ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.07.2017 р. Справа№ 914/3795/14

Головуючий суддя Березяк Н.Є.

Суддя Запотічняк О.Д.

ОСОБА_1

при секретарі Кравець О.І.

Розглянувши матеріали

Скарги: Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «ЛЕМ-БЕРГ», м. Львів

На: дії державного виконавця та скасування постанови від 11.05.2016 року заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби у Львівській області ОСОБА_2. №194/0/6-16/П-8 в частині, скасування постанови від 16.05.2016 року головного державного виконавця Личаківського Відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження № 48647485, зобовязання вчинити дії та зупинити стягнення на підставі постанови від 16.05.2016 року ВП № 48647485

у справі № 914/3795/14

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Бізнес-центр «Підзамче», м. Львів

до відповідача-1: Фізичної особи підприємця ОСОБА_4, смт. Запитів, Камянка-Бузький район, Львівська область,

до відповідача-2: Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «ЛЕМ-БЕРГ», смт. Брюховичі, Львівська область,

про зобовязання звільнити і повернути обєкт оренди та стягнення заборгованості у сумі 22 503,77 грн.

В судове засідання зявились:

від скаржника: ОСОБА_5 -представник

від ВДВС: ОСОБА_3 , ОСОБА_6

від стягувача: не зявився

На розгляд господарського суду Львівської області подано скаргу Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «ЛЕМ-БЕРГ» на дії державного виконавця та скасування постанови від 11.05.2016 року заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби у Львівській області ОСОБА_2 №194/0/6-16/П-8 в частині, скасування постанови від 16.05.2016 року головного державного виконавця Личаківського Відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження № 48647485, зобовязання вчинити дії та зупинити стягнення на підставі постанови від 16.05.2016 року ВП № 48647485 у справі № 914/3795/14.

Ухвалою суду від 15.09.2016 року суддя Долінська О.З. зупинила провадження за скаргою ПП «Ресторан швидкого обслуговування «ЛЕМ-БЕРГ» у справі № 914/3795/14 до повернення матеріалів даної справи з Вищого Господарського суду України.

Враховуючи повернення матеріалів справи № 914/3795/14 з Вищого Господарського суду України та у звязку із закінченням повноважень судді Долінської О.З., згідно повторного автоматизованого розподілу скарги у справі № 914/3795/14 визначено суддю Березяк Н.Є. для розгляду даної скарги.

Суддею Березяк Н.Є. ухвалою суду від 15.03.2017 р. розглянуто матеріали скарги та визнано їх достатніми для прийняття та призначено до розгляду в судове засідання на 03.04.2017р.

18.04.2017 року заявником на адресу суду подано заяву про зменшення вимог, в якій відмовляється від вимоги - зобовязати Личаківську ВДВС Львівького міського управління юстиції винести постанову про стягнення з ПП РШО «Лем-берг» виконавчого збору.

Подана скаржником заява про зменшення вимог підлягає до задоволення.

В судових засіданнях скаржник свої вимоги підтримав з підстав зазначених в скарзі та наданих усних і письмових поясненнях. Свої вимоги обґрунтовував зокрема тим, що розмір витрат на зберігання майна жодним чином не обґрунтований і відсутні докази понесення таких витрат по зберіганню арештованого майна, зокрема й відсутня підстава винесення оскаржуваних постанов про стягнення спірних коштів.

Представники ДВС у судових засіданнях вимоги скарги заперечили з підстав зазначених в письмових запереченнях та наданих усних поясненнях. Свої заперечення обґрунтовували правомірністю своїх дій відповідно до вимог закону.

Представник стягувача в судових засіданнях проти доводів скарги заперечив з підстав і мотивів, викладених в письмових поясненнях. В обґрунтування своїх доводів посилається на ті обставини, що повернення майна здійснюється лише після відшкодування боржником витрат, понесених із зберігання такого майна. В обґрунтування розміру витрат на зберігання майна Стягувачем подано ряд документів.

Судовий розгляд скарги відкладався з підстав зазначених в ухвалах суду.

В судовому засіданні 26.07.2017 року представник скаржника свої вимоги підтримав, представники ДВС проти скарги заперечили, з підстав і мотивів, викладених в матеріалах справи та наданих пояснень в попередніх судових засіданнях.

Стягувач в судове засідання 26.07.2017 року участь представника не забезпечив, подавши клопотання про відкладення розгляду скарги на інший день в звязку з перебуванням представника у відпустці.

Розглянувши подане клопотання суд відмовив в його задоволенні з тих підстав, що розгляд скарги неодноразово відкладався , в тому числі на задоволення клопотання стягувача. В судовому засіданні 12.07.2017 року, на якому був присутній представник стягувача, суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив подані ними докази і за погодженням із представниками сторін часу та дати наступного судового засідання було оголошено перерву до 26.07.2017 року. Представник стягувача жодним чином не заперечував проти оголошення перерви в судовому засіданні до 26.07.2017 року і не повідомляв суд про неможливість участі в судовому засіданні, про що поставив свій підпис на бланку про оголошення перерви. З огляду на викладене, розгляд скарги відбувається з врахуванням доводів сторін, викладених в попередніх судових засіданнях та з врахуванням долучених до матеріалів справи доказів.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що скаргу Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «ЛЕМ-БЕРГ» на дії державного виконавця та скасування постанови від 11.05.2016 року заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби у Львівській області ОСОБА_2 №194/0/6-16/П-8 в частині, скасування постанови від 16.05.2016 року головного державного виконавця Личаківського Відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження № 48647485, зобовязання вчинити дії та зупинити стягнення на підставі постанови від 16.05.2016 року ВП № 48647485 слід задоволити.

При цьому суд виходив з наступного:

Рішенням господарського суду Львівської області 05.05.2015 року позов, у частині вимог про повернення обєкту оренди, задовольнити повністю, зобовязано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (Львівська область, Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Джерельна, 191; ідент.код НОМЕР_1) та Приватне підприємство Ресторан швидкого обслуговування ЛЕМ-БЕРГ (Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Бічна Отця Іздрика, 6; ідент.код 33952193) звільнити нежитлові приміщення (загальною площею 396м2), що знаходяться на першому поверсі Адміністративно-побутового корпусу, розташованого на вулиці Б.Хмельницького, 176, міста Львова, та у 5-денний строк повернути зазначений обєкт нерухомості Приватному акціонерному товариству Бізнес-центр Підзамче (м. Львів, вул. Богдана Хмельницького, 176; ідент.код 32408191), шляхом передачі його за відповідним ОСОБА_7, в частині вимог про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

На виконання даного рішення 11.08.2015 року видано наказ.

07.09.2015 року державним виконавцем Личаківського Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 щодо боржника: ПП РШО «Лем-Берг» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48647485 з виконання вищевказаного рішення суду, надано строк на самостійне виконання виконавчого документа до 14.09.2015 року.

Рішення суду у визначений виконавцем строк виконано не було з тих підстав, як зазначає боржник, що він не мав доступу до приміщення, яке він зобовязаний був звільнити, оскільки приміщення ресторану ПП «РШО «Лем-Берг» було опечатано Личаківським РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області в межах розслідування кримінального провадження №0001483, що підтверджується листом № 70/8139 від 24.06.2015 року.

15.09.2015 року у присутності понятих та представника стягувача державним виконавцем був складений ОСОБА_7 про те, що рішення суду боржником не виконано та цього ж дня на адресу сторін виконавчого провадження скеровано попередження № 682/15-4 від 15.09.2015р. про призначення примусового виконання рішення суду на 25.09.2015 р.

Зазначене попередження боржником було отримано 28.09.2015 року, оскільки поштове відправлення №663 спочатку було повернуто з причини неправильного зазначення поштової адреси, а відтак, боржник не був належним чином повідомлений про примусове виконання рішення суду, призначене на 25.09.2015 року.

25.09.2015 року без участі представника боржника,( не повідомленого належним чином про дату призначення примусового виконання рішення суду) державним виконавцем належне боржнику майно, що знаходилось на момент виселення у вказаному приміщенні описано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 (працівнику ПрАТ «БЦ «Підзамче»), котрий прийняв його без заперечень згідно акту опису й арешту майна від 25.09.2015 року. На дане майно накладено арешт і встановлено обмеження права користування ним, відчуження, пошкодження, розтрачування та підміни.

28.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 48647485, припинено чинність арешту майна та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

29.10.2015 р. боржник звернувся до Личаківського ВДВС Львівського МУЮ з листом про повернення майна підприємства, яке знаходилось в приміщенні ресторану «Лем-Берг» по вул. Б.Хмельницького, 176, першого поверху адмінкорпусу «Бізнес-центру «Підзамче».

Зі спливом двомісячного строку зберігання майна, органом ДВС на імя головного адміністратора ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» ОСОБА_8 було скеровано вимогу від 09.11.2015 р. зявитись на 19.11.2015 р. за зазначеною адресою для передачі майна, яку зберігачем було отримано 13.11.2015 р. згідно даних поштового відправлення №824.

Крім того, листом 09.11.2015 року Личаківського ВДВС ЛМУЮ, який було скеровано ПрАТ «БЦ «Підзамче», визначено умови оплати зберігання, де серед іншого зазначено: «Зберігачу майна головному адміністратору ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» скерувати рахунок боржнику ПП «Ресторан Швидкого обслуговування «Лем-берг» за адресою: Львівська область, смт. Брюховичі, вул. Бічна Отця Іздрика, 6 для сплати витрат повязаних із зберіганням майна. Боржнику зявитись 19.11.2015 р. за місцем зберігання майна для підтвердження відшкодування витрат за зберігання майна та отримання майна.

Проте, ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» в особі головного адміністратора Рітікова О.Б. (якому на зберігання було передане майно) звернувся до Личаківського ВДВС з листом №7083/09/14 від 19.11.2015 року щодо неможливості направлення боржнику рахунків для оплати винагороди за зберігання майна у звязку з перебуванням представника зберігача ОСОБА_8 у відрядженні.

Для передачі майна у визначений державним виконавцем термін зберігач не зявився, подавши 19.11.2017 року до ВДВС лист № 7083/09-14 про неможливість повернення майна в звязку з перебуванням ОСОБА_8 в період з 16.11.2015 року по 27.11.2015 року у відрядженні. Зазначений лист був наручно переданий до органу ВДВС ОСОБА_8, у звязку з чим державний виконавець 20.11.2015 року звернувся до Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС із поданням, погодженим начальником Личаківського ВДВС Львівського МУЮ щодо умисного вчинення ОСОБА_8 незаконних дій щодо майна, як описане державним виконавцем.

Аналогічна вимога щодо повернення майна, переданого на зберігання, була надіслана Зберігачу, яким зобовязано його зявитись на 07.12.2015 р. для передачі майна, однак, ОСОБА_8 для передачі переданого йому на зберігання майна 07.12.2015 року не зявився,в звязку з перебуванням у відпустці з 07.12.2015 року по 20.12.2015 року, про що державним виконавцем в присутності боржника та представника стягувача було складено ОСОБА_7 та 08.12.2015 року до РВ ЛМУ ГУМВСУ був скерований лист №В-11/682 щодо невиконання зберігачем вимог державного виконавця щодо повернення описаного майна.

Після скерування державним виконавцем вимоги від 09.11.2015 року щодо повернення майна, у зберігача майна відповідно до вимог ст..ст.530, ч.2 ст.938, ст..953 ЦК України виник обовязок повернути описане державним виконавцем майно за актом у семиденний строк з дня предявлення вимоги.

21.04.2016 року ПрАТ «Бізнес-центр» «Підзамче» звернулося до боржника із супровідним листом № 56 від 21.04.2016 року щодо необхідності оплати витрат на зберігання майна переданого на зберігання актом державного виконавця від 25.09.2015 року ОСОБА_8 згідно рахунку №521 від 13.11.2015 року за період з 25.09.2015 року по 19.11.2015 року на суму 80266,37 грн. та рахунку №237 від 18.04.2016 року за період з 20.11.2015 року по 31.03.2016 року в сумі 56817,50 грн.

Як стверджує скаржник, з огляду на ті обставини, що майно було передане на зберігання ОСОБА_8 згідно акту державного виконавця від 25.09.2015 року в якому не було зазначено розміру вартості зберігання майна, і який впродовж тривалого часу не виконував вимог державного виконавця щодо повернення переданого на зберігання майна та направлення боржнику рахунків для оплати ( що підтверджується поданням від 20.11.2015 року державного виконавця, погодженим начальником Личаківського ВДВС Львівського МУЮ, до Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС щодо умисного вчинення ОСОБА_8 незаконних дій щодо майна, як описане державним виконавцем та листом лист №В-11/682 від 08.12.2015 року державного виконавця скерованим до РВ ЛМУ ГУМВСУ щодо невиконання зберігачем вимог державного виконавця щодо повернення описаного майна), а також те, що рахунки для оплати виставлені ПрАТ «Бізнес центр» «Підзамче», який не був зберігачем майна, виставлені останнім рахунки скаржник не оплатив.

11.05.2016 року постановою заст. начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Львівській області ОСОБА_2 № 194/0/6-16/П-8 зобовязано начальника Личаківського ВДВС ОСОБА_9 усунути виявлені при перевірці виконавчого провадження недоліки, а саме: скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, винести постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій з урахуванням витрат повязаних із зберіганням вилученого майна, які станом на 11.05.2016р. відповідно до поданого рахунку про оплату № 521 від 13.11.2015 р. становлять 80 266,37 грн. та рахунку про оплату № 237 від 18.04.2016 р. становлять 56 817,50 грн., яку виділити в окреме провадження.

16.05.2016 р. начальником Личаківського ВДВС винесено постанову про скасування процесуального документа «Постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2015 р.», що видав ОСОБА_3 при примусовому виконанні наказу № 914/3795/14 від 11.08.2015 р. та виніс постанову про закриття виконавчого провадження, у звязку з чим постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій виділив в окреме провадження.

16.05.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника на користь ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» витрат повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій згідно рахунку на оплату № 521 від 13.11.2015 р. 80 266,37 грн. та рахунку про оплату № 237 від 18.04.2016 р. 56 817,50 грн. з витрат, повязаних із зберіганням вилученого майна на загальну суму 137 083,87 грн., яка отримана боржником 20.05.2016 р.

Як зазначає скаржник, в акті від 25.09.2015 р. вартість переданого на зберігання майна, оплата послуг за зберігання, строки зберігання майна не визначенні, доказів понесення витрат на зберігання майна ні виконавча служба, ні зберігач ОСОБА_8, ні ПрАТ «Бізнес центр» «Підзамче» не надав. Зазначений в актах розмір витрат жодним чином не обґрунтований, термін зберігання майна, визначений в актах з 25.09.2015 року по 31.03.2016 року перевищує встановлений ст..78 Закону України №606-ХІУ двомісячний строк, що на його думку є підставою скасування оскаржуваних постанов.

Доводи скаржника обґрунтовані і заслуговують на увагу суду.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (надалі ОСОБА_9), державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушень прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Зобовязаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 84 закону, керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій.

Згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», кошти виконавчого провадження складаються з: коштів виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 28 цього закону; авансового внеску стягнутого на організацію та проведення виконавчих дій; стягнутих з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій; інших надходжень, що не суперечать законодавству.

Частинами 1,3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІУ (втратив чинність 05.01.2017р.) передбачено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в ч.8 ст. 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. У разі якщо зберігачем призначено іншу особу, крім боржника або члена його сімї , він одержує за зберігання майна винагороду, розмір якої визначається угодою між зберігачем та державним виконавцем.

Частиною 9 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього державний виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.п.5.8.2.,5.6.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій» від 15.12.1999 №74/5 (була чинною на час передачі майна на зберігання, втратила чинність 18.01.2016р.) зберігач, якщо ним призначено не боржника або члена його сім'ї, одержує за зберігання майна винагороду, розмір якої встановлюється за угодою зберігача з державним виконавцем. Розмір винагороди зберігачу встановлюється державним виконавцем за згодою зберігача, але не більше 5 відсотків вартості переданого на зберігання майна за місяць.

Згідно з 4.2, ч.4 ст.41 ЗУ «Про виконавче провадження», витрати органів державної виконавчої служби на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень є витратами виконавчого провадження. До витрат на організацію та проведення виконавчих дій належать кошти, витрачені, зокрема, на зберігання описаного майна.

Пунктом 4.15.2. «Інструкції про проведення виконавчих дій» №74/5 передбачено, що про суми витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець складає акт про витрати на проведення виконавчих дій (додаток 35), в якому зазначаються перелік та суми витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій, а також документи, якими вони підтверджуються, з доданням копій таких документів.

Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій державний виконавець зобов'язаний винести постанову, яка разом з актом про витрати на проведення виконавчих дій затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби (додаток 3).

Відповідно до п.8.6. інструкції № 512/5 при виконанні рішення про виселення боржника

його майно може бути передане державним виконавцем на зберігання на строк не більше

двох місяців.

Як вже зазначалося раніше, оскільки боржник під час опису та арешту майна був відсутній, описане майно ПП РШО «Лем-Берг» було передане на відповідальне зберігання фізичній особі ОСОБА_8, що підтверджується актом державного виконавця від 25.09.2015р.

В даному акті зазначено, що при описі були присутні представник стягувача: ОСОБА_10 та ОСОБА_7

Необгрунтованим є посилання УДВС ГТУЮ у Львівський області на те, що майно на зберігання передано ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» в особі ОСОБА_8 оскільки відповідно до ст. 237 ЦК України юридична особа діє через свої органи або через представників не відповідає дійсності, тому як в акті виконавця від 25.09.2015р. жодні відомості пре передачу на зберігання описаного майна стягувачеві ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» відсутні.

А наявний наказ (розпорядження) №17-0 від 14.05.2014р. виданий керівником ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» про те, що ОСОБА_8 прийнятий на роботу з 14.05.2014р. в ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» на посаду головного адміністратора сам по собі не може свідчити про те, що майно передавалось на зберігання ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» в особі ОСОБА_8, без зазначення про це відомостей в акті державного виконавця.

Про передачу майна на відповідальне зберігання ОСОБА_8 свідчить лист №1426 від 16 травня 2016р. начальника Личаківського ВДВС ГТУЮ у Львівський області ОСОБА_9., в якому він повідомляє про те, що 25 вересня 2015р. при примусовому виконанні рішення державним виконавцем описане майно, яке знаходилось на першому поверсі Адміністративно-побутового корпусу, розташованого на вулиці Б.Хмельницького, 176 м. Львова. Майно згідно акту опису передане на відповідальне зберігання ОСОБА_8 (проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 22.11.1965р.н. зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2) якого попереджено про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

Також, державним виконавцем 20 листопада 2015р. на адресу Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області скеровано подання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 388 ККУ «Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт або яке описано чи підлягає конфіскації» у відношенні саме до ОСОБА_8 (копія знаходиться в матеріалах справи), що також підтверджується листом №1426.

Отже зберігачем майна в акті опису і арешту майна від 25.09.2015р. визначено саме фізичну особу - ОСОБА_8, а не юридичну особу ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» з визначенням її уповноваженого представника ОСОБА_8

З огляду на викладене, у заст. начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби у Львівський області ОСОБА_2 були відсутні правові підстави для винесення постанови №194/0/6-16/П-8 від 11.05.2016р. про зобов'язання начальника Личаківського ВДВС ОСОБА_9 винести постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій з урахуванням витрат пов'язаних із зберіганням вилученого майна на підставі поданих юридичною особою ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» рахунків про оплату №521 від 13.11.2015р. та №237 від 18.04.2016р., яке не було зберігачем майна.

Відповідно у державного виконавця Турко Н.О. були відсутні правові підстави для винесення 16.05.2016р. постанови №48647485 затвердженої начальником Личаківського ВДВС ОСОБА_9 про стягнення з боржника на користь ПрАТ «Бізнес-центр» Підзамче» ( яке не було зберігачем майна) витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, пов'язаних із зберіганням вилученого майна на загальну суму 137 083,87грн.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. №512/5 передбачено, що розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Ні в судовому засіданні, ні долученими до матеріалів справи доказами представники ВДВС не обґрунтували розмір витрат, присуджених до стягнення, не подали доказів понесення таких витрат( платіжні доручення чи інші документи, що підтверджують оплату вартості збереження майна) , не надали доказів укладення із зберігачем майна угоди, якою б визначено було розмір вартості зберігання майна.

В матеріалах даної справи відсутні дані про встановлення Міністерством юстиції України розмірів витрат виконавчого провадження, що пов'язані із зберіганням арештованого майна.

Необґрунтованим є посилання УДВС ГТУЮ при визначенні розміру присуджених до стягнення з боржника витрат за зберігання майна на ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки ні Законом, ні зазначеними вище Інструкціями ДВС не передбачено стягнення з боржника витрат за зберігання майна на підставі лише рахунків за зберігання, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не є документами, що містять відомості про господарську операцію та можуть підтвердити її здійснення.

В той же час односторонньо складені рахунки про сплату 137 083,87грн. №521 від 13.11.2015р. та №237 від 18.04.2016р. за зберігання майна боржника не є доказом укладення органом ДВС та ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» договору зберігання (3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» ) та не є доказом виникнення на підставі цього будь-яких зобов'язань для ПП РШО «Лем-Берг».

Матеріалах справи свідчать про те, що відповідна угода, передбачена ч. 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» № 606-ХІУ між Личаківським ВДВС Львівського МУЮ та ПрАТ «Бізнес центр «Підзамче» чи то ОСОБА_8 в межах виконавчого провадження. відкритого на підставі наказу № 914/3795 від 11.08.2015р., виданого Господарським судом Львівської області, не укладалась.

Також у справі відсутні будь-які докази на підтвердження зазначеної суми витрат та проведення виконавчих дій зокрема, акт про витрати та доказів затвердження начальником відповідного органу державної виконавчої служби актів.

Отже, приймаючи рішення про стягнення з боржника витрат за зберігання майна боржника, заст. нач. ГТУЮ з питань ДВС - начальник Управління ДВС у Львівський області ОСОБА_2 повинен був врахувати, що в матеріалах виконавчого провадження ВП №48647485 був відсутній договір між зберігачем та державним виконавцем, укладення якого передбачено ч. 3 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», відсутні докази понесення витрат як зберігачем, так і органом ДВС на збереження майна.

Також, в матеріалах виконавчого провадження були відсутні відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку (ч. 9 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження»), що не дозволяло виконавцю встановити розмір винагороди зберігачу з моменту складання акту - 25.09.2015р. та протягом двох місяців (п.8.6. Інструкції №512/5) в розмірі, який не повинен бути більшим, ніж 5 відсотків вартості переданого на зберігання майна за місяць ( п.5.6.2. Інструкції № 74/5).

При прийняті рішення про стягнення з боржника витрат за зберігання майна заст. нач. ГТУЮ з питань ДВС - начальник Управління ДВС у Львівський області ОСОБА_2 не врахував строків зберігання майна, зазначених в рахунках на оплату та взято до уваги ті обставини, що майно на вимогу державного виконавця не повернуто боржнику у двомісячний строк з вини зберігача майна ОСОБА_8, який ухилявся від передачі майна боржнику у визначений виконавцем строк і не виставляв боржнику жодних претензій та рахунків з документальним обґрунтуванням понесених витрат на зберігання майна

Для винесення постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій серед вказаного, державний виконавець Личаківського ВДВС Львівського МУЮ ОСОБА_3 відповідно до п. 4.15.2. Інструкції №74/5 повинен був скласти акт про витрати на проведення виконавчих дій та затвердити його начальником відповідного органу державної виконавчої служби, чого зроблено не було.

Отже при винесенні оскаржуваних постанов органом ДВС був порушений порядок винесення постанови про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Як вже зазначалося раніше, згідно зі статтею 58 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем - зберігачеві, під розписку в акті опису. Зберігач, якщо ним призначено не боржника або члена його сім'ї, одержує за зберігання майна винагороду, розмір якої встановлюється за угодою зберігача з державним виконавцем. Отже, арештоване майно може передаватися на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем під розписку в акті чи за окремою угодою.

Окрім, цього у разі необхідності після передачі майна на зберігання за постановою держаного виконавця таке майно може бути передане на зберігання іншому зберігачу, проте в матеріалах справи відсутні відомості про передачу даного майна на зберігання ПрАТ «Бізнес-цент «Підзамче». Відповідно у останнього відсутні підстави предявляти вимоги боржнику щодо оплати вказаних рахунків.

Також матеріалами справи не підтверджено понесення Личаківським ВДВС витрат із зберігання майна за рахунок коштів Державного бюджету України чи коштів виконавчого провадження у звязку з чим у боржника виникає обовязок щодо оплати таких витрат і які повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, зокрема, платіжними дорученнями, квитанціями, видатковими накладними та інше, у відповідності до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Долучені в ході розгляду скарги ПрАТ «Бізнес центр» «Підзамче» документи на підтвердження факту надання послуг зберігання майна, а саме калькуляція охорони та зберігання арештованого майна, ряд наданих актів виконаних робіт, судом до уваги не беруться, оскільки вони не підтверджують надання даних послуг саме ОСОБА_8, якому державним виконавцем передавалось на зберігання спірне майно, а документи, що підтверджують передачу даного майна на зберігання ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» чи іншим фізичним чи юридичним особам в процесі виконавчого провадження відсутні. Також, важливим є той факт, що в матеріалах виконавчого провадження і сторонами в процесі розгляду скарги не надано жодних доказів оплати виставлених рахунків, актів виконаних робіт ( з яких навіть не вбачається яке саме майно і за якою адресою охоронялось як і не вбачається яким чином зазначені в актах послуги стосуються майна, переданого на зберігання ОСОБА_8Б.).

Що стосується розміру витрат, виставлених ПрАТ «Бізнес центр» «Підзамче» в рахунках на оплату, то слід зазначити наступне:

Відповідно до статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона, зберігач, зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною, поклажодавцем, і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Правові засади визначення розміру плати за зберігання та порядок її внесення встановленні статтею 946 Цивільного кодексу України, за приписами якої плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. При цьому, це положення не є імперативним і плата за зберігання може регулюватись іншими актами законодавства.

Порядок відшкодування витрат зберігача за зберігання майна унормований статтею 947 Цивільного кодексу України. За приписами цієї норми, витрати зберігача на зберігання речі можуть бути включені до плати за зберігання. Витрати, які сторони не могли передбачити при укладенні договору зберігання (надзвичайні витрати), відшкодовуються понад плату, яка належить зберігачеві. При безоплатному зберіганні поклажодавець зобов'язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, витрати зберігача на зберігання речі не є платою за зберігання, але можуть бути включені до неї. Під витратами зберігача за зберігання речі маються на увазі грошові та інші організаційно-матеріальні витрати, які може зазнати зберігач для забезпечення належної схоронності майна. Такі витрати для сторін є передбачуваними і обумовлюються відомими властивостями речі і можуть бути включені сторонами в плату за зберігання для зручності розрахунків. Витрати, які сторони не могли передбачити при укладенні договору зберігання (надзвичайні витрати), відшкодовуються зберігачеві понад плату за зберігання. При цьому, такі витрати мають бути необхідними і не надмірними.

Таким чином, сторонами не подано і в матеріалах справи відсутні докази понесення витрат зберігання арештованого майне в ході виконавчого провадження.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарським процесуальним кодексом України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного підприємства «Ресторан швидкого обслуговування «ЛЕМ-БЕРГ» задоволити.

2. Скасувати постанову 11.05.2016 р. заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби у Львівській області ОСОБА_2 №194/0/6-16/П-8 в частині зобовязання винести постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій з урахуванням витрат повязаних із зберіганням вилученого майна, які станом на 11.05.2016р. відповідно до поданого розрахунку про оплату № 521 від 13.11.2015 р. становлять 80 266,37 грн. та рахунку про оплату № 237 від 18.04.2016 р. становлять 56 817,50 грн., яку виділили в окреме провадження.

3. Скасувати постанову від 16.05.2016 року державного виконавця Личаківського Відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 в межах виконавчого провадження № 48647485 про стягнення з ПП РШО «Лем-Берг» на користь ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» витрат про оплату № 521 від 13.11.2015 р. становлять 80 266,37 грн. та рахунку про оплату № 237 від 18.04.2016 р. становлять 56 817,50 грн. з витрат повязаних із зберіганням вилученого майна на загальну суму 137 083,87 грн.

4. Зобовязати Личаківський ВДВС Львівського міського управління юстиції винести постанову про стягнення з ПП РШО «Лем-берг» виконавчого збору.

Головуючий суддя Березяк Н.Є.

Суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Горецька З.В.