ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2017 р. Справа № 911/2098/17

За позовом Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства по газпостачанню та газифікації «Кримгаз»

про стягнення 1 675 159,75 грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 231/16 від 14.11.2016);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулася з позовом до Публічного акціонерного товариства по газпостачанню та газифікації «Кримгаз» (далі - відповідач) про стягнення 1 675 159,75 грн заборгованості, з яких: 984 942,94 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 189 724,21 грн. пені за прострочення виконання зобовязань: квітня 2014 року березня 2017 року, 70 973,70 грн 7 % річних штрафу за прострочення виконання зобовязань: травня 2016 року березня 2017 року, 322 950,13 грн інфляційних втрат за зобовязаннями: червня 2014 року березня 2017 року, за період липень 2014 року квітень 2017 року, 48 399,77 грн 3 % річних від основного боргу: за прострочення виконання зобовязань у період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 006,98 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 за період з липня 2014 року по червень 2017 року, 5 162,02 грн 3 % річних від основного боргу, нараховані за договором за період: липень 2014 року травень 2017 року у звязку з простроченням виконання рішення господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14, щодо сплати основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.07.2017 порушено провадження у справі № 911/2098/17, розгляд справи призначено на 21.07.2017.

Згідно п.п. 1, 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»» неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства звязку. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством звязку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до підпункту 1 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Представник відповідача в судове засідання 21.07.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного веб-сайту господарського суду, де міститься інформація про призначення справи № 911/2098/17 до судового розгляду.

У судовому засіданні 21.07.2017 представник позивача підтримав позов повністю.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 21.07.2017 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012 між Дочірньою компанією «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (Кредитор) та Публічним акціонерним товариством по газпостачанню та газифікації «Кримгаз» (Покупець) було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166, згідно умов якого сторони домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу, що виникла у боржника перед кредитором за договором поставки природного газу від 31 грудня 2009 № 06/09-2320.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. договору загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації відповідно п. 1.1. договору, складає 6 952 539,05 грн, станом на 30.04.2015, що підтверджується актом звірки розрахунків. Боржник зобовязується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у п. 2.1. договору, шляхом сплати зобовязання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, зазначеному у цьому пункті. Грошові кошти по платежах поточного місяця згідно з Графіком повинні надходити від боржника на рахунок кредитора у сумі, визначеній Графіком, не пізніше останнього числа місяця, в якому платіж підлягає виконанню. Зокрема щомісячно підлягає сплаті 28 968,92 грн за період з травня 2012 року по квітень 2032 року.

Згідно п. 5.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженому представниками сторін та скріплення печатками та діє до «30» квітня 2032 року, а в частині виконання зобовязань за договором до їх повного здійснення.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив, що рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 (суддя Карпечкін Т.П.), яке набрало законної сили, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 20.01.2015 у справі № 911/3245/14 за позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Кримгаз про стягнення 65 812, 32 грн., позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 57 937 грн. (пятдесят сім тисяч девятсот тридцять сім гривень) 82 коп. основного боргу, 1822 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять дві гривні) 72 коп. пені, 4055 грн. (чотири тисячі пятдесят пять гривень) 64 коп. штрафу, 1680 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят гривень) 20 коп. інфляційних, 315 грн. (триста пятнадцять гриввень) 94 коп. 3% річних та 1 827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Судом також встановлено, що на момент судового розгляду даної справи відповідач не сплатив позивачу 984 942,94 грн боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року (28 968,91 грн * 34), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 984 942,94 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 189 724,21 грн. пені за прострочення виконання зобовязань: квітня 2014 року березня 2017 року, 70 973,70 грн 7 % річних штрафу за прострочення виконання зобовязань: травня 2016 року березня 2017 року, 322 950,13 грн інфляційних втрат за зобовязаннями: червня 2014 року березня 2017 року, за період липень 2014 року квітень 2017 року, 48 399,77 грн 3 % річних від основного боргу: за прострочення виконання зобовязань у період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 006,98 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 за період з липня 2014 року по червень 2017 року, 5 162,02 грн 3 % річних від основного боргу, нараховані за договором за період: липень 2014 року травень 2017 року у звязку з простроченням виконання рішення господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14, щодо сплати основного боргу.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що на момент судового розгляду даної справи відповідач не сплатив позивачу 984 942,94 грн боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року (28 968,91 грн * 34), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 984 942,94 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 984 942,94 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012 з квітня 2014 року по березень 2017 року, позивачем за період з 16.07.2014 по 04.07.2017 нараховано 189 724,21 грн пені.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За прострочення виконання зобовязань, вказаних у п. 2.2. договору, боржник зобовязується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу (п. 3.4. договору).

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також періоди нарахування пені, що вказані позивачем в поданому ним розрахунку пені (а.с. 6-20), арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 16.07.2014 по 04.07.2017 складає 189 724,21 грн. Відтак, вимога про стягнення 189 724,21 грн. пені за прострочення виконання зобовязань: квітня 2014 року березня 2017 року підлягає задоволенню повністю.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 70 973,70 грн штрафу на підставі п. 3.4. договору про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012.

Суд встановив, що зазначені в п. 3.4. договору 7 % від суми простроченого платежу за своєю правовою природою є штрафом, сторонами не укладено додаткову угоду про графік погашення заборгованості.

Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно кваліфікуючими ознаками штрафу є: а) можливість встановлення за майже будь-яке порушення зобов'язання: невиконання або неналежне виконання (порушення умов про кількість, якість товарів, робіт (послуг), виконання зобов'язання неналежним способом тощо); б) обчислення у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України штраф, як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив чергові платежі за зобовязаннями травня 2014 березня 2017 року, чим допустив порушення 30-денного строку, штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу (погоджений сторонами п. 3.4. договору) у загальному розмірі 70 973,70 грн (10 % від 28 968,91 грн * 35, кількість місяців прострочення)), відповідачем на час прийняття судового рішення не сплачено, розмір вказаного штрафу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 70 973,70 грн 7 % річних штрафу за прострочення виконання зобовязань: травня 2016 року березня 2017 року є такою, що підлягає задоволенню судом.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, позивачем за період з 01.07.2014 по 30.04.2017 нараховано 322 950,13 грн інфляційних втрат та 48 399,77 грн 3 % річних за період з 27.06.2014 по 04.07.2017.

Крім того, у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання зі сплати 16 744,42 грн основного боргу, який підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 позивачем за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 нараховано 53 006,98 грн інфляційних втрат та 5 162,02 грн 3 % річних за період з 16.07.2014 по 04.07.2017.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду (ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданих розрахунках інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 21-25), арифметично вірний розмір інфляційних втрат, нарахованих за невиконання зобовязання за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012 за період з 01.07.2014 по 30.04.2017 становить загалом 322 950,13 грн інфляційних втрат та 48 399,77 грн 3 % річних за період з 27.06.2014 по 04.07.2017; арифметично вірний розмір інфляційних втрат за період з 01.07.2014 по 30.06.2017 та 3 % річних за період з 16.07.2014 по 04.07.2017, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання зі сплати 16 744,42 грн основного боргу, який підтверджений рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 становить загалом 53 006,98 грн інфляційних втрат та 5 162,02 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 322 950,13 грн інфляційних втрат за зобовязаннями: червня 2014 року березня 2017 року, за період липень 2014 року квітень 2017 року, 48 399,77 грн 3 % річних від основного боргу: за прострочення виконання зобовязань у період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 006,98 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 за період з липня 2014 року по червень 2017 року, 5 162,02 грн 3 % річних від основного боргу, нараховані за договором за період: липень 2014 року травень 2017 року у звязку з простроченням виконання рішення господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14, щодо сплати основного боргу підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 984 942,94 грн основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 189 724,21 грн. пені за прострочення виконання зобовязань: квітня 2014 року березня 2017 року, 70 973,70 грн 7 % річних штрафу за прострочення виконання зобовязань: травня 2016 року березня 2017 року, 322 950,13 грн інфляційних втрат за зобовязаннями: червня 2014 року березня 2017 року, за період липень 2014 року квітень 2017 року, 48 399,77 грн 3 % річних від основного боргу: за прострочення виконання зобовязань у період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 006,98 грн інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 за період з липня 2014 року по червень 2017 року, 5 162,02 грн 3 % річних від основного боргу, нараховані за договором за період: липень 2014 року травень 2017 року у звязку з простроченням виконання рішення господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14, щодо сплати основного боргу є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Кримгаз» (95001, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Училищна, буд. 42-А; ідентифікаційний код 03348117) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 31301827) 984 942 (девятсот вісімдесят чотири тисячі девятсот сорок дві гривні) 94 коп. основного боргу за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-166 від 28.05.2012, який виник за період з червня 2014 року по березень 2017 року, 189 724 (сто вісімдесят девять тисяч сімсот двадцять чотири гривні) 21 коп. пені за прострочення виконання зобовязань: квітня 2014 року березня 2017 року, 70 973 (сімдесят тисяч девятсот сімдесят три гривні) 70 коп. 7 % річних штрафу за прострочення виконання зобовязань: травня 2016 року березня 2017 року, 322 950 (триста двадцять дві тисячі девятсот пятдесят гривень) 13 коп. інфляційних втрат за зобовязаннями: червня 2014 року березня 2017 року, за період липень 2014 року квітень 2017 року, 48 399 (сорок вісім тисяч триста девяносто девять гривень) 77 коп. 3 % річних від основного боргу: за прострочення виконання зобовязань у період з червня 2014 року по березень 2017 року, 53 006 (пятдесят три тисячі шість гривень) 98 коп. інфляційних втрат, у звязку з простроченням сплати заборгованості, стягнутої згідно з рішенням господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14 за період з липня 2014 року по червень 2017 року, 5 162 (пять тисяч сто шістдесят дві гривні) 02 коп. 3 % річних від основного боргу, нараховані за договором за період: липень 2014 року травень 2017 року у звязку з простроченням виконання рішення господарського суду Київської області від 30.09.2014 у справі № 911/3245/14, щодо сплати основного боргу та 25 127 (двадцять пять тисяч сто двадцять сім гривень) 40 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 26.07.2017

Суддя П.В.Горбасенко