РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 924/332/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Огороднік К.М.

суддів Мамченко Ю.А.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" на рішення господарського суду Хмельницької області від 14.06.17 р.

у справі № 924/332/17 (суддя Шпак В.О. )

позивач ОСОБА_1 підприємство "Стандарт-Інвест"

відповідач ОСОБА_2 приватне підприємство "Технологія"

про стягнення заборгованості в сумі 19 435,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_3 - директор.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 14.06.2017 року у справі №924/332/17 в позові Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" до Малого приватного підприємства "Технологія" про стягнення заборгованості в сумі 19 435,00 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Хмельницької області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав вимоги та доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у спільному користуванні ПП "Стандарт-Інвест" (позивач) та МПП "Технологія" (відповідач) перебуває сходова клітка, через яку здійснюється вхід в приміщення за адресою вул. Тернопільська, 10/2 у м. Хмельницькому, яке належить МПП "Технологія", та приміщення за адресою вул.Тернопільська, 10/4 у м. Хмельницькому, яке належить ПП "Стандарт-Інвест".

Як зазначає ПП "Стандарт-Інвест", між ним та МПП "Технологія" був укладений договір в усній формі щодо відшкодування коштів, затрачених на ремонт сходової клітки по вул. Тернопільській 10/4, згідно якого ПП "Стандарт-Інвест" зобов'язувалось за власний кошт здійснити відповідні роботи по ремонту сходової клітки по вул. Тернопільській 10/4 в м. Хмельницькому, а МПП "Технологія" у свою чергу зобов'язувалось сплатити половину коштів від загальної вартості вищезгаданих робіт, згідно своєї частки у спільній сумісній власності майна, яке ремонтувалось, зразу ж після виконання даних будівельних робіт на основі договірної ціни та кошторису.

Згідно довідки про вартість будівельних робіт на виконання ремонту сходової клітки за березень 2017 року ПП "Стандарт-Інвест" витратило 38971,60 грн. за виконання усього комплексу робіт за даним договором.

Проте, після закінчення будівельних робіт МПП "Технологія" частину вартості робіт в розмірі 19435,80 грн. ПП "Стандарт-Інвест" не відшкодувало.

З огляду на викладене, ПП "Стандарт-Інвест" звернулося до господарського суду з позовом до МПП "Технологія" про стягнення заборгованості 19435,80 грн. (50% вартості виконаних ремонтних робіт).

В обґрунтування своїх вимог ПП "Стандарт-Інвест" надано дефектний акт від 07.07.20016 року, акт приймання виконаних будівельних робіт за березень місяць 2017року, в якому визначено обєми та вартість виконаних робіт на суму 38871,60грн. та копії бухгалтерських документів на придбання будівельних матеріалів.

Місцевий господарський суд, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України).

Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Статтею 360 Цивільного кодексу України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Зі змісту зазначених норм права випливає, що будь-які види витрат, пов'язаних із спільним майном, покладаються на учасників пропорційно їх часткам у праві спільної часткової власності. Витратами вважаються податки, збори (обов'язкові платежі), витрати на утримання, зберігання спільного майна.

Управління спільним майном може здійснюватися самими співвласниками або доручатися особі - суб'єкту підприємницької діяльності на підставі договору управління майном.

Як встановлено судами обох інстанцій, у спільному користуванні ПП "Стандарт-Інвест" та МПП "Технологія" перебуває сходова клітка, через яку здійснюється вхід в приміщення за адресою вул. Тернопільська, 10/2 у м. Хмельницькому, яке належить МПП "Технологія" та приміщення за адресою вул.Тернопільська, 10/4 у м. Хмельницькому, яке належить ПП "Стандарт-Інвест".

Позивач просить стягнути з відповідача 19 435 грн. - половину затрачених коштів на ремонт сходової клітки по вул. Тернопільській 10/4.

В обґрунтування своїх вимог позивачем надано дефектний акт від 07.07.20016року, складений ПП "Стандарт-інвест"; акт приймання виконаних будівельних робіт за березень місяць 2017року, в якому визначено обєми та вартість виконаних ПП "Стандарт-інвест" робіт на суму 38871,60грн. та копії бухгалтерських документів на придбання будівельних матеріалів.

В силу ст.ст. 358, 360 Цивільного кодексу України участь кожного співвласника у "витратах на управління, утримання та збереження спільного майна" означає необхідність несення витрат, які є об'єктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Кожен співвласник зобов'язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто із співвласників укладає правочин або здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які зробили необхідні витрати на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника або співвласників їх відшкодування.

Однак, як встановлено судами обох інстанцій, сторонами не було узгоджено порядок та обсяги здійснення витрат на утримання сходової клітки.

Разом з тим, участь кожного співвласника у "витратах на управління, утримання та збереження спільного майна" означає необхідність несення витрат, які є обєктивно необхідними для підтримання спільного майна у належному стані.

Сторони не визначили чіткого механізму здійснення співвласниками витрат на утримання спільного майна та компенсації цих витрат, в тому числі порядку розрахунків платежів, які необхідно сплачувати співвласнику, а також не визначили, в якому саме розмірі відповідачу необхідно сплачувати ці платежі.

Всупереч зазначеному, позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не було надано належних і допустимих доказів обєктивної необхідності проведення ремонту сходової клітини; необхідності витрачання коштів на вказаний ремонт саме в сумі 38 871,60 грн.

При цьому, дефектний акт від 07.07.20016 року не береться судом до уваги, оскільки складений ПП "Стандарт-інвест" в односторонньому порядку та не погоджений із МПП "Технологія". Крім того, в акті приймання виконаних будівельних робіт за березень місяць 2017 року вказано, що роботи позивачем виконувались самостійно.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відчутність правових підстав для стягнення з МПП "Технологія" половину витрат, затрачених на ремонт сходової клітки по вул. Тернопільській 10/4, в розмірі 19 435 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" залишити без задоволення. Рішення господарського суду Хмельницької області від 14.06.2017 року у справі №924/332/17 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Огороднік К.М.

Суддя Мамченко Ю.А.