КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2017 р. Справа№ 911/826/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Іоннікової І.А.

За участі представників:

від позивача: Шестопалов Р.Л. - представник

від відповідача-1: Протасов С.В. - представник

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Громадської організації «Фронт за реформи» на рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 року по справі № 911/826/17 (Суддя - Шевчук Н.Г.)

за позовом Громадської організації «Фронт за реформи»

до 1. Ірпінської міської ради

2. Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд»

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Фронт за реформи» звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Ірпінської міської ради та Комунального підприємства «Ірпіньжитлоінвестбуд» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 2,1495 га кадастровий номер :01:089:0222, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Г. Сковороди, будинок 11, укладеного 24.03.2016 між Ірпінською міською радою та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд», з підстав, передбачених частиною першою статті 215, частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.05.2017 року у справі № 911/826/17 в задоволенні позовних вимог Громадської організації «Фронт за реформи» відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Громадська організація «Фронт за реформи» звернулась до Київського апеляційного Господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 року, у справі № 911/826/17 та прийняти нове рішення по справі, яким позовні вимоги Громадської організації «Фронт за реформи» задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим - підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 12.07.2017.

12.07.2017 представником відповідача-1 було подано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач зазначає, що земельна ділянка передана відповідачу-2 за спірним договором була сформована та передана у оренду у відповідності до норм чинного законодавства, а крім того, спірний договір не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача, у зв'язку з чим, підстави для задоволення позову відсутні.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши думку представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника відповідача-2.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Громадська організація «Фронт за реформи» звернулась з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 2,1495 га кадастровий номер :01:089:0222, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Г. Сковороди, будинок 11, який укладений 24.03.2016 між Ірпінською міською радою та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд».

Оригінал цього договору не був наданий позивачем для огляду у судовому засіданні, як то вимагалось ухвалою суду від 24.03.2017, однак відповідачами факт укладення такого договору не спростований.

Ірпінською міською радою (орендодавець) та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд» (орендар) укладений договір оренди земельної ділянки по м.Ірпінь від 24.03.2016, відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку на підставі рішення 9 сесії сьомого скликання Ірпінської міської ради від 11.03.2016 №667-VІІ для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, яка знаходиться за адресою: місто Ірпінь, вулиця Г. Сковороди, 11, загальною площею 2,1495га кадастровий номер :01:089:0222, в тому числі 2,1495га - землі житлової і громадської забудови (арк. с. 14-25).

Договір укладений на 5 років з 11.03.2016 по 11.03.2021, після закінчення якого орендар має переважне право поновлення договору на новий строк (пункти 81, 8.2 договору).

Відповідно до приписів статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частин першої - третьої, п'ятої та шостої статті 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Громадська організація «Фронт за реформи» не є стороною цього договору оренди.

Частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивачами відповідно до частини другої статті 21 цього Кодексу є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно частин першої, другої статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Нормами частин першої, другої статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права; визнання правочину недійсним

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи зазначених статей Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.

За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

З огляду на зазначені приписи, правила кожна особа має право на захист, у тому числі, судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов'язків елемент конкретного суб'єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб'єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 Цивільного кодексу України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину.

Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Громадська організація «Фронт за реформи» не є стороною цього договору оренди, що не заперечується сторонами.

На час розгляду цієї справи судом, Громадська організація «Фронт за реформи» не має права власності чи речового права на предмет договору оренди земельної ділянки від 24.03.2016 - земельну ділянку площею 2,1495 га кадастровий номер :01:089:0222, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вул..Г.Сковороди, 11; не претендує, щоб ця земельна ділянка була передана їй у володіння.

Докази наявності у Громадської організації «Фронт за реформи» її власних прав, подальша можливість законної реалізації яких залежить від повернення сторін договору оренди від 24.03.2016 земельної ділянки кадастровий номер :01:089:0222 у становище, що існувало до його укладення, відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що власні права чи охоронювані законом інтереси Громадської організації «Фронт за реформи» укладенням між Ірпінською міською радою та Комунальним підприємством «Ірпіньжитлоінвестбуд» договору оренди земельної ділянки площею 2,1495га кадастровий номер :01:089:0222, що знаходиться за адресою Київська область, місто Ірпінь, вулиця Г. Сковороди, будинок 11, не порушені.

Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013 № 12-рп/2013 у справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» у взаємозв'язку із положеннями пункту «г» частини 1 статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» зазначено, що громадська організація може захищати в суді особисті немайнові та майнові права як своїх членів, так і права та охоронювані законом інтереси інших осіб, які звернулися до неї за таким захистом, лише у випадках, якщо таке повноваження передбачено у її статутних документах та якщо відповідний закон визначає право громадської організації звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших осіб.

Закон України «Про громадські об'єднання» не передбачає право громадських об'єднань на звернення до суду за захистом інтересів інших осіб, у тому числі і засновників таких об'єднань, органів державної влади, органів місцевого самоврядування; відсутні такі положення і в законодавстві, що регламентує земельні правовідносини, Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні». Правові підстави для звернення громадських організацій до господарського суду за захистом суспільних інтересів або спільних інтересів територіальної громади, у правовідносинах, що пов'язані з наданням у власність чи користування земельних ділянок, чинним законодавством наразі не визначені (аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України від 13 грудня 2016 року у справі № 922/2114/16).

За таких обставин, підстави для задоволення позову Громадської організації «Фронт за реформи» відсутні, про що зазначив у своєму рішенні суд першої інстанції.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації «Фронт за реформи» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2017 року по справі № 911/826/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 911/826/17 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

І.А. Іоннікова