РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017Справа №910/8937/17

За позовом публічного акціонерного товариства «Центренерго»

До відповідача державного підприємства «Державна вугільна компанія»

Про стягнення 660802,40 грн. збитків

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Савєльєв С.І. (за дов.)

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Центренерго» до державного підприємства (далі - ДП) «Державна вугільна компанія» про стягнення за договором поставки вугілля № 111/6 від 30.01.2015 660802,40 грн. збитків.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

У лютому, березні 2016 року, січні 2017 відповідач, в порушення п.п. 201.7, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та п. 8.5 договору поставки вугілля № 111/6 від 30.01.2015, не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначена бездіяльність відповідача призвела до втрати ПАТ «Центренерго» можливості зареєструвати податковий кредит на вказану суму. Внаслідок втрати можливості зареєструвати податковий кредит позивач змушений сплатити податок на додану вартість у сумі 300969715,00 грн. (в тому числі 660802,40 грн., які у разі дотримання відповідачем умов договору та норм податкового законодавства позивач відніс би до податкового кредиту).

Суд своєю ухвалою від 02.06.2017 порушив провадження у справі № 910/8937/17.

Відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаних з нею інших справ № 826/8948/16 за позовом державного підприємства «Державна вугільна компанія» до Державної фіскальної служби України, третя особа Міністерство фінансів України, про зобов'язання вчинити дії, та до 826/15863/16 за позовом державного підприємства «Державна вугільна компанія» до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, третя особа ПАТ «Центренерго» про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії.

Суд клопотання відхилив як необґрунтоване, оскільки відсутні обставини, які би свідчили про неможливість вирішення даної справи до вирішення справ № 826/8948/16 та 826/15863/16 .

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

30.01.2015 публічне акціонерне товариство «Центренерго» (покупець) та державне підприємство «Державна вугільна компанія» (постачальник) уклали договір поставки вугілля № 111/6 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця вугільну продукцію (далі - вугілля) в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, по реквізитах та ціні, погодженими сторонами в цьому Договорі.

Відповідно до п. 8.5 Договору постачальник зобов'язаний своєчасно скласти та зареєструвати податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної).

Згідно з п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

При цьому згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку на додану вартість, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

На виконання умов Договору відповідач поставив позивачу з лютого 2016 року по квітень 2016 року 89194,97 тонни вугілля, за перевезення якого ПАТ «Центренерго» було відшкодовано на користь ДГІ «Державна вугільна компанія» вартість залізничного тарифу (провізної плати) у сумі 3964814,40 грн. (в т.ч. ПДВ 660 802,40 грн), що підтверджується актами приймання-передачі вугільної продукції, відповідними платіжними дорученнями (відшкодування залізничного тарифу (провізної плати) 3482362,80 грн., в т.ч. ПДВ - 580393,80 грн.) та угодою про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму у розмірі 2097777,30 грн. між ПАТ «Центренерго» та ДП «Державна вугільна компанія» від 23.01.2017 (відшкодування залізничного тарифу (провізної плати) 482451,60 грн., в т.ч. ПДВ - 80408,60 грн. ).

Однак відповідач не зареєстрував в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на суму податку на додану вартість, сплаченого позивачем у лютому, березні 2016 року, січні 2017 року при відшкодуванні вартості залізничного тарифу (провізної плати), у розмірі 660802,40 грн.

Зазначена бездіяльність відповідача призвела до втрати ПАТ «Центренерго» можливості зареєструвати податковий кредит з податку на додану вартість та зменшити зобов'язання з вказаного податку, внаслідок чого ПАТ «Центренерго»:

після сплину 60 календарних днів з дати здійснення відшкодування тарифу (провізної плати) згідно з платіжним дорученням № 838 від 23.02.2016 у сумі 1227985,20 грн. (в т.ч. ПДВ 204664,20 грн.) сплатило 27500000,00 грн. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 1840 від 29.04.2016;

після сплину 60 календарних днів з дати здійснення відшкодування тарифу (провізної плати) згідно з платіжним дорученням № 1058 від 12.03.2016 у сумі 1000000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 166666,67 грн.) сплатило 88000000,00 грн. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 2038 від 13.05.2016;

після сплину 60 календарних днів з дати здійснення відшкодування тарифу (провізної плати) згідно з платіжним дорученням № 1209 від 21.03.2016 у сумі 1254377,60 грн. (в т.ч. ПДВ 209 062,93 грн.) сплатило 102000000,00 грн. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №2489 від 14.06.2016;

після сплину 60 календарних днів з дати здійснення відшкодування тарифу (провізної плати) згідно з угодою про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог на суму у розмірі 20972777,30 грн. між ПАТ «Центренерго» та ДП «Державна вугільна компанія» від 23.01.2017 у сумі 482451,60 грн. (в т.ч. ПДВ 80408,60 грн.) сплатило 83469715,00 грн. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 1323 від 29.03.2017.

Відповідно до п. 8.7 Договору у разі несвоєчасної реєстрації або відсутності реєстрації податкових накладних, в результаті чого покупець втратить право на податковий кредит за вказаними податковими накладними, постачальник зобов'язаний протягом 5 робочих днів з дати відправки покупцем відповідної вимоги постачальнику сплатити покупцю грошові кошти в розмірі, що дорівнює сумі ПДВ, зазначеній у вказаних податкових накладних та відшкодувати витрати з податку на прибуток, нарахованого на зазначені суми ПДВ.

23.02.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією від 22.02.2016 № 8-04/671 про салату грошового зобов'язання, що вникло з порушення норм податкового законодавства.

Відповідач не надав відповіді на претензію.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включається додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства «Державна вугільна компанія» (вул. Б. Хмельницького, 16-22, офіс 604, м. Київ, 01030, код 39388266) на користь публічного акціонерного товариства «Центренерго» (вул. Козацька, 120/4, літера «Є», м. Київ, 03022, код 22927045) 660802,40 грн., 9912,04 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 01.08. 2017

Суддя С. А. Ковтун