Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" липня 2017 р. Справа № 906/455/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: Агеєва І.І. - довіреність від 20.10.2016;

від відповідача: не прибув;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" (м. Тернопіль)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар-Авто-Луцьк" (м. Житомир)

про стягнення 151000,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 151000,00грн. надмірно сплачених коштів за товар згідно договору купівлі-продажу №2 транспортного засобу від 25.01.2016. Витрати по сплаті судового збору просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

На день розгляду справи відповідач повноважного представника в судове засідання не направив. 13.07.2017 на адресу суду повернулася ухвала, яка направлялася відповідачу за адресою: м. Житомир, вул. Степана Бандери, 7, з відміткою поштового відділення "За незапитом". 18.07.2017 на адресу суду повернулася ухвала, яка направлялася відповідачу за адресою: м. Луцьк, вул.Карбешева,1, з відміткою поштового відділення: "За закінченням терміну зберігання".

В пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

В пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, повідомленою суду стороною, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стар-Авто-Луцьк" (продавець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" (покупець/позивач) укладено договір купівлі-продажу №2 транспортного засобу (а.с.10-11), за умовами якого продавець зобов'язується передавати у власність покупця транспортний засіб вантажний автомобіль, марка FORD модель TRANSIT, 2012 року виготовлення, кузов WF0XXXTTFXCC60422 у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов'язується провести оплату за товар та прийняти його на умовах даного договору (п.1.1. договору).

Одиницею виміру кількості товару приймаються сторонами штуки. Загальна кількість товару, що постачається за умовами даного договору, становить: 1 (одна) шт. (п.2.1 договору).

Згідно п.3.1 договору товар постачається покупцю за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул. Карбишева, 1.

Приймання-передача товару по кількості та якості здійснюється представниками обох сторін із складанням акту приймання-передачі транспортного засобу (п.3.2 договору).

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту передачі ТЗ, підписання акту прийому-передачі та надання супроводжуючих документів: вантажно-митної декларації (ВМД), сертифікату відповідності, рахунку-фактури, видаткової накладної (п.3.3 договору).

Відповідно до п.4.1 договору загальна сума договору складає 168200,00 грн., в тому числі ПДВ - 20%.

Пунктом 5.2 договору визначено, що розрахунки покупець проводить протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту переходу права власності на товар (п.3.3 даного договору), шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця або шляхом передачі в рахунок розрахунків простих векселів, на відповідну суму, згідно Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, Законів України "Про обіг векселів в Україні", "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" із складанням акту приймання-передачі векселів.

Покупець має право повний розрахунок з продавцем провести протягом 365 днів (п.5.3 договору).

3а невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України (п.6.1 договору).

Термін позовної давності для правовідносин за цим договором складає 5 років (п.6.6 договору).

Даний договір вступає в силу з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.11.1 договору).

Зміни, доповнення та додаткові угоди до даного договору, його пролонгація або дострокове розірвання вносяться виключно в письмовій формі і за взаємною згодою сторін (п.11.2 договору).

За даними позивача, 25.01.2017 TOB "Стар-Авто-Луцьк" надано TOB "Квартал 5" рахунок-фактуру № А-00000002 на оплату в сумі 319200,00грн. (в т.ч. ПДВ 53200,00грн.) згідно договору №2 від 25.01.2016 за транспортний засіб. Рахунок дійсний до оплати до 28.01.2016 (а.с.12).

На підставі виставленого рахунку TOB "Квартал 5" перерахувало ТОВ "Стар-Авто-Люкс" 319200,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №13702 від 26.01.2016 з призначенням платежу "оплата за авто зг.рax. №А-00000002 від 25.01.2016 року, в-т.ч. ПДВ 20%-53200 грн." (а.с.13).

03.02.2016 між сторонами підписано акт приймання-передачі вантажного автомобіля марки FORD, модель TRANSIT 2012 року виготовлення, кузов WF0XXXTTFXCC60422 (а.с.14).

Проте, як стверджує позивач, згідно видаткової накладної №А-00000032 від 03.02.2016 року, підписаної обома сторонами, TOB "Стар-Авто-Луцьк" згідно договору №2 від 25.01.2016 відвантажив TOB "Квартал 5" вантажний автомобіль FORD TRANSIT, WF OXXXTTFXCC60422 на суму 168200,00грн., в т.ч. ПДВ - 28033,33 грн. (а.с.15).

На думку позивача, кошти в сумі 151000,00грн. TOB "Квартал 5" перераховано на банківський рахунок TOB "СТАР-АВТО-ЛУЦЬК" помилково, оскільки між позивачем та відповідачем було укладено договір, який передбачав перерахування на банківський рахунок останнього коштів в сумі 168200 грн., додаткові угоди до договору, в т.ч. щодо збільшення ціни та загальної суми договору, сторонами не укладались, а тому вищевказані кошти є помилково перерахованими та відповідно до ст. 1212 Цивільного Кодексу України підлягають поверненню відповідачем, як такі, що набуті без достатньої правової підстави.

Позивачем 25.03.2016, 08.12.2016 та 13.02.2017 направлялись претензії TOB "Стар-Авто-Луцьк" з вимогою повернути помилково надмірно сплачені коштів в сумі 151000 грн., які отримані TOB "Стар-Авто-Луцьк", але залишені без відповіді та задоволення (а.с.16-26).

В зв'язку із неповерненням відповідачем зайво перерахованих грошових коштів в сумі 151000,00 грн., позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору купівлі-продажу, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З урахуванням того, що позивачем за договором купівлі-продажу безпідставно сплачено відповідачеві 151000,00грн. за товар, що підтверджується умовами договору №2 від 25.01.2016, укладеного між сторонами, та платіжним дорученням №13702 від 26.01.2016, суд вважає, що вимоги позивача про повернення надмірно сплачених коштів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів повернення надмірно сплачених коштів не надав.

Зважаючи на викладене, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача за правилами ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стар-Авто-Луцьк" (10029, м. Житомир, вул. Степана Бандери, 7, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартал 5" (46400, м.Тернопіль, вул. Д.Лук'яновича,1, )

- 15100,00грн. - боргу;

- 2265,00грн. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21 липня 2017 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу (рек. з повід.)

3 - позивачу (за заявою)