ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р.Справа № 922/1719/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод", Дніпропетровськ
до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 21.06.17;

відповідача - ОСОБА_4, довіреність №2/1851 від 19.06.17;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. поф. ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих грошей, в якому позивач просить стягнути з відповідача суму грошових коштів у розмірі 42854,40 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

В обгрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що ним були оплачені рахунки відповідача виставлені за проведення експертних досліджень на загальну суму 42854,40 грн., замовником яких є Дніпропетровська митниця ДФС, а відповідачем безпідставно отримано грошові кошти, оскільки експертною установою порушені строки проведення досліджень, встановлених ст. 357 Митного кодексу України та дослідження відповідачем взагалі проведені були. Окрім того, позивач вказає на те, що відповідно до ч. 20 ст. 357 МКУ оплата проведення досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів здійнюється за рахунок коштів державного бюджету, а не декларанта, в зв'язку з чим, позивач і просить стягнути з відповідача отримані кошти на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 20.06.2017 о 10:30 год.

19.06.2017 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позов за вх. № 20038, який долучений судом до матеріалів справи.

20.06.2017 від позивача до канцелярії суду надійши довідки за вх. № 20205 щодо відсутності між сторонами іншої справи про той же предмет та з тих же підстав та №20206 щодо відсутності між сторонами інших правовідносин, крім зазначених у позовній заяві. Надані до суду довідки долучені судом до матерівлів справи.

В судовому засіданні 26.07.2017 була оголошена перерва до 26.07.2017 для необхідності надання сторонами додаткових письмових пояснень.

26.07.2017 після судового засідання представником позивача до канцелярії суду були подані додаткові пояснення за вх. № 23898, які долучені судом до матеріалів справи.

Після перерви в судовому засіданні розгляд справи було продовжено 26.07.2017 об 11:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в поному обсязі.

Представник відповідача звернувся з усним клопотанн щодо надання часу для подання додаткових доказів до суду на підтвердження своєї правової позиції.

Задовольняючи усне клопотання відповідача, судом була оголошена перерва в судовому засіданні до 15:00 год.

Після перерви в судовому засіданні розгляд справи було продовжено 26.07.2017 об 15:00 год.

Представник позивача наполягав на зодовленні позовних вимог з підстав викладених у позові та додаткових поясненнях.

Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, зазначаючи про правомірність отримання оплати за проведення призначених досліджень. На підтвердження своєї позиції, представником відповідача була надана довідка за вх. № 24000, в якій було експертною установою повідомлено, що експертні дослідження спиртовмісних сумішей №№ 4434, 4410, 4432, 4433 за замовленням заступника начальника м/п "Північний" начальника ВМО № 1 Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_1 завершенні 07.07.2017. В додаток до довідки до суду були надані копії супровідних листів до висновків №№ 4434, 4410, 4432, 4433, які долучені до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 Митного кодексу України за письмовою заявою власника товарів або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися навантаження, вивантаження, перевантаження, усунення пошкоджень упаковки, розпакування, упакування, перепакування, зважування та визначення інших істотних характеристик товарів, що перебувають під митним контролем, взяття проб та зразків таких товарів, зміна ідентифікаційних знаків чи маркування на цих товарах або їх упаковці, транспортних засобах комерційного призначення, а також заміна транспортного засобу комерційного призначення. Зазначені операції здійснюються за рахунок власника товарів, що переміщуються через митний кордон України, або уповноваженої ним особи. У разі відмови у наданні дозволу на здійснення зазначених операцій орган доходів і зборів зобовязаний невідкладно письмово повідомити особу, яка звернулася із заявою про надання такого дозволу, про причини і підстави відмови.

Відповідно до ч. 2 вказаної статтіу встановлених цим Кодексом випадках органи доходів і зборів з власної ініціативи або з ініціативи правоохоронних органів мають право у письмовій формі вимагати від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України, проведення операцій, передбачених частиною першою цієї статті. У такому разі витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються органом, з ініціативи якого вони проводилися. Якщо в результаті проведення таких операцій виявлено порушення законодавства України, витрати на проведення зазначених операцій відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів комерційного призначення або уповноваженими ними особами.

Так, 16.03.2017 посадовими особами Дніпропетровської митниці ДФС митного посту "Північний" ВМО № 1 у присутності власника ТОВ "Сімферопольський виноконьячний завод" (далі - Товариство, Позивач) були відібрані проби та зразки товару: "Спирт коньчний 5- ти річної витримки для використання у власному виробництві алкогольних напоїв - 25000 л" виробництва ТОВ "ГЕО-АЛКО" (Грузія) (далі за текстом - Товар), відповідно до актів №UA 110150/2017/200685, №UA110150/2017/200681, №UA 110150/2017/200680, №UA 110150/2017/200689 з метою проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Згідно до Наказу Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 1058 "Порядок взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз)" 20.03.2017 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса МЮ України (далі - Інститут, Відповідач) були передані проби та зразки вищевказаного товару для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Виставлені Інститутом рахунки на оплату експертих досліджень № 956, 957, 958, 959 від 06.04.2017, кожний на суму 10713,60 грн., були оплачені позивачем на загальну суму 42854,40, що підтверджується платіжними дорученнями № 1110 від 11.04.2017, № 1111 від 11.04.2017, № 1112 від 11.04.2017, № 1113 від 11.04.2017.

21.04.2017 Товариством був направлений лист на ім'я начальника Дніпропетровської митниці ДФС з викладенням претензій Товариства, які полягали в тому, що невиконання Інститутом зобов'язань щодо проведення дослідження проб (зразків) Товару призвело до блокування господарської діяльності Товариства, виникнення простою контейнирів в зоні митного контролю, неповернення передоплати, яка була внесена Товариством за митне оформлення вантажу в сумі 925000,00 грн.

Також 21.04.2017 позивач звернувся до відповідача листом № 354, в якому просив негайно повідомити результати експертних досліджень посадовим особам Дніпропетровської митниці ДФС.

Листом від 28.04.2017 № 793/10/04-50-67-01 Дніпропетровська митниця повідомила позивача, що з метою з'ясування результатів проведення досліджень направлено листа на адресу Інституту, проте станом на 27.04.2017 відповіді від експертної установи не надходило.

Окрім того, 27.04.2017 позивач звернувся до відповідача з листом № 27-04/2017, в якому вказував, що строк проведення дослідження, який встановлений ст. 357 МКУ вже минув та станом на 27.04.2017 експертне дослідження Інститутом не проведено, в зв'язку з чим Товариство просить повернути сплачені кошти за проведення призначених дсліджень.

На звернення позивача відповідач листами від 16.05.2017 № 2/1403 та від 24.05.2017 № 2/1516 повідомив Товариство, що експертні дослідження проводяться на підставі відповідних запитів, що надійшли з Дніпропетровської митниці ДФС, яка є безпосередньо органом, що призначив експертні дослідження, а отже зняття з виконання відповідних експертних досліджень, повернення об'єктів дослідження замовнику, а також повернення грошей сплачених за проведення експертного дослідження, може бути здійснене, відповідно до п. 2.2. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами та доповненнями) після надходження до ХНДІСЕ відповідного документального підтвердження щодо здійснення цих дій від органу, що призначив експертні дослідження. Також позивача було повідомлено, що відповідно до п. 1.13 вищезгаданої Інструкції експертні дослідження будуть проведені протягом 90 календавних днів з дня оплати вартості експертних досліджень.

Не погодившись з відмовою відповідача щодо повернення коштів сплачених за проведення експертних досліджень, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 42854,40 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Надаючи правову кваліфікацію вказаній вимозі, суд виходить з наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 1212 ЦКУ особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦКУ, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Вказаною нормою визначені загальні умови існування цивільно-правових зобов'язань, що виникають у зв'язку із так званим безпідставним збагаченням, тобто набуттям або збереженням майна без достатньої правової підстави.

Зобов'язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов'язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків (ст. 11 ЦК).

Як вбачається з позовної заяви, позивач в обгрунтування своєї позиції посилається на ч. 20 ст. 357 МКУ, відповідно до якої експертні дослідження повинні проводитись за кошти державного бюджету.

Проте, слід звернути увагу, що в даному випадку дана норма не може бути застосована, тому що в своїй роботі, при проведенні експертних досліджень судові експерти ХНДІСЕ керуються Законом України «Про судову експертизу» (надалі Закон) та Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року за № 53/5 зі змінами та доповненнями (надалі Інструкція).

Так, відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" проведення інших експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. Оплата експертних досліджень, що проводяться в ХНДІСЕ, регулюється саме ч. 6 ст. 15 вказаного Закону, оскільки ці дослідження не відносяться до вказаних у ч. 3, 4 Закону.

Крім того, Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2 не відноситься до спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч. 1 ст. 357 МКУ), а відповідно до ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" ХНДІСЕ є державною спеціалізованою установою і належить до науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України, а фахівці, що проводять експертні дослідження, мають кваліфікацію судового експерта, а тому посилання Позивача на ч. 20 ст. 357 МКУ, відповідно до якої експертні дослідження повинні проводитись за рахунок державного бюджету, є помилковим.

Разом з цим, з матеріалів справи, а саме з листа позивача № 354 від 21.04.2017, який був надісланий на адресу Інституту вбачається, що позивач добровільно сплатив рахунки, які були виставлені на проведення експертизи. Так, у вказаному листі було зазначено: "Товариство не зобов'язано сплачувати послуги Інституту, але враховуючи, що державні органи не мають кошти для сплати експертних послуг та Товариство заікавлене в об'єктивному та швидкому проведенні експертизи, 11 квітня 2017 року на підставі наданих Інститутом рахунків № 956, 957, 958, 959 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" сплатило за кожне експертне дослідження 10713,60 грн., взагалом 42854,40 грн."

Також суд вважає безпідставним посилання позивача на ст. 357 Митного кодексу України, відповідно до якої дослідження (аналіз, експертиза) проб (зразків) проводиться протягом 10 днів після їх надходження до спеціалізованого органу з питань експертизи.

Так, відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року за № 53/5 зі змінами та доповненнями: строк встановлюється залежно від складності дослідження, з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу). У разі значного завантаження експерта та знаходження в нього на виконанні одночасно понад десяти експертиз, у тому числі комісійних та комплексних, вказані терміни можуть бути переглянуті або встановлені додатково з урахуванням необхідного реального часу на їх виконання.

В листі ХНДІСЕ від 24.05.2017 за № 2/1516, який було надіслано на адресу Позивача, було вказано, що експертні дослідження будуть проведені ротягом 90 календарних днів з дня оплати вартості експертних досліджень, у звязку з великим навантаженням експертів ХНДІСЕ з дослідження спиртовмісних сумішей, значною кількістю обєктів які необхідно дослідити, необхідністю проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів (п. 1.13 Інструкції).

Тобто, враховуючи те, що рахунки за проведення експертних досліджень були сплачені 11.04.2017, строк на виконання експертних досліджень має сплинути 11.07.2017 року.

Експертні дослідження спиртовмісних сумішей №№ 4434, 4410, 4432, 4433 за замовлення заступника начальника м/п "Північний" начальника ВМО № 1 Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_1 були завершені 07.07.2017 та висновки надіслані замовнику, про що свідчать супровідні листи, що знаходяться в матеріалах справи.

Враховуючи викладене та встановлені під час розгляду справи факти, дають підстави дійти висновку про необгрунтованість позовних вимог та суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в позові, судові витрати у даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 16, 21, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 28.07.2017 р.

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/1719/17