РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017Справа №910/9551/17
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»
до про Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» стягнення заборгованості у розмірі 543 972 грн. 44 коп.
Представники:

від Позивача: Малярчук Ю.Б. (представник за довіреністю);

від Відповідача: Іванкіна Ю.Б. (представник за довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 543 972 грн. 44 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 30.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Замовник) було укладено Договір на транспортування природного газу трубопроводами №14-118, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався надати Замовнику послуги з транспортування трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання - передачі газу в трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а Замовник зобов'язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він належним чином виконав свої зобов'язання за період жовтень 2015 року - грудень 2015 року, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» в розмірі 543 972 грн. 44 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2017 року порушено провадження у справі № 910/9551/17, судове засідання призначено на 05.07.2017 року.

05.07.2017 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 14.06.2017 року, а представник відповідача подав відзив на позовну заяву, яким просив Суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

- надати належним чином завірені копії рахунків на оплату та Акти наданих послуг за жовтень - грудень 2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2017 року відкладено розгляд справи на 26.07.2017 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

20.07.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заперечення на відзив Відповідача.

В судовому засіданні 26 липня 2017 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26 липня 2017 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

30.01.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Замовник) було укладено Договір на транспортування природного газу трубопроводами №14-118, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався надати Замовнику послуги з транспортування трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання - передачі газу в трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а Замовник зобов'язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору.

Відповідно до п.2.4 Договору Виконавець приймає газ від Замовника на пунктах приймання - передачі газу в трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ Замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

Послуги з транспортування газу оформлюються Виконавцем і Замовником актами наданих послуг з транспортування газу трубопроводами. (п.3.1 Договору)

Згідно з п.3.2 Договору Виконавець до 15 числа місяця, наступного за звітним, направляє Замовнику 2 примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Виконавця.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що Замовник протягом 2 днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути Виконавцю один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом відповідні розрахунки за вартість послуг з транспортування газу трубопроводами здійснюється відповідно до даних Виконавця.

Акти наданих послуг є підставою для проведення остаточних розрахунків Замовника з Виконавцем. (п.3.4 Договору)

Відповідно до п.5.4 Договору вартість фактично наданих Виконавцем Замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг.

Згідно з п.5.5 Договору оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця на умовах 100% попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу.

Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до 20 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. (п.5.6 Договору)

Додатковою угодою №1 від 03.12.2014 року до Договору на транспортування природного газу трубопроводами №14-118від 30.01.2014 року Сторони узгодили, що Договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення підписів уповноважених представників Сторін печатками, та розповсюджує свою дію на відносини Сторін, що склалися з 01.01.2014 року і діє до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків за надані послуги - до повного виконання Замовником своїх зобов'язань за Договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на транспортування природного газу трубопроводами №14-118від 30.01.2014 року Позивач направив на адресу Відповідача Акти наданих послуг з транспортування газу у жовтні 2015 року - грудні 2015 року №10-ВТВ від 31.10.2015 року на суму 158 464 грн. 00 коп. (158 485 грн. 86 коп. - ПАТ «Харківгаз» в розмірі 21 грн. 86 коп.), №10/2 від 31.01.2015 року на суму 149 615 грн. 15 коп., №11/2 від 30.11.2015 року на суму 106 821 грн. 28 коп., №12/2 від 31.12.2015 року на суму 129 072 грн. 01 коп., а загалом на суму в розмірі 543 972 грн. 44 коп., та рахунки на оплату, у відповідь на які Відповідач відмовився від підписання вказаних актів у зв'язку з непідтвердженням реєстрами реалізації природного газу споживачам компанії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що на виконання умов Договору він належним чином виконав свої зобов'язання за період жовтень 2015 року - грудень 2015 року, проте Відповідач всупереч умовам Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» в розмірі 543 972 грн. 44 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на транспортування природного газу трубопроводами №14-118 від 30.01.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на транспортування природного газу трубопроводами №14-118 від 30.01.2014 року Позивач направив на адресу Відповідача Акти наданих послуг з транспортування газу у жовтні 2015 року - грудні 2015 року №10-ВТВ від 31.10.2015 року на суму 158 464 грн. 00 коп. (158 485 грн. 86 коп. - ПАТ «Харківгаз» в розмірі 21 грн. 86 коп.), №10/2 від 31.01.2015 року на суму 149 615 грн. 15 коп., №11/2 від 30.11.2015 року на суму 106 821 грн. 28 коп., №12/2 від 31.12.2015 року на суму 129 072 грн. 01 коп., а загалом на суму в розмірі 543 972 грн. 44 коп., та рахунки на оплату, у відповідь на які Відповідач відмовився від підписання вказаних актів у зв'язку з непідтвердженням реєстрами реалізації природного газу споживачам компанії.

В обґрунтування заперечень на позовну заяву Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зазначало, що ряд підприємств оформили купівлю обсягів природного газу для забезпечення ВТВ та нормативних технологічних втрат значно пізніше встановленого терміну, а також ПАТ «Луганськгаз» були використані обсяги природного газу з газотранспортної мережі за відсутності документального оформлення з ним купівлі газу .

Судом розглянуті та відхилені вказані заперечення, оскільки невиконання (або неналежне виконання) третіми особами зобов'язань перед Замовником не звільняє його від обов'язку оплатити надані Позивачем послуги з транспортування природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.03.2016 року по справі №910/23571/15.

Відповідно до умов договору оплата послуг виконавцю пов'язана з фактом транспортування ним природного газу, тобто здійсненням певної діяльності, яка має комерційну цінність. Умовами договору передбачено, що якщо замовник та/або його споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, то даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та /або його споживачам. Технологічний процес транспортування газу через приєднану мережу виключає контроль виконавця за обсягами газу, який відбирається споживачами замовника.

Відповідно до п. 4.2. Договору кількість протранспортованого Виконавцем газу замовника до мережі газорозподільчого підприємства визначається вузлами обліку газу, які встановлені ГРС. У разі, якщо Замовник та /або його споживачі безпосередньо підключені до трубопроводу виконавця через ГРС, кількість протранспортованого газу виконавцем замовнику та /або його споживачам визначається приладами обліку газу, які встановлені на ГРС.

Відсутність згоди Замовника на підписання актів приймання -передачі наданих послуг, що є документальним оформленням діяльності Виконавця відповідно до умов Договору на транспортування природного газу трубопроводами №14-118від 30.01.2014 року, не спростовує факту здійснення останнім такої діяльності у жовтні 2015 року - грудні 2015 року з урахуванням ще й того, що обсяги протранспортованого природного газу визначалися приладами обліку газу, які встановлені на ГРС «Шебелинкагазвидобування».

Таким чином, заборгованість Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» перед Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» за Договором на транспортування природного газу трубопроводами №14-118від 30.01.2014 року становить 543 972 грн. 44 коп.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Публічному акціонерному товариству «Укргазвидобування» в розмірі 543 972 грн. 44 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості наданих й прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 543 972 грн. 44 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 20077720) на користь Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ КУДРЯВСЬКА, будинок 26/28, Ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) заборгованість у розмірі 543 972 (п'ятсот сорок три тисячі дев'ятсот сімдесят дві) грн. 44 (сорок чотири) коп. та судовий збір у розмірі 8 159 (вісім тисяч сто п'ятдесят дев'ять) грн. 59 (п'ятдесят дев'ять) коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 28 липня 2017 року.

Суддя О.В. Чинчин