії платіжних доручень - том справи 4, а.с. 9, 12-45), докази на підтвердження протилежного у матеріалах справи відсутні.

Надані заявником платіжні доручення на суму 100 000,00 грн. з призначенням платежу : "за молоко згідно Договору № 1087/13 від 10.01.2013 р." судом не приймаються як належні та допустимі докази сплати заборгованості стягнутої судом за рішенням суду від 05.04.2016 р. у справі № 917/921/16, оскільки останні не можливо ідентифікувати як такі, що були спрямовані на погашення заборгованості стягнутої саме за вищевказаним рішенням. При цьому судом враховано, що в учасників даного процесу в рамках укладеного між ними Договору № 1087/13 від 10.01.2013 р. могли існувати і інші правовідносини, які не досліджувались судом при розгляді даної справи, оскільки останні не були підставою та предметом спору у справі № 917/921/16.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява є частково обґрунтованою та підтвердженою допустимими доказами, а тому згідно ст. 117 ГПК України існують правові підстави для визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 22.04.2016 р. у справі № 917/921/16 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення грошових коштів в сумі 1 476 314,22 грн.. В іншій частині заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.33, 43, ст. 86, ст.117 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву № 463 від 20.04.2017 р. (вх. № 7278 від 08.06.2017 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Білогір'я молокопродукт" про визнання наказу Господарського суду Полтавської області від 22.04.2016 року по справі № 917/291/16 таким, що не підлягає виконанню частково.

2. Визнати наказ Господарського суду Полтавської області від 22.04.2016 р. у справі № 917/921/16 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення грошових коштів у сумі 1 476 314,22 грн..

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Ухвалу надіслати сторонам за вказаними у ній адресами.

Суддя О.М.Тимощенко