ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

03.07.2017р. № 905/1476/17 Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В., розглянувши позовну заяву за вх. № 17705/17 від 30.06.2017р. та додані до неї матеріали

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго»

про стягнення 11 046,55 грн.,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд стягнути з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» суму заборгованості у розмірі 11 046,55 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору та його розмір передбачені Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VІ.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1600 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240000 грн.).

Виходячи із встановленої ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору, з урахуванням заявленого позивачем до стягнення у даній справі з відповідача розміру заборгованості 11 046 грн., позивачем має бути сплачено судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Між тим, у додатку до позовної заяви відсутні документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Водночас, до позовної заяви надано заяву за вх. № 17752/17 від 30.06.2017р., згідно з якою ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» просить суд відстрочити оплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі з посиланням на початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 р., на важке фінансове становище банку та його неплатоспроможність. Вказане клопотання підписано уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2

В силу положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно з ст.4 вказаного Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Отже, наведене свідчить про те, що діяльність Фонду у будь-якому випадку повязана з виведенням з ринку саме неплатоспроможних банків, з огляду на що, посилання заявника на скрутне фінансове становище банку відхиляються господарським судом.

Частиною 1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює, зокрема, такі повноваження: вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2 від 05.07.2012р., до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

Тобто саме до повноважень Фонду належить затвердження відповідного кошторису витрат, в тому числі включення до цього кошторису витрат на оплату судового збору. Між тим, заявником не надано до суду такого кошторису витрат, затвердженого Фондом, а тому, відповідно, господарський суд позбавлений можливості встановити відсутність у нього коштів передбачених на сплату судового збору на час подання позовної заяви до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що заявником не доведено те, що майновий стан останнього перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, а отже і про відмову у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи те, що заявником не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також з огляду на висновки суду про відмову у задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору, господарський суд повертає позовну заяву ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_1» без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Окрім того, в силу приписів ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Між тим, у додатку документів до позовної заяви відсутні документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів, що в силу вимог п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України також є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 30.06.2017р. місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» є: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського, буд.8.

В силу вимог ч.3 ст.63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Одночасно, господарський суд також звертає увагу позивача на вимоги ст.36 ГПК України, відповідно до якої письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, та на необхідності їх дотримання при можливому повторному зверненні до суду з позовом.

Керуючись п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» і додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява на 2 арк. із доданими документами на 18 арк., заява про відстрочку сплати судового збору на 2 арк., копія конверту.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя Л.В. Ніколаєва