РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017Справа №910/7153/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тройка - СКСІ»

про стягнення 121 620,54 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Бойко А.І., довіреність б/н від 12.01.2017

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі-позивач) подала на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тройка - СКСІ" про стягнення 121 620,54 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2017 порушено провадження у справі № 910/7153/17 та призначено розгляд на 26.05.2017.

В судове засідання 26.05.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.05.2017 відкладено розгляд справи на 10.07.2017.

03.07.2017 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про об'єднання справ та витребування доказів.

В судове засідання 10.07.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 10.07.2017 представник відповідача не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання представника відповідача.

Суд відхиляє клопотання представника відповідача.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в судовому засіданні 10.07.2017 судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.07.2017 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 10.07.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

17.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (надалі - позивач, лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРОЙКА-СКСІ» (надалі - лізингоодержувач, відповідач) укладено Договір фінансового лізингу № 00007922 (надалі за текстом - Договір), відповідно до положень якого позивач передав відповідачу у користування транспортний засіб типу VW Polo Sedan 1.6 I, benzin, 2013 року виробництва, шасі № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 (надалі за текстом -об'єкт), а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (надалі за текстом - «план відшкодування»), що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 17 364,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 6 077,40 доларів США.

Відповідно до п. 3.3 Договору лізингоодержувач користується об'єктом лізингу на умовах фінансового лізингу згідно з положеннями чинного українського законодавства та забезпечує експлуатацію об'єкта лізингу у відповідності до Договору.

Згідно з п. 3.4 Договору після завершення строку лізингу за контрактом лізингоодержувач придбаває об'єкт лізингу у Порше Лізинг Україна за купівельною ціною, що буде визначена Порше Лізинг Україна з урахуванням виконання лізингоодержувачем своїх зобов'язань щодо сплати лізингових платежів та інших платежів, які підлягають виплаті за цим контрактом. За умови повної сплати лізингоодержувачем всіх платежів за контрактом, а також виходячи з припущення, що відповідне законодавство України, що регулює відносини сторін за контрактом, не зазнає змін, після остаточного погашення лізингоодержувачем всіх належних до сплати платежів за контрактом, купівельна ціна об'єкта лізингу буде вважатися належним чином сплаченою лізингоодержуввачем. У разі неповної сплати лізингоодержувачем будь-яких платежів за контрактом, розмір купівельної ціни буде визначений відповідним чином.

Відповідно до п. 4.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) Порше Лізинг Україна зберігатиме за собою право власності на об'єкт лізингу, в той час як лізингоодержувач матиме право на експлуатацію об'єкта лізингу впродовж усього строку дії контракту (окрім випадків, коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей контракт/відмовитися від контракту та вимагати повернення об'єкта лізингу, як зазначено у цьому контракті).

Відповідно до п. 4.2 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) після завершення строку дії цього контракту, та здійснення останнього лізингового платежу, інших платежів за цим контрактом і виконання всіх зобов'язань лізингоодержувачем, право власності на об'єкт лізингу перейде до лізингоодержувача. З цією метою сторони укладуть договір купівлі-продажу, підпишуть додаткову угоду до цього контракту або оформлять таке придбання в інший спосіб, визначений Порше Лізинг Україна.

Згідно при приписів п. 4.4 Договору, лізингоодержувач покриває всі витрати , понесені в результаті експлуатації об'єкта лізингу, включаючи, але не обмежуючись витратами, що можуть бути понесені внаслідок дотримання обґрунтованих вимог позивача щодо експлуатації та/або передання об'єкта лізингу

Відповідач відповідно до положень п. 6.1. загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід'ємну частину Договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування.

Відповідно до п. 6.5. Умов лізингу щомісячний платіж перераховується на рахунок, зазначений позивачем, не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів ( план відшкодування).

Відповідно до п. 12.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) строк лізингу за цим контрактом визначається у договорі про фінансовий лізинг та Графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Згідно з п. 12.2 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) строк лізингу починається з дати підписання акта прийому-передачі лізингоодержувачем об'єкту лізингу (п. 5.4.).

Відповідно до п. 12.9 Договору, у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, відповідач зобов'язувався повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги позивача про таке повернення.

Відповідно до п. 12.6.1. Умов Договору, Позивач має право в односторонньому порядку розірвати Договір та повернути Об'єкту лізингу у разі, якщо Відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 днів.

Згідно із п. 13.1 Договору , у випадку відмови відповідача від повернення об'єкту лізингу або затримки у такому поверненні, позивач мав право вилучити об'єкт лізингу.

Відповідно до п. 13.6 Договору сторони погодили, що якщо позивач не зможе здійснити свої права на вилучення (повернення), як передбачено у цьому пункті 13, він матиме право на вилучення об'єкта у відповідача у примусовому порядку відповідно до виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з п. 20.1 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) усі зміни, доповнення, відмови або положення цього контракту стають обов'язковими для виконання будь-якою стороною виключно у випадку їхнього оформлення у письмовій формі та письмового підтвердження належним чином уповноваженими представниками.

Додатком до Договору Графік покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) сторони погодили строки та суми сплати лізингоодержувачем лізингових платежів за Договором.

Позивач зазначив, що взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі тоді як відповідач майже одразу після укладення Договору почав порушувати умови Договору, сплачуючи лізингові платежі з порушення встановленого в Плані відшкодування строку, а з травня 2016 року припинив сплачувати щомісячні лізингові платежі. Станом на момент слухання справи заборгованість відповідача становить 42 074,36 грн.

Відповідно до п. 8.3.1. Умов Договору, якщо відповідач прострочить виплату лізингового платежу більш ніж 10 робочих днів, позивач має право надіслати відповідачу першу платіжну вимогу щодо сплати в письмовій формі. Якщо відповідач не здійснить оплату протягом 7 робочих днів з моменту першої вимоги, позивач надсилає в такий же спосіб другу платіжну вимогу, яка продовжує строк здійснення оплати ще на 8 днів із зазначенням нагадування, що після завершення строку здійснення оплати, за умови нездійснення оплати, Договір підлягає розірванню відповідно до п. 12.6.1. Сторони домовились, що невиконання зобов'язань після надіслання другої платіжної вимоги означає, що відповідач не має наміру в подальшому виконувати свої зобов'язання за цим Договором.

Позивач зазначив, що на адресу відповідача були надіслані нагадування: перше нагадування про несплату від 05.08.2016 р, друге нагадування про несплату від 16.08.2016 р., третє нагадування про несплату від 05.09.2016 р.; четверте нагадування про несплату від 16.09.2016 р.

21.09.2016 позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення Об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору вих. № 00007922 від 16.09.2016.

Відповідно до п. 12.7. Умов лізингу, день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від Договору, визначається Позивачем у відповідному повідомленні/вимозі.

Згідно із п. 20.5. Договору, всі повідомлення Сторони відправляють за адресою, вказаною у Договорі, у письмовій формі особисто, кур'єром або поштою.

Згідно з п. 12.13. Договору, у випадках, передбачених пунктами 12.6 та 12.12 Контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони.

Позивач зазначив, що датою припинення Договору є 05.10.2016.

Відповідно до п. 12.9. Договору, у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, відповідач зобов'язався повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги позивача про таке повернення. Крім того, п. 8.2.2. та п. 8.3.2. Договору встановлено обов'язок погасити заборгованість протягом 3 (трьох) днів з дня отримання вимоги.

Позивач зазначив, що датою повернення об'єкту лізину є 17.10.2016.

08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І. П. було вчинено виконавчий напис № 1657 про повернення Об'єкта лізингу.

17 листопада 2016 року головним державним виконавцем Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області постановлено Постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення Об'єкта лізингу на підставі виконавчого напису.

17 листопада 2016 року головним державним виконавцем Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області постановлено Постанову про розшук майна боржника.

29 листопада 2016 року головним державним виконавцем Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області постановлено Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з переданням автомобіля позивачеві.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором фінансового лізингу.

Відповідно до норм статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Положеннями частини 2 статті 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що лізингоодержувач зобов'язаний: прийняти предмет лізингу та користуватися ним відповідно до його призначення та умов договору; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов'язання щодо утримання предмета лізингу, підтримувати його у справному стані; своєчасно сплачувати лізингові платежі; надавати лізингодавцеві доступ до предмета лізингу і забезпечувати можливість здійснення перевірки умов його використання та утримання; письмово повідомляти лізингодавця, а в гарантійний строк і продавця предмета, про всі випадки виявлення несправностей предмета лізингу, його поломок або збоїв у роботі; письмово повідомляти про порушення строків проведення або непроведення поточного чи сезонного технічного обслуговування та про будь-які інші обставини, що можуть негативно позначитися на стані предмета лізингу, - негайно, але у будь-якому разі не пізніше другого робочого дня після дня настання вищезазначених подій чи фактів, якщо інше не встановлено договором; у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно з п. 5.4 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) лізингоодержувач забезпечує оформлення доставки об'єкта лізингу шляхом підписання лізингоодержувачем та Порше Лізинг Україна акту прийому-передачі. Будь-які дефекти об'єкта лізингу фіксуються в акті прийому-передачі. Об'єкт лізингу вважається таким, що був прийнятий лізингоодержувачем в ідеальному стані та у відповідності до вимог останнього.

Як вбачається із матеріалів справи 17.07.2013 було пе6редено об'єкт лізингу відповідно до акту прийому - передачі.

Відповідно до п. 6.5 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) лізингові платежі перераховуються лізингоодержувачем на рахунок, зазначений Порше Лізинг Україна у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування) не пізніше дати, вказаної у графіку покриття витрат та виплати лізингових платежів (План відшкодування).

Позивач, відповідно до умов укладеного Договору лізингу, виставив відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату чергових (щомісячних) Лізингових платежів за період з травня 2016 року по вересень 2016 року, проте, відповідач вказані рахунки не оплатив, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 42074,36 грн.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).

Відповідачем не спростовано доводів позивача відносно наявності заборгованості.

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості і в розмірі 42074,36 грн.

У зв'язку із невиконанням відповідачем умов Контракту та неповерненням об'єкту лізингу, керуючись п. 6.18 Контракту, позивачем нараховано плату за фактичне користування об'єктом лізингу згідно рахунків за лізинговими платежами в період з жовтень 2016 року по листопад 2016 року на загальну суму 18821,24 грн.

Як встановлено судом позивач надіслав на адресу відповідача вимогу вимогу про сплату заборгованості за договором, повернення Об'єкта лізингу та повідомлення про відмову від договору вих. № 00007922 від 16.09.2016.

Відповідно до п. 12.7. Умов лізингу, день, що вважатиметься датою розірвання/відмови від Договору, визначається Позивачем у відповідному повідомленні/вимозі.

Згідно із п. 20.5. Договору, всі повідомлення Сторони відправляють за адресою, вказаною у Договорі, у письмовій формі особисто, кур'єром або поштою.

Згідно з п. 12.13. Договору, у випадках, передбачених пунктами 12.6 та 12.12 Контракт вважається розірваним на 10-й (десятий) робочий день з дня надіслання письмового повідомлення Стороною на адресу іншої Сторони.

Відповідно до п. 12.9. Договору, у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, відповідач зобов'язався повернути об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу позивача впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати одержання вимоги позивача про таке повернення. Крім того, п. 8.2.2. та п. 8.3.2. Договору встановлено обов'язок погасити заборгованість протягом 3 (трьох) днів з дня отримання вимоги.

08 листопада 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І. П. було вчинено виконавчий напис № 1657 про повернення Об'єкта лізингу.

17 листопада 2016 року головним державним виконавцем Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області постановлено Постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення Об'єкта лізингу на підставі виконавчого напису.

17 листопада 2016 року головним державним виконавцем Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області постановлено Постанову про розшук майна боржника.

29 листопада 2016 року головним державним виконавцем Харківського районного ВДВС ГТУЮ у Харківській області постановлено Постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з переданням автомобіля позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи, докази повернення позивачу об'єкту лізингу відповідно до умов п.12.9 Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу (Додаток до Договору) в матеріалах справи відсутні.

В зв'язку із вище зазначеним та враховуючи, що об'єкт лізингу відповідачем у передбачений Договором термін не був повернутий, незважаючи на припинення договору фінансового лізингу, суд вважає, що позивач вправі вимагати несплачені лізингові платежі за весь період користування відповідачем об'єктом лізингу до моменту його повернення позивачеві.

Враховуючи вище зазначене вимога позивача щодо стягнення із відповідача плати за фактичний час користування об'єктом лізингу у розмірі 18821,24 грн. підлягає задоволенню.

Крім суми основної заборгованості позивача просить суд стягнути із відповідача 3% річних в розмірі 955,15 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1507,94 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов'язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Суд, враховує наявний розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, а оскілки відповідач не подав свій контррозрахунок у суду відсутні підстави відхиляти вимоги позивача про стягнення з відповідача 955,15 грн. - 3% річних та 1507,94 інфляційних втрат.

Також, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 58261,85 грн. збитків, які Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" повинно було зробити для відновлення свого порушеного права, тобто збитків.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Положеннями п.8.2.3. Загальних умов передбачено компенсацію будь-яких витрат, понесених позивачем та/або винагороди, включаючи, окрім іншого, гонорари юристам, судові та позасудові витрати, нараховані/виплачені з метою відшкодування сум, не виплачених лізингоодержувачем у відповідності до Контракту.

Враховуючи факт невиконання відповідачем умов Договору про фінансовий лізинг,

неможливість стягнути заборгованість за Договором та повернути об'єкт лізингу, який є власністю позивача, та, враховуючи спеціалізацію на ринку, позивач з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором звернувся до спеціалізованої організації ТОВ «Тріпл Сі», ТОВ «Кредитекспрес Юкрейн Ел.Ел.Сі.», ТОВ «АвтоСоюз», ТОВ «Юридична фірма Вернер» з метою надання юридично-консультаційних послуг, для вчинення виконавчого напису нотаріус та відповідального зберігання об'єкту лізингу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення витрат на оплату юридичних послуг в розмірі 58261,85 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРОЙКА-СКСІ» (02232, м. Київ, вул. Лиськівська, будино 2/71, кВ. 202, ідентифікаційний код 36192475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг України» (02152, м. Київ, пр-т. Тичини 1В, офіс В, ідентифікаційний код 35571472) основну заборгованість в розмірі 42074 (сорок дві тисячі сімдесят чотири) грн. 36 коп., платежів за фактичний користування в розмірі 18821 (вісімнадцять тисяч вісімсот двадцять одну) грн. 24 коп., збитків в розмірі 58261 (п'ятдесят вісім тисяч двісті шістдесят одну) грн. 85 коп., 3 % річних в розмірі 955 (дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 15 коп., інфляційні втрати в розмірі 1507 (одна тисяча п'ятсот сім) грн. 94 коп., судовий збір в розмірі 1824 (одна тисяча вісімсот двадцять чотири) грн.31 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.07.2017

Суддя Мельник В.І.