ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2017 року Справа № 911/2550/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіСибіги О.М.,
суддівБакуліної С.В., Швеця В.О.
розглянувши матеріали касаційної скаргиПриватного акціонерного товариства "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч", м. Бориспіль, Київська обл.
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року
у справі господарського суду Київської області
за позовомПриватного акціонерного товариства "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч", м. Бориспіль, Київська обл.
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільсортнасіннєовоч", м. Бориспіль, Київська обл.; 2. Бориспільської міської ради, м. Бориспіль, Київська обл.
провизнання договору недійсним та скасування запису про державну реєстрацію

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача-1: не з'явився,

відповідача-1: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" (далі за текстом - ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Бориспільсортнасіннєовоч" (далі за текстом - ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч") та до Бориспільської міської ради про визнання Договору оренди землі від 17.06.2004 року, укладеного ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" та Бориспільською міською радою, недійсним і застосування наслідків недійсності правочину, а саме: скасування запису про державну реєстрацію права оренди землі за номером 6013492 від 13.06.2014 року.

Рішенням господарського суду Київської області від 18.10.2016 року залишеним без змін постановою Київським апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з судовими актами попередніх інстанцій, ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 18.10.2016 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року і передати справу на новий розгляд.

Відповідачами відзивів на касаційну скаргу подано не було.

Сторін згідно з приписами ст. 1114 Господарського кодексу України належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак вони не скористались передбаченим процесуальним законом правом на участь у розгляді справи касаційною інстанцією.

Приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в обгрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником магазину-павільйону "Мрія", розташованого за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Завокзальна 5, з огляду на що, керуючись ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до Бориспільської міської ради з проханням надати йому дозвіл на оформлення права оренди земельної ділянки, що розташована під магазином, однак йому було відмовлено у зв'язку з тим, що спірна земельна ділянка вже надана Бориспільською міською радою в оренду відповідачу-1 на підставі Договору оренди землі; відтак, позивач вважає, що він має переважне право на оформлення права власності або права користування на спірну земельну ділянку, на якій розміщений магазин, у зв'язку з чим звернувся до суду з позовом про визнання недійсним Договору оренди землі від 17.06.2004 року, укладеного ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" та Бориспільською міською радою, та застосування наслідків недійсності правочину.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.04.2003 року ВАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч", яке в подальшому перейменовано в ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч", та ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" укладено Договір купівлі-продажу, на підставі якого останнє набуло у власність павільйон-магазин "Мрія", площею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 4-А.

Відтак, павільйон-магазин "Мрія", площею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 4-а, був придбаний ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" у ВАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" за відплатним Договором купівлі-продажу від 11.04.2003 року, який виконано сторонами у повному обсязі.

Також, законність укладення та повноту виконання Договору купівлі-продажу 11.04.2003 року, за яким ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" набуло у власність павільйон-магазин "Мрія", було перевірено Контрольно-ревізійним управлінням в Київській області Контрольно-ревізійної служби в України в порядку Зустрічної перевірки своєчасності та повноти оприбуткування основних засобів, придбаних у ВАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" та правильності проведених взаєморозрахунків за період з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року.

Зустрічною перевіркою встановлено, що на виконання статутної діяльності ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" укладено з ВАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" договори на придбання основних засобів, зокрема, згідно Договору купівлі-продажу від 11.04.2003 року товариством придбано павільйон-магазин "Мрія" на суму 23 220 грн. Будь-яких порушень закону або Договору при укладенні та виконанні Договору купівлі-продажу 11.04.2003 року під час Зустрічної перевірки 13.05.2004 року не встановлено.

Крім того, обставини щодо придбання у ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" павільйону-магазину "Мрія" досліджувались під час розгляду справи № 911/3963/15 господарським судом Київської області за позовом ПАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" до ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" про витребування майна з чужого незаконного володіння, де предметом спору був той же павільйон-магазин "Мрія".

За наслідками розгляду зазначеної судової справи рішенням господарського суду Київської області від 10.11.2015 року залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року та постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016 року в задоволенні позовних вимог ПАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" до ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" про витребування майна з чужого незаконного володіння павільйону-магазину "Мрія" відмовлено.

Під час розгляду справи № 911/3963/15 судами встановлено правомірність укладення та виконання в повному обсязі Договору купівлі-продажу від 11.04.2003 року, на підставі якого відповідач набув у власність павільйон-магазин "Мрія" площею 45,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 4-А.

Також, встановлено, що павільйон не є об'єктом нерухомого майна, а тому вказаними сторонами Договору було укладено Договір купівлі-продажу рухомого майна - павільйону.

Враховуючи, що Договір купівлі-продажу від 11.04.2003 року в судовому порядку не оскаржено, не розрізано та не визнано недійсним або нікчемним, суди у справі № 911/3963/15 дійшли висновків, що спірне майно належить відповідачу на праві власності, а тому підстави для витребування зазначеного майна з володіння відповідача на користь позивача відсутні.

Таким чином, обставини правомірності укладення Договору купівлі-продажу та набуття права власності на павільйон встановлені в рішенні суду у справі № 911/3963/15 і для вирішення даного спору мають преюдиційне значення.

В подальшому, 17.06.2004 року Бориспільською міською радою та ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" укладено Договір оренди земельної ділянки ВВЕ №422057, який посвідчено державним нотаріусом Бориспільської міської нотаріальної контори Дідок В. В., реєстровий № 1926.

При цьому, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, в Договорі вказано, що на земельній ділянці об'єкти нерухомого майна не знаходяться, оскільки магазин-павільйон "Мрія" є тимчасовою спорудою за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 4 А, відповідно, в Договорі оренди земельної ділянки за вказаною адресою не зазначено про об'єкти нерухомого майна на земельній ділянці.

Таким чином, ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" є орендарем земельної ділянки площею 0,020 га, яку міськрадою передано ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" для розміщення та експлуатації придбаного ним павільйону.

Рішенням Виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 979 від 25.08.2010 року "Про надання дозволу комунальному підприємству "Виробниче управління комунального господарства" на облаштування нових автобусних зупинок у м. Борисполі" дозволено комунальному підприємству "Виробниче управління комунального господарства" демонтувати існуючі автобусні зупинки та встановити власні чи орендовані автопавільйони для пасажирів міського транспорту зі зблокованими (не зблокованими) тимчасовими торговими об'єктами, для чого розробити в управління містобудування та архітектури проект прив'язки автопавільйонів для пасажирів міського транспорту зі зблокованими (не зблокованими) тимчасовими торговими об'єктами.

На виконання вказаного рішення за замовленням комунального підприємства "ВУКГ" та відповідачем-1, Управлінням містобудування та архітектури Бориспільського міськвиконкому розроблено проект прив'язки автопавільйону (автопавільйон зблокований з торговим об'єктом) на розі вулиць Головатого-Привокзальна в м. Борисполі, який 30.11.2010 року погоджено головним архітектором м. Бориспіль з приміткою про те, що проект прив'язки автопавільйону погоджено до початку робіт з реконструкції кварталу під багатоквартирну забудову.

На підставі вказаного проекту прив'язки павільйон-магазин "Мрія" було реконструйовано, а саме, до нього, як до тимчасового торгового об'єкту, добудовано автопавільйон, який використовується пасажирами міського транспорту за призначенням.

Зазначеним також підтверджується факт володіння та розпорядження ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" придбаним павільйоном-магазином "Мрія" за призначенням, а також статус павільйону як тимчасового об'єкту торгівлі.

Щодо посилання позивача на Свідоцтво про право власності від 08.09.2009 року, господарськими судами правомірно відзначено, що фактично таке Свідоцтво є дублікатом Свідоцтва про право власності від 27.03.2003 року, виданого на комплекс, який знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5. Тобто, вказаним дублікатом Свідоцтва підтверджується право власності ВАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч" на майновий комплекс, місцезнаходження якого: м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 5.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Таким чином, враховуючи, що майно магазину-павільйону не підпадає під правове регулювання ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України, оскільки не має ознак нерухомості, під відповідне майно земля позивачу не надавалась в користування і таке майно було продано позивачем на користь відповідача-1, відсутні підстави стверджувати про наявність у позивача права набуття земельної ділянки та безпідставність користування відповідачем-1 такою земельною ділянкою.

Крім того, як було вищезазначено, матеріалами справи спростовано факт наявності у позивача права власності на спірне майно, яке ним було правомірно продано відповідачу-1 за відплатним Договором купівлі-продажу, що досліджено також в ході розгляду справи № 911/3963/15.

Враховуючи встановлені судами обставини справи та вищенаведені правові приписи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає вірними висновки господарських судів попередніх інстанцій про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на недоведеність позивачем наявності у нього права власності на майно за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 4А, яке не має статусу нерухомості і було відчужено позивачем за відплатним правочином, та, відповідно, порушення цього права спірним Договором оренди землі від 17.06.2004 року, укладеним Бориспільською міською радою та ТОВ "Бориспільсортнасіннєовоч" як власником такого майна; при цьому, оскільки вимога про застосування наслідків недійсності правочину, а саме: скасування запису про державну реєстрацію права оренди землі, є похідною від вимоги про визнання недійсним Договору оренди землі від 17.06.2004 року, в задоволенні такої вимоги судами також правомірно відмовлено.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що під час розгляду справи господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм надана вірна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що інші доводи ПрАТ "Бориспільське підприємство "Сортнасіннєовоч", викладені в касаційній скарзі, зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, вільного тлумачення правових норм, не спростовують законних висновків господарських судів попередніх інстанцій та вже були предметом розгляду в апеляційному господарському суді і обгрунтовано ним відхилені.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2016 року у справі № 911/2550/16 - залишити без змін.

Головуючий суддяО.М. Сибіга

СуддіС.В. Бакуліна

В.О. Швець