КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа№ 910/8491/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Сітайло Л.Г.

за участю представників:

від позивача - Васьковський Є.В., договір про надання правової допомоги від 21.07.2017 №21/07;

від відповідача - Пєвцова О.П., довіреність від 24.07.2017 №б/н,

розглянувши апеляційну скаргу приватного підприємства "Промбіоенергія" на рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/8491/16 (суддя Цюкало Ю.В.) за позовом приватного підприємства "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" до приватного підприємства "Промбіоенергія" про стягнення грошових коштів.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного підприємства "Промбіоенергія" про стягнення 842 946, 74 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/8491/16 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неналежним чином були виконані умови Договорів № 1 та № 2 на реконструкцію системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій від 01.08.2014 року в частині здійснення оплати за виконані позивачем роботи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на наявність недоліків у виконаних позивачем роботах.

Також, апелянт вказує, що гарантійний лист № 44 від 05.11.2015 року було підписано невідомою особою, а тому відповідно цей документ не може підтверджувати обставини визнання замовником заборгованості за виконані позивачем роботи.

Крім цього, скаржник зазначає про повну оплату відповідачем заборгованості за Договором -1 та посилається на те, що обладнання, встановлене позивачем у Згурівському НВК "Гімназія - ЗОШ І ступеня" та Згурівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, належить ТОВ "Теплоінновації".

В ході розгляду вказаної апеляційної скарги відповідачем заявлено клопотання про призначення судової експертизи у даній справі з метою з'ясування обставин щодо якості встановленого позивачем енергозберігаючого обладнання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 призначено по справі судову експертизу; провадження у справі №910/8491/16 зупинено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 у справі №910/8491/16 скасувати.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.06.2017 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 в частині зупинення провадження у справі №910/8491/16 скасовано, а справу направлено до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Враховуючи викладене, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 справу №910/8491/16 було призначено до розгляду на 24.07.2017.

Апелянтом 24.07.2017 було подано до суду клопотання про проведення, призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду, експертизи.

Вказане клопотання мотивоване тим, що оскільки ухвала Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 не була скасована в частині призначення експертизи, вона відповідно має бути проведена.

Колегією суддів вказане клопотання відповідача відхиляється, з огляду на наступне.

Так, Вищий господарський суд України, скасовуючи ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2017 в частині зупинення провадження у справі №910/8491/16, у постанові зазначив наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема, ухвала місцевого господарського суду про зупинення провадження у справі.

Проте ні зазначеною статтею, ні статтею 41 ГПК України, ані іншими положеннями цього Кодексу не передбачено можливості оскарження ухвали місцевого господарського суду про призначення судової експертизи.

Разом із тим, системний аналіз положень ч.5 ст.79 ГПК України, п.6 ч.1 ст.106 ГПК України свідчить про наявність процесуальної можливості оскарження ухвали господарського суду про зупинення провадження у справі.

Отже ухвалу про призначення судової експертизи може бути оскаржено лише в частині зупинення провадження у справі і лише з підстав її невідповідності вимогам ст.79 ГПК України.

За приписами статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником. Господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення. Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала. Ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Відтак якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог ч.1 ст.106, ч.1 ст. 11113 ГПК України не може бути розглянута господарським судом.

У разі, коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (п.1 ч.2 ст.79 ГПК України).

Між тим, якщо в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження у справі.

Враховуючи те, що ухвалу про призначення судової експертизи може бути оскаржено лише в частині зупинення провадження у справі і лише з підстав її невідповідності вимогам ст.79 ГПК України, ухвала апеляційного суду була переглянута в касаційному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення, та відповідно і була скасована лише в частині зупинення провадження.

Таким чином, скасування ухвали в частині зупинення провадження свідчить про те, що суд зобов'язаний здійснити розгляд справи по суті. При цьому, проведення експертизи унеможливлюється.

Крім цього, у суду відсутня процесуальна можливість, при скасуванні ухвали в частині зупинення провадження, направити справу до експертної установи та одночасно (без справи) продовжити її розгляд.

В свою чергу, відкладення розгляду справи до отримання висновку судової експертизи процесуальним законодавством не передбачено та крім того у будь-якому разі не можливе через закінчення строку розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Представник апелянта - відповідача у справі в судовому засіданні 24.07.2017 надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між приватним підприємством "Промбіоенергія" (замовник) та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" (виконавець) 01.08.2014 року укладено Договір № 1 на реконструкцію системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій (надалі - Договір-1), відповідно до 1.1. якого виконавець зобов'язується своїми силами та засобами, на платній основі, виконати роботи по реконструкції системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій Згурівського НВК "Гімназія - ЗОШ І ступеня", що знаходиться за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Українська, 61, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи згідно умов договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору-1 ціна договору включає в себе договірну ціну 1 504 000,00 грн. та зазначається в Протоколі угоди про договірну ціну (додаток №1 до договору), що є невід'ємною частиною договору.

Оплата робіт по реконструкції системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій Згурівського НВК "Гімназія - ЗОШ І ступеня", що знаходяться за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Українська, 61, здійснюється замовником в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок або в касу виконавця наступним чином:

- попередня оплата, в розмірі 60% від загальної суми даного договору, а саме 902 400,00 грн., протягом 3 календарних днів від дня підписання договору;

- остаточний розрахунок у розмірі 40% від загальної суми договору, а саме 601 600,00 грн. на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт протягом 3 календарних днів від дня підписання акту (п. 4.1. Договору-1).

Згідно з п. 5.4. Договору-1 прийняття і оцінка виконаних робіт проводиться уповноваженими представниками сторін на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт.

Пунктом 5.6. Договору-1 встановлено, що якщо замовник протягом 3 робочих днів не надав виконавцю письмових зауважень до наданого акту приймання-передачі виконаних робіт, роботи виконавця вважаються виконаними, а акт таким, що замовник прийняв без зауважень.

Крім цього, 01.08.2014 року між приватним підприємством "Промбіоенергія" (замовник) та приватним підприємством "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" (виконавець) укладено Договір № 2 на реконструкцію системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій (надалі - Договір-2), відповідно до 1.1. якого виконавець зобов'язується своїми силами та засобами, на платній основі, виконати роботи по реконструкції системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій Згурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що знаходяться за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Лісова, 1, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи згідно умов договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору-2 ціна договору включає в себе договірну ціну 1 440 000,00 грн. та зазначається в Протоколі угоди про договірну ціну (додаток №1 до договору), що є невід'ємною частиною договору.

Оплата робіт по реконструкції системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій Згурівської ЗОШ І-ІІІ ступенів, що знаходяться за адресою: Київська область, Згурівський район, смт. Згурівка, вул. Лісова, 1, здійснюється замовником в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок або в касу виконавця наступним чином:

- попередня оплата, в розмірі 60% від загальної суми даного договору, а саме 846 000,00 грн., протягом 3 календарних днів від дня підписання договору;

- остаточний розрахунок у розмірі 40% від загальної суми договору, а саме 576 600,00 грн. на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт протягом 3 календарних днів від дня підписання акту (п. 4.1. Договору-2).

Згідно з п. 5.4. Договору-2 прийняття і оцінка виконаних робіт проводиться уповноваженими представниками сторін на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.6. Договору-2 якщо замовник протягом 3 робочих днів не надав виконавцю письмових зауважень до наданого акту приймання-передачі виконаних робіт, роботи виконавця вважаються виконаними, а акт таким, що замовник прийняв без зауважень.

На виконання умов Договору-1 та Договору-2 позивачем виконано роботи на суми 1 504 000,00 грн. та 1 440 000,00 грн. відповідно.

Вказані роботи були прийняті відповідачем, що підтверджується Актами приймання-передачі виконаних робіт від 03.11.2014 року (т.1, а.с.23-24).

Вказані Акти підписані замовником та виконавцем, а також скріплені їх печатками.

Відповідачем зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт було виконано частково, загальна сума у розмірі 842 946,74 грн. оплачена замовником так і не була.

В свою чергу, відповідач звернувся до позивача із гарантійним листом № 44 від 05.11.2015 року (т.1, а.с.25-26), яким надав гарантії оплати заборгованості за Договором-1 та Договором-2 у строк до 31.12.2015 року у розмірі 842 946,74 грн.

Враховуючи нездійснення відповідачем погашення вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/8491/16 позов задоволено повністю.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 Цивільного кодексу України).

З аналізу вищенаведеної норми вбачається, що договір підряду є оплатним, і обов'язку підрядника виконати певну роботу відповідає обов'язок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.1 Договорів 1 та 2 передбачено, що остаточний розрахунок у розмірі 40% від загальної суми кожного з договорів, здійснюється на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт протягом 3 календарних днів від дня підписання акту.

Даний пункт договорів чітко визначає строк виконання зобов'язання з кінцевого розрахунку за виконані роботи, а саме протягом трьох календарних днів від дня підписання акту виконаних робіт.

Вказані Акти підписано сторонами (03.11.2014), проте відповідачем зобов'язання в частині здійснення кінцевого розрахунку у передбачений договором строк виконано не було.

Таким чином, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання в частині здійснення кінцевого розрахунку за Договором-1 та Договором-2 на момент звернення позивача з позовом до суду настав.

Доводи апелянта про наявність недоліків у виконаних позивачем роботах не можуть бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати виконаних підрядником робіт, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Також, за ч. 2 вказаної статті замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Акти приймання-передачі виконаних робіт, які підтверджують повне виконання підрядником робіт за договорами, складено та підписано сторонами обопільно 03.08.2014.

Роботи були прийняті замовником без жодних зауважень.

Негайно, як того вимагає норма ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник не повідомив підрядника про наявність недоліків у виконаних роботах.

Не доведено відповідачем і неможливість встановлення недоліків при звичайному способі прийняття робіт (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником.

Також, не доведено і негайне повідомлення про виявлення недоліків після прийняття робіт.

Крім цього, пунктами 6.1.6 Договорів 1 та 2 передбачено, що замовник зобов'язаний письмово повідомити виконавця про виявлені недоліки виконаних робіт в десятиденний термін від дня підписання Акту приймання - передачі виконаних робіт.

Відповідачем доказів повідомлення позивача про виявлені недоліки у виконаних роботах протягом встановленого договором строку до суду також не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 858 Цивільного кодексу України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

В силу даного механізму врегулювання питань щодо недоліків у виконаних роботах, замовник не позбавлений був права, зокрема, вимагати від позивача безкоштовного їх усунення.

Доказів того, що відповідач звертався до позивача із вимогою про усунення недоліків у виконаних роботах також не надано.

Враховуючи вищевикладене, обставини наявності недоліків у виконаних позивачем роботах відповідачем належними засобами доказування не доведені.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Факт наявності заявленого до стягнення боргу станом на день подачі позову до суду підтверджується матеріалами справи, що наведено вище у даній постанові.

Заперечення апелянта проти гарантійного листа № 44 від 05.11.2015 року (яким було визнано спірну заборгованість) колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Так, апелянт вказує, що зазначений гарантійний лист було підписано невідомою особою, а тому відповідно цей документ не може підтверджувати обставини визнання замовником заборгованості за виконані позивачем роботи.

Із вказаного листа вбачається, що на ньому наявний відтиск печатки товариства відповідача.

Зважаючи на те, що відбиток печатки особи, яка його поставила, є способом підтвердження підпису особи на документі, а відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідачем не доведено того, що печатка вибула з його володіння та її відтиск нанесений на документ у протиправний спосіб.

Отже, доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Слід також зазначити, що у будь - якому випадку наявність у відповідача зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт підтверджується саме підписаними замовником Актами та зазначений гарантійний лист вказаного жодним чином не спростовує.

Доводи апелянта про повну оплату відповідачем заборгованості за Договором -1 не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Так, надані апелянтом платіжні доручення та квитанції до прибуткового касового ордеру були враховані та відображені позивачем у розрахунку суми заборгованості (окрім 3 квитанцій, згідно яких кошти було прийнято від інших підприємств).

Також, є необґрунтованими та не впливають на результат розгляду даної справи доводи апелянта про те, що обладнання, встановлене позивачем у Згурівському НВК "Гімназія - ЗОШ І ступеня" та Згурівській ЗОШ І-ІІІ ступенів, належить ТОВ "Теплоінновації", що на думку відповідача свідчить про продаж позивачем вказаного обладнання двом особам, а саме відповідачу та ТОВ "Теплоінновації".

Так, вказані доводи жодним чином не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку оплати виконаних позивачем та прийнятих без зауважень замовником робіт з огляду на підтвердження виконавцем належними засобами доказування обставин виконання, передбачених договорами робіт, у повному обсязі.

Крім цього, апелянтом не доведені вказані обставини та їх вплив на результат розгляду даної справи.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 842 946,74 грн.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Промбіоенергія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. у справі №910/8491/16 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Матеріали справи №910/8491/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

Л.Г. Сітайло