ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Справа № 925/540/17

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача ОСОБА_2 за посадою, ОСОБА_3 за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Черкаської обласної спілки споживчих товариств

до Мошнівської сільської ради с.Мошни Черкаського району

про визнання недійсним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, посилаючись на те, що він є власником універмагу з прибудовами та підвалом, що знаходяться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 366 та магазину «Госптовари», що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 38, і які розташовані на земельній ділянці площею 0,1745 га. заявив позов, в якому просить суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Мошнівської сільської ради від 23.03.2017 р. № 20-11/VII Про розгляд звернення Черкаської обласної спілки споживчих товариств;

- зобов'язати Мошнівську сільську раду на найближчій сесії, після набрання рішенням законної сили, розглянути заяву(клопотання) Черкаської обласної спілки споживчих товариств щодо придбання у власність земельної ділянки площею 0,1745 га за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36 б-38 відповідно до чинного законодавства;

- судові витрати покласти на відповідача.

09.06.2017 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в позивач просив суд:

- визнати недійсним та скасувати рішення Мошнівської сільської ради від 23.03.2017 p. № 20-11/VII Про розгляд звернення Черкаської обласної спілки споживчих товариств.

- зобов'язати Мошнівську сільську раду на найближчій сесії, після набрання рішенням законної сили, розглянути заяву (клопотання) Черкаської обласної спілки споживчих товариств щодо придбання у власність земельної ділянки площею 0,1745 га, кадастровий номер :03:001:0281, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36б-38 відповідно до чинного законодавства.

- судові витрати покласти на відповідача.

Розгляд справи по суті суд розпочав 14.06.2017.

ГПК України, зокрема ст.22 України не передбачено права позивача на подання заяв про «уточнення позовних вимог». Відтак, виходячи із її змісту, із змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, суд розцінює заяву позивача від 09.07.2017 як заяву про зміну предмета позову, викладеного у п.2 резолютивної частини позовної заяви, що подана до початку розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Відповідач у письмових запереченнях та його представники в судовому засіданні заперечували проти заявлених вимог вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими посилаючись на те, що 23.03.2017 сільрадою прийняте одноголосне рішення про те, що Мошнівська громада на даний час не вбачає необхідності відчуження земельної ділянки з комунальної власності, і яке взагалі не містить відмови у задоволенні заяви позивача щодо придбання у власність земельної ділянки площею 0,1745 га за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36 б-38.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є визнання недійсним рішення Мошнівської сільської ради від 23.03.2017 р. № 20-11/VII Про розгляд звернення Черкаської обласної спілки споживчих товариств та його скасування, а також спонукання відповідача розглянути заяву (клопотання) Черкаської обласної спілки споживчих товариств щодо придбання у власність земельної ділянки площею 0,1745 га, кадастровий номер :03:001:0281, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36б-38 відповідно до чинного земельного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що Черкаська обласна спілка споживчих товариств із 17.08.2013 є власником універмагу з прибудовами та підвалом, що знаходяться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 366 та магазину «Госптовари», що знаходиться за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 38, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копіями Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8109107 та № 8590386 і не оспорюється відповідачем (а.с.10-11).

Вищевказані об'єкти нерухомості розташовані на земельній ділянці площею 0,1745 га, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні матеріалами проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1745 га позивачу в оренду, затвердженого рішенням Мошнівської сільради від 19.04.2016 № 8-9/VII (а.с.71-75).

З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст.377 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) і ст.120 Земельного кодексу України (далі ЗК України).

Суд переконаний, що таке право користувач має оформити у встановленому законодавством порядку.

За приписами ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Перехід права власності на земельну ділянку у разі набуття права на будівлю або споруду регламентовано положеннями ст.120 ЗК України (в редакції, чинній на момент реєстрації за позивачем права власності), за якою, зокрема:

- у разі набуття права власності на будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.

- якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

- істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти.

Порядок продажу земельних ділянок державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам встановлено ст.128 ЗК України.

Ст. 128 Земельного кодексу України передбачено, що продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються:

а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд);

б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина копія документа, що посвідчує особу.

За приписами ч.3 ст. 128 Земельного кодексу України орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Аналізуючи вищевикладені норми, суд приходить до переконання, що вирішенню питання щодо купівлі-продажу земельної ділянки власником обєкта нерухомості має передувати звернення власника обєкта нерухомості до органу місцевого самоврядування за дозволом на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу.

27.07.2016 позивач звернувся до Мошнівської сільської ради із заявою (клопотання) про придбання у власність земельної ділянки загальною площею 0,1745 га за адресою: Черкаська обл., Черкаський район, село Мошни, вул. Леніна, 366 та вул. Леніна, 38.(а.с.9).

Рішенням відповідача від 19.02.2016 № 6-5/VII вулиця Леніна перейменована на вулицю Спасо-Преображенська (а.с.49).

Із додатка до вищевказаної заяви вбачається, що ні проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу, ні заява про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для продажу позивачу до заяви не додавалися.

Судом зясовано, що наданий позивачем під час розгляду справи проект землеустрою розроблявся для відведення земельної ділянки площею 0,1745 га в оренду Черкаській обласній спілці споживчих товариств, а не для продажу (а.с.66-78).

Аналізуючи вищевикладене, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 14.11.2011 у справі № 3-119гс11 про те, що виникнення права власності на обєкти нерухомості не є безумовною підставою для автоматичного укладення угоди щодо земельної ділянки. Обовязковою умовою передачі у власність таких земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, є наявність позитивного рішення сесії відповідної ради про таку передачу.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 46 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні" сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Частиною 1 ст. 59 названого Закону визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Листом від 28 березня 2017 р. № 81/02-09 Мошнівська сільська рада повідомила, що питання придбання у власність земельної ділянки площею 0,1745 га, яка знаходиться за адресою с Мошни, вул. Спасо-Приображенська (раніше Леніна), 36Б-38, розглядалося на сесії сільської ради, але 23.03.2017 в черговий раз прийняте одноголосне рішення про те, що Мошнівська громада на даний час не вбачає необхідності відчуження земельної ділянки з комунальної власності (а.с.15).

Суд приходить до переконання, що рішення сільради про надання дозволу на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для продажу є здійсненням владних управлінських функцій, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Із дослідженого в судовому засіданні рішення відповідача від 23.03.2017 за № 20-11/VII вбачається, що рішення не містить відмови позивачу у розумінні ст.128 ЗК України, оскільки на час звернення до відповідача між позивачем і відповідачем земельні правовідносини взагалі не були врегульовані відповідно до ст.120 ЗК України.

Суд приходить до переконання, що рішення відповідача від 23.03.2017 № 20-11/VII направлено на врегулювання земельних правовідносин між сторонами, з приводу яких позивач письмово звертався до відповідача (за землекористуванням на правах оренди), а тому відсутні підстави для визнання його недійсним та скасування, і в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.

При вирішенні спору за вимогами позивача про зобовязання відповідача розглянути його заяву/клопотання суд керується правовою позицією, викладеною у п. 2.14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають з земельних відносин", а саме: за наслідками розгляду справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування щодо оскарження (визнання незаконними) прийнятих ними актів з питань, пов'язаних з наданням земельних ділянок у власність чи в користування суб'єктам господарської діяльності (про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи в користування, у продажу земельної ділянки, у наданні дозволу і вимог на розроблення проекту відведення земельної ділянки тощо) господарський суд залежно від характеру спору може зобов'язати названі органи виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства, зокрема розглянути в установленому для даного органу порядку питання, яке стосується предмета спору.

Водночас суд не вправі приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції цих органів, наприклад, про надання земельних ділянок у власність або в користування, укладення договорів купівлі-продажу або оренди земельних ділянок, а також зазначати, яке конкретно рішення повинно бути прийнято.

Доказів вирішення по суті заяви/клопотання позивача від 27.07.2016 № 08-25 до суду не подано.

Суд приходить до переконання, що ухилення відповідачем від розгляду по суті заяви позивача, порушує його право, передбачене ст. 40 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Мошнівську сільську раду на найближчій сесії, після набрання рішенням законної сили, розглянути заяву (клопотання) Черкаської обласної спілки споживчих товариств щодо придбання у власність земельної ділянки площею 0,1745 га, кадастровий номер :03:001:0281, за адресою: Черкаська область, Черкаський район, село Мошни, вул. Спасо-Преображенська, 36б-38 відповідно до чинного законодавства.

В іншій частині заявлених вимог відмовити повністю.

Стягнути 1600 грн. витрат по сплаті судового збору з Мошнівської сільської ради (, вул.М.Преснякова,13, с.Мошни, Черкаський район, Черкаська область, 19615) на користь Черкаської обласної спілки споживчих товариств (, вул.Гоголя,224, м.Черкаси, 18000).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку з дня складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 24.07.2017.

СУДДЯ В.В.Єфіменко