ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Справа № 910/1315/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіШевчук С.Р. (доповідач)
суддівДемидової А.М., Картере В.І.
розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Термінал"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017
у справі№910/1315/16 Господарського суду Житомирської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Термінал"
доПублічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаОСОБА_4
за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаПриватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Літвінчука Ігоря Анатолійовича
провизнання виконавчого напису нотаріуса №8976 від 19.12.2014 року таким, що не підлягає виконанню
в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: Гуртовенко Р.М., довір. від 20.03.2017;

- відповідача: Кочін Г.І., довір від 29.12.2016 №30-1/56389;

- третьої особи 1: не з'явились;

- третьої особи 2: не з'явились;

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_4, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігоря Анатолійовича, про визнання виконавчого напису нотаріуса №8976 від 19.12.2014 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 18.04.2016 у справі №910/1315/16, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2016, позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8976, вчинений 19.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.08.2016 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 та рішення Господарського суду Житомирської області від 18.04.2016 скасовано, справу скеровано до Господарського суду Житомирської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 26.09.2016 у справі №910/1315/16 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я. ) позов задоволено, виконавчий напис нотаріуса від 19.12.2014, зареєстрований в реєстрі за №8976, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А., згідно якого звернуто стягнення на нежитлові будівлі загальною площею 288,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ТОВ "Термінал", визнано таким, що не підлягає виконанню. Присуджено до стягнення з ПАТ "УкрСиббанк" на користь ТОВ "Термінал" 2067,00 грн. судового збору.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 у справі №910/1315/16 (головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді Філіпова Т.Л., Гудак А.В.) рішення Господарського суду Житомирської області від 26.09.2016 у справі №910/1315/16 скасовано з прийняттям у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Судом також присуджено до стягнення з ТОВ "Термінал" на користь ПАТ "УкрСиббанк" 2 273,70 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Не погоджуючись із прийнятою у справі постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017, а рішення господарського суду Житомирської області 26.09.2016 залишити без змін. Наголошує на тому, що нотаріусом вчинено виконавчий напис за відсутності безспірності вимог, оскільки сума, визначена банком у претензії не відповідає сумі, вказаній у виконавчому написі. Крім цього, банком не було надано нотаріусу доказів надсилання претензії майновому поручителю та боржнику - квитанції про надання послуг зв'язку та опису вкладення.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", у якому банк просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін, з мотивів, у ній викладених.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 08.05.2008 між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ "УкрСиббанк" (банк) та громадянином ОСОБА_4 (позичальник) був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, долар США, в сумі 60000,00 (Шістдесят тисяч доларів США 00 цнт.), що дорівнює еквіваленту 303000,00 (Триста три тисячі грн. 00 коп.) гривень за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі (п.1.1 договору від 08.05.2008).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту, 08.05.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал" (іпотекодавець, позивач) та АКІБ "УкрСиббанк" (іпотекодержатель, відповідач) був укладений договір іпотеки, предметом якого є адмінпобутове приміщення (приміщення за №№1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-8) літ."А", цегла, загальною площею 100,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності позивачу, вартість предмету іпотеки становить 812287,00грн. (т.1, а.с.28-29).

Договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. 08.05.2008р. та зареєстровано в реєстрі за № 8163.

Договором про внесення змін та доповнень від 06.01.2009 року до Договору іпотеки від 08.05.2008р. сторони погодили викласти п.1.1 в наступній редакції:

Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно - нежитлові будівлі загальною площею 288,6 кв.м., а саме: господарську будівлю літ. "Б", площею 79,2 кв.м., господарську будівлю літ. "В", площею 44,1 кв.м., господарську будівлю літ. "Д", площею 15,0 кв.м., господарську будівлю літ. "Е", площею 21,5 кв.м., господарську будівлю літ. "Ж", площею 28,9 кв.м., господарську будівлю літ. "И", площею 59,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ТОВ "Термінал".

Внаслідок неналежного виконання боржником ОСОБА_4 прийнятих на себе зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.05.2008р., відповідач звернувся до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.

19.12.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвінчуком І.А. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8976, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 288,6 кв.м., а саме: господарську будівлю літ. "Б", площею 79,2 кв.м., господарську будівлю літ. "В", площею 44,1 кв.м., господарську будівлю літ. "Д", площею 15,0 кв.м., господарську будівлю літ. "Е", площею 21,5 кв.м., господарську будівлю літ. "Ж", площею 28,9 кв.м., господарську будівлю літ. "И", площею 59,6 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належать на праві власності ТОВ "Термінал".

07.09.2015 старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби Житомирського управління юстиції, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 8976 від 19.12.2014 року, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48618027 (т.1, а.с.30).

Предметом спору у справі, що переглядається є вимога товариства визнати виконавчий напис від 19.12.2014 реєстраційний номер 8976 таким, що не підлягає виконанню, як такий, що було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме - без доказів спливу тридцяти днів з моменту надісланого іпотекодержателем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцем, а також у зв'язку з тим, що розмір заборгованості не є безспірним.

Розглядаючи спір по суті заявлених вимог, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли до протилежних висновків.

Так, місцевий господарський суд задовольняючи позовні вимоги, керувався положеннями статті 18 Цивільного кодексу України, частини 1 статті 7, статей 33, 35 Закону України "Про іпотеку", пункту 2.3 статті 2 глави 16 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" , пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" від 29.06.1999 № 1172 та прийшов до висновку, що ПАТ "УкрСиббанк", в порушення п.6.2 договору, не дотримав порядку належного повідомлення боржника та іпотекодавця про дострокове погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 08.05.2008. Недотримання вказаних вимог закону є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису, але не перешкоджає зверненню з позовом до боржника про виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання відповідно до частини 2 статті 35 Закону України "Про іпотеку". До того ж, за висновком місцевого суду подані нотаріусу документи не підтверджують безспірність заборгованості боржника, оскільки розмір заборгованості, визначений у виконавчому написі нотаріуса, становить 26833,84 дол. США, в той час, як у вимогах про дострокове повернення коштів загальна сума боргу становить 27 000,03 дол. США.

Натомість, апеляційний суд, скасовуючи прийняте у справі рішення та відмовляючи у задоволенні позовних вимог керувався висновками стосовно відсутності правових підстав для визнання виконавчого напису від 19.12.2014 реєстраційний номер 8976 таким, що не підлягає виконанню з огляду на встановлені ним обставини повідомлення як боржника, так і іпотекодавця у спосіб визначений договором іпотеки та статтею 35 Закону України "Про нотаріат, а також обставини підтвердження поданими нотаріусу документами безспірності вимог банку до боржника.

Переглядаючи справу у касаційному порядку, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції стосовно відсутності фактичних та відповідно правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Термінал" у зв'язку з наступним.

Іпотека, відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У частини 1 статті 575 Цивільного Кодексу України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

За приписами статті 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено надіслання іпотекодержателем іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушень основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору та право іпотекодержателя прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, якщо протягом встановленого строку вказана вимога залишається без задоволення.

На підставі частин 1, 2 статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172 Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, (у редакції на момент вчинення спірного виконавчого напису) у пункті 1-1 відносить до таких документів іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов'язанням до закінчення строку виконання основного зобов'язання. Згідно з наведеною нормою для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов'язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" також передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, у п.п. 3.1, 3.5 глави 16 розділу ІІ передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172.

Тобто, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Як встановлено апеляційним судом, банком на підтвердження безспірності своїх вимог нотаріусу були подані наступні документи:

оригінал Кредитного договору;

оригінал Додаткової угоди №1 від 06.01.2009 до Кредитного договору;

оригінал Договору іпотеки;

оригінал Договору про внесення змін та доповнень від 06.01.2009 до Договору іпотеки;

розрахунок заборгованості за Кредитним договором №0 від 08.05.2008;

вимога Позичальнику за вих. №30-11/18258 від 28.10.2014;

вимога Позивачу в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" за вих. №30-11/18257 від 28.10.2014;

рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень на ім'я Позичальника та Позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач наголошував на тому, що банк не повідомив його та боржника за кредитним договором у спосіб, визначений кредитним договором про необхідність дострокового погашення кредиту та про наміри звернути стягнення на іпотечне майно шляхом вчинення виконавчого напису. Товариство неодноразово і під час апеляційного та касаційного перегляду справи вказувало на відсутність опису вкладення у цінний лист, надісланий йому із вимогою за вих. №30-11/18257 від 28.10.2014, що унеможливлює встановлення вміст конверту та встановлення того, що згаданим листом банком на адресу іпотекодавця надсилалася саме вимога за вих. №30-11/18257 від 28.10.2014, а не інший документ.

Як встановлено апеляційним судом, відповідно до п. 6.2 договору про надання споживчого кредиту від 08.05.2008, у разі застосування банком права дострокового повернення всієї суми кредиту, банк повідомляє позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за договором, шляхом направлення відповідної письмової вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою позичальника; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту.

Водночас, згідно з п. 6.5 Договору іпотеки листування між сторонами за договором здійснюється шляхом направлення, надання однією стороною відповідних повідомлень (рекомендованих листів) іншій стороні на її адресу, що зазначена в розділі "Адреси, Банківські реквізити та підписи сторін" даного договору або за іншою адресою, про яку Сторона повідомила іншій Стороні при зміні адреси, підтвердження факту відправлення повідомлення (рекомендованого листа) є поштова квитанція або інший поштовий документ, що підтверджує факт відправки або вручення або отримання повідомлення. Сторони погодили, що адреса Іпотекодержателя для листування, вважається місцем виконання Сторонами зобов'язань за цим договором.

Апеляційним судом з'ясовано, що 29.10.2014 Відповідач надіслав на адресу Позичальника та Позивача вимоги про погашення простроченого зобов'язання за Кредитним договором (вимога Позичальнику за вих. №30-11/18258 від 28.10.2014 вимога Позивачу в порядку статті 35 Закону України "Про іпотеку" за вих. №30-11/18257 від 28.10.2014), якими було попереджено, що у разі не погашення простроченої заборгованості, Банк вимагатиме виконання Позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором у повному обсязі, також буде вимушений вжити заходів щодо дострокового повернення суми кредиту, що залишилась, сплати нарахованих процентів шляхом використання свого права щодо звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підтвердження відправлення та отримання даних вимог ТОВ "Термінал" та ОСОБА_4, апелянт - АТ "УкрСиббанк" надав письмові вимоги та рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 62-67, т. 2).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції стосовно підтвердження направлення як боржнику, так і іпотекодавцю вимоги про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та про наміри звернути стягнення на іпотечне майно. При цьому, відсутність опису вкладення та доводи товариства стосовно неотримання ним згаданої претензії, на наявності повідомлення про вручення згаданого листа та відсутності доказів, що згаданий лист містив інші документи, а не вимогу банку за вих. №30-11/18257 від 28.10.2014, не спростовують наведені висновку суду.

Крім цього, позивач наголошував на тому, що подані банком нотаріусу документи не підтверджують безспірних вимог банку до боржника.

Спростовуючи викладені доводи, апеляційним судом встановлено, що подані банком документи відповідають пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, (у редакції на момент вчинення спірного виконавчого напису), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 за №1172. Крім цього, посилаючись на відсутність безспірності вимог банку, позивач та третя особа (як боржник за кредитом) на надали доказів невідповідності наданого банком нотаріусу розрахунку, зокрема квитанції про сплату боргу, контр-розрахунок тощо.

Безпідставними є доводи заявника касаційної скарги про те, що висновки апеляційного суду щодо безспірності вимог банку спростовуються наявністю спору між кредитором та боржником щодо суми боргу за кредитним договором, що підтверджується цивільною справою №296/11739/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.05.2008у poзмірі 26 833,84 доларів США та пені у poзмipi 7 484,62 грн.

Апеляційним судом встановлено, що на виконання вимог ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 11.04.2017 у справі №910/1315/16, Корольовський районний суд м. Житомира повідомив, що у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира суду перебуває згадана справа. Однак, матеріали вказаної позовної заяви на адресу Корольовського районного суду м. Житомира надійшли 24.12.2014 за вхідним номером 36872, за допомогою засобів поштового зв'язку з відміткою на конверті "Київ Спецзв'язок 6135 23 грудня 2014". До провадження заява була прийнята на початку 2015 року. Станом на 27.04.2017 рішення у даній справi не ухвалене.

Отже, апеляційний суд дійшов мотивованого висновку про те, що на день вчинення виконавчого напису 19.12.2014 був відсутній спір щодо вимог про стягнення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 08.05.2008.

Таким чином, колегія суддів вважає, що викладені у касаційній скарзі доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал" про порушення апеляційним судом статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат", пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" не спростовують правильні висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судами обставин, що в силу положень статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень касаційної інстанції.

При цьому перевіривши відповідно до частини другої статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення у постанові, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним господарським судом в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи, їм дана належна юридична оцінка, порушень норм чинного законодавства не вбачається, у зв'язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги, скасування оскаржуваної постанови та залишення рішення місцевого суду без змін - відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.05.2017 у справі №910/1315/16 залишити без змін.

Головуючий суддя С.Р. Шевчук

С у д д я А.М. Демидова

С у д д я В.І. Картере