ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р.Справа № 915/572/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Бєляновського В.В.,

суддів: Величко Т.А.,

ОСОБА_1

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

За участю представників:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

Від третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Миколаївської міської ради

на ухвалу господарського суду Миколаївської області

від 14 червня 2017 року

у справі № 915/572/17

за позовом: Миколаївської міської ради

до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області

за участю третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма Стів про: вчинення певних дій

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року Миколаївська міська рада звернулася до господарського суду Миколаївської області з позовом до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Стів, в якій просила суд:

- скасувати рішення державного реєстратора Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, Миколаївського міського нотаріального округу, ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 33372694 від 09.01.2017 про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Стів () права власності на обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення, магазин з навісом за адресою: пр. Центральний. 75/12, м. Миколаїв, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101;

- скасувати запис про право власності №18509901 від 30.12.2016 про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма Стів () права власності на обєкт нерухомого майна нежитлове приміщення, магазин з навісом за адресою: пр. Центральний. 75/12, м. Миколаїв, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 101.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.06.2017 року (суддя Фролов В.Д.) у прийнятті позовної заяви Миколаївської міської ради з доданими до неї документами відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

Судова ухвала з посиланням на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016р. по справі № 826/4858/2015 мотивована тим, що заявлені позовні вимоги мають розглядатись місцевими загальними судами за місцезнаходженням відповідача в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції Миколаївська міська рада звернулася до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції. Обґрунтовуючи підстави звернення з апеляційною скаргою скаржник посилається на те, що суд не в повному обсязі зясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо порушення провадження у справі та дійшов висновків, що не відповідають обставинам справи, що призвело до невірного застосування судом норм матеріального і процесуального справа.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ Фірма Стів заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони та третя особа були повідомлені заздалегідь належним чином, проте сторони не скористалися наданим законом правом на участь своїх представників в засіданні суду. Незявлення представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними в справі матеріалами згідно з приписами ст. ст. 75, 101 ГПК України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім, зокрема, спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, звертаючись до господарського суду Миколаївської області з даним позовом Миколаївська міська рада, зокрема, посилалась на те, що відповідно до п. 1.1 договору оренди землі № 6627 від 04.06.2009 року Миколаївська міська рада на підставі рішення міської ради від 28.04.2009р. за № 34/38 продовжила ТОВ Фірмі Стів оренду земельної ділянки загальною площею 21 кв.м., яка була надана рішенням міської ради від 20.07.2004р. № 22/8, для обслуговування тимчасово встановленого зупиночного комплексу у складі торговельного кіоску та критого майданчика для очікування громадського транспорту по пр.. Леніна, поблизу буд. 75 в м. Миколаєві, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2017р. за ТОВ Фірма «Стів» було зареєстровано право власності на нежитлове приміщення, магазин з навісом за адресою: проспект Центральний, 75/12, м. Миколаїв. Підставою виникнення права власності вказано технічний паспорт, виданий 01.10.2015р. ВКПП «Деленд», декларація про готовність до експлуатації обєкта, видана 26.12.2016р. Управління ДАБІ Миколаївської області. Крім того, ТОВ Фірма «Стів» у вказаній декларації наведені данні, що площа забудови становить 39,2 кв.м., що значно перевищує площу земельної ділянки, наданої в оренду відповідно до договору № 6627 від 04.06.2009р. та порушує умови вказаного договору щодо предмета договору та мети надання земельної ділянки в оренду, її функціонального призначення. Беручи до уваги той факт, що декларація про готовність до експлуатації обєкта, яка слугувала підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав державним реєстратором Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та внесення запису про право власності за ТОВ Фірма «Стів», у наступному була скасована Управлінням ДАБІ у Миколаївській області, Миколаївська міська рада вважала, що є всі правові підстави для скасування відповідного рішення державного реєстратора та запису про право власності.

За статтею 124 Конституції України юрисдикція судів при здійсненні правосуддя поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас, виконуючи вимоги ст. 19 Конституції України, суд зобовязаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності (далі підприємства та організації), згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ.

Таким чином, із змісту зазначеної процесуальної норми випливає, що звернення до господарського суду допускається виключно згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ, яку визначено статтею 12 ГПК України

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Згідно із ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Основні засади господарювання в Україні і регулювання господарських відносин, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання визначає Господарський кодекс України (ст.1 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.2 ГК України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

У пунктах 2, 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам" № 10 від 24.10.2011р. (зі змінами) зазначено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі субєкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст.ст. 3, 6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав, органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Колегія суддів зважає на те, що суть позовних вимог Миколаївської міської ради зводиться до захисту права власності позивача, тобто до питання набуття, реалізації та припинення права власності, одним з етапів якого є реєстрація права власності на нерухоме майно.

Із змісту позовних вимог Миколаївської міської ради, предмета та підстав позову вбачається, що спір виник у звязку із порушенням, на думку позивача, умов цивільно - правової угоди, а саме умов договору оренди земельної ділянки та прав територіальної громади в особі Миколаївської міської ради як власника земельної ділянки, тобто випливає з договірних відносин врегульованих Цивільним кодексом України, у зв'язку з чим з урахуванням приписів ст.ст. 1, 12 ГПК України та субєктного складу сторін, колегія суддів вважає неправомірним висновок місцевого суду про те, що зазначений спір підлягає розгляду місцевими загальними судами за місцезнаходженням відповідача в порядку цивільного судочинства.

Посилання місцевого суду на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 14.06.2016р. по справі № 826/4858/2015 є помилковим, оскільки ним залишено поза увагою, що позивачем у цій справі є громадянин, який не має статусу субєкта підприємницької діяльності.

За таких обставин, оскаржувану ухвалу місцевого суду визнати законною та обґрунтованою не можна, у звязку з чим вона підлягає скасуванню з направленням позовної заяви Миколаївської міської ради з доданими до неї документами на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Миколаївської міської ради задовольнити.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 14 червня 2017 року у справі № 915/572/17 скасувати.

Позовну заяву Миколаївської міської ради з доданими до неї документами передати на розгляд господарського суду Миколаївської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

ОСОБА_1