ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" липня 2017 р.Справа № 916/3599/15

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2

про стягнення 40 225,36 грн.

Головуючий - Оборотова О.Ю.

Судді - Волков Р.В.

ОСОБА_3

В судове засідання з'явилися:

від позивача: ОСОБА_1 (особисто), за паспортом;

від відповідача: не зявився;

від третьої особи: не зявився;

СУТЬ СПОРУ: 28.08.2015 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Автотюнінг» про стягнення: вартості майна Товариства відповідно до його участі у Товаристві у розмірі 29127,71грн.; інфляційних втрат у розмірі 8476,16 грн.; 3% річних у розмірі 2621,49 грн.

30.05.2016р. рішенням господарського суду Одеської області у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

20.12.2016р. постановою Одеського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Одеської області від 30.05.2016р. залишено без змін.

29.03.2017р. постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення господарського суду Одеської області від 30.05.16 та постанову Одеського апеляційного господарсько суду від 20.12.16 у справі № 916/3599/15 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області

Згідно з протоколом автоматичного визначення складу суду від 13.04.2017р. справу № 916/3599/15 передано на розгляд суді ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.04.2017р. суддею Оборотовою О.Ю. прийнято справу №916/3599/15 до свого провадження та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні 10.05.2017р. о 11:00

Судове засідання по справі №916/3599/15 призначене на 10.05.2017р о 11:00 не відбулось, оскільки суддя Оборотова О.Ю. перебувала на лікарняному з 24.04.2017р. по 10.05.2017р. включно.

Враховуючи, що суддя Оборотова О.Ю. 11.05.2017р. вийшла з лікарняного, ухвалою господарського суду Одеської області від 11.05.2017р. призначено судове засідання.

24.05.2017р. за вх. №2-2794/17 до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про витребування в порядку ст. 38 ГПК України з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради відомостей щодо внесення змін до статуту ТОВ фірма «Автотюнінг» та їх державної реєстрації щодо виходу з числа засновників (учасників) ТОВ Фірма «Автотюнінг» ОСОБА_1.

24.05.2017р. за вх. №2-2794/17 до господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про витребування в порядку ст. 38 ГПК України з Головного управління статистики в Одеській області письмові докази (звіт про фінансові результати) ТОВ фірма «Автотюнінг» за період 2001-2002 р.р.

Судове засідання по справі № 916/3599/15 за позовом: ОСОБА_1 до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 про стягнення 40 225,36 грн, призначене на « 07» червня 2017 р. о 16:00, не відбулося у зв'язку з зупиненням роботи суду, викликаного подіями, що відбувалися біля адміністративної будівлі суду (масовими безпорядками, спричиненими внаслідок сутички невідомих осіб та поліції).

08.06.2017р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2017р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 28.06.2017р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2017р. розгляд справи призначено на 21 червня 2017р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. клопотання ОСОБА_1 від 24.05.2017р. за вх.№2-2794/17 задоволено; зобовязано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надіслати до суду відомості щодо внесення змін до статуту ТОВ фірма «Автотюнінг» та їх державної реєстрації щодо реєстрації, а саме виходу з числа засновників (учасників) ТОВ Фірма «Автотюнінг» () ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. клопотання ОСОБА_1 від 24.05.2017р. за вх.№2-2794/17 задоволено; зобовязано Головне управління статистики в Одеській області надіслати до суду письмові докази (звіт про фінансові результати) ТОВ фірма «Автотюнінг» () за період 2001-2002 р.р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. призначено справу №916/3599/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

На підставі ухвали господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. автоматизованою системою документообігу суду визначена колегія суддів для розгляду даної справи у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Волков Р.В., Малярчук І.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2017р. прийнято справу №916/3599/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Волков Р.В., Малярчук І.А.; колегіальний розгляд справи призначено на 24.07.2017р. о 14:00 год.

10.07.2017р. від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли документи витребувані ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2017р.

Відповідач в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та безкоштовному запиті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 «Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 24.07.2017р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

14 серпня 2001 року, відповідно до протоколу №1 загальних зборів учасників було прийнято рішення про створення ТОВ фірми «Автотюнінг».

Відповідно до зазначеного рішення було затверджено статут ТОВ фірми «Автотюнінг», який було зареєстровано 03 вересня 2001 року під реєстраційним №001016.

Відповідно до п.1.2. статті 1, Статуту засновниками та учасниками товариства були дві особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які заснували відповідну фірму на підставі Установчого договору за рахунок об'єднання майнових вкладів його засновників для здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку.

Відповідно до статті 4 зазначеного Статуту пункт 4.2 джерелами формування майна Товариства є грошові та матеріальні внески засновників, прибутки отримані від реалізації продукції, робіт, послуг, а також інших видів господарської діяльності та інші відображені на балансі товариства, відповідно до п.4.1. статті 4 Статуту.

Відповідно до статті №4 пункту 4.3 Статуту засновники та учасники Товариства сформували статутний фонд у розмірі 15 000 гривень, який було сформовано за рахунок внесків учасників у розмірі 7 500 грн. кожним.

Відповідно до статті №1 пункту 1.8 Статуту Товариства, ТОВ фірма «Автотюнінг» відповідає за обов'язками усім своїм майном на яке може бути накладено стягнення.

Відповідно до статей Статуту, які регулюють вихід одного з учасників-засновників Товариства - засновник-учасник Товариства має право при виході з підприємства отримати вартість у майні підприємства, прибутку від його діяльності та вартість від іншого наявного майна якщо воно не збереглося, у натурі або не може бути поділеним та не може бути переданим у відповідності до розміру свого внеску до майна Товариства, тобто у розмірі 50% від усього майна та коштів, які існували на час його виходу з Товариства.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що 15.12.2011р. звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ фірми «Автотюнінг» щодо виходу з учасників Товариства та виплати частки майна Товариства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 29.02.2012р. у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

З метою виходу з учасників Товариства ОСОБА_1 17 лютого 2012р. подав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровану за №802 про вихід зі складу засновників (учасників) Товариства, якою мною також було надано згоду на внесення змін до Статуту та виключення мене з числа засновників.

Однак, 03.07.2012р. позивач свою заяву про вихід з числа засновників відкликав, у зв'язку з чим Державним реєстратором було призупинено реєстрацію змін до Статуту про виключення позивача з числа учасників Товариства та заяву ТОВ фірми «Автотюнінг» про внесення змін до Статуту залишено без розгляду.

14.01.2013р. постановою Приморського районного суду м. Одеси задоволено позовні вимоги ТОВ фірми «Автотюнінг» до Державної реєстраційної служби управління юстиції та зобов'язано реєстраційну службу внести відповідні зміни та ОСОБА_1 з учасників Товариства було виключено та зміни до Статуту зареєстровані.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2014р. зазначена постанова Приморського районного суду м. Одеси була залишена без змін.

Таким чином, ОСОБА_1 було виключено з числа засновників (учасників) Товариства на підставі його первісної нотаріально посвідченої заяви від 17.02.2012р.

Проте, як зазначає ОСОБА_1, відповідач не вчинив будь-яких дій спрямованих на сплатити позивачу вартості майна та доходів і прибутків від діяльності підприємства відповідно до розміру участі позивача у Товаристві від усього майна та прибутків, які існували на час його виходу з Товариства та протягом одного року після виключення його з числа засновників не повідомив про наслідки господарської діяльності підприємства на розрахунковий період.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією, яка була надіслана засобами поштового зв'язку, листом з повідомленням про вручення та описом документів відповідно до квитанції від 16.12.2014р., яку було повернуто позивачу, у зв'язку з закінченням терміну зберігання.

Надалі, 19.01.2015р., 21.01.2015р., 22.01.2015р. позивач надсилав на адресу ТОВ фірми «Автотюнінг» зазначену кур'єрською поштою, про що свідчать відповідні квитанції кур'єра та у яких кур'єром позначено, що директор Товариства відмовився отримувати поштову кореспонденцію.

З врахуванням вищенаведеного, позивач був змушений звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства.

Аналогічні положення містяться в п.3 ч.1 ст. 116 Цивільного кодексу України, відповідно до якого учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, вийти з товариства.

Статтею 148 Цивільного кодексу України визначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Згідно зі ст.54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі.

Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до частини першої статті 190 ЦК України майном, крім речей, вважаються майнові права та обов'язки. У частині першій статті 66 та у статті 139 ГК України визначено, що майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Отже, вартість частки майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить (виключається) з товариства, повинна визначатися з розрахунку вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення тощо з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного суду України № 13 від 24.10.2008 р. «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосувати відповідні положення установчих документів товариства.

У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).

Господарський суд Одеської області звертає увагу, що рішенням Загальних зборів, Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» оформленого протоколом №8 від 08.03.2012р. ухвалено виплатити ОСОБА_1 вартість майна товариства пропорційно його частці в статутному капіталі Товариства після затвердження звіту на рік.

Згідно відповіді Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області фінансова звітність Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Автотюнінг» за 2011-2014р.р. не подавалась взагалі. (т.1, а.с.163)

В матеріалах справи міститься фінансовий звіт Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» за 2015р. (т.1, а.с.164-165) відповідно до якого капітал Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» складає 15000грн. а тому колегія суддів зазначає, що до 2016р. у ОСОБА_1 не було підстав звертатися до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» щодо виплати вартості майна відповідно до його участі у товаристві.

З даного звіту вбачається, що обидва засновники внесли до статутного капіталу частку в розмірі 7 500 грн. кожний, а тому у позивача є право вимагати її повернення.

Окрім цього, позивач вважає, що грошові кошти, які отримані Товариством з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» за рішенням суду про стягнення у розмірі 43255,42грн. також повинні бути розподілені, однак суд не погоджується з даною позицією, оскільки ця сума не є чистим прибутком підприємства, адже крім надходження коштів, позивачем не враховано витрат підприємства.

Крім цього, дана сума не відображена в фінансовому звіті, а тому приймаючи до уваги обовязковість рішень Загальних зборів та принцип невтручання суду у господарську діяльність підприємств, сума заявлена позивачем до стягнення в розмірі 21127,71грн. є необґрунтованою.

Статтею 12 Закону України „Про господарські товариства» передбачено, що товариство є власником: майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного капіталу, продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Майно підприємства становлять виробничі та невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства (п.1 ст. 66 ГК України).

Згідно з ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що стосується стягнення інфляційних втрат, та 3% річних колегія суддів зазначає, що період, який заявлений позивачем становить з лютого 2012р. по лютий 2015р. однак, приймаючи до уваги рішення Загальних зборів, оформлене протоколом №8 від 08.03.2012р. яке не скасоване в установленому законом порядку яким чітко визначено коли саме позивач має право на отримання частки та враховуючи той факт, що фінансовий звіт Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» було подано лише в 2016р. у позивача виникає право на стягнення інфляційних втрат, та 3% річних лише з 01.01.2016р.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначено, що „акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства».

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості частки в майні ТОВ фірмі «Автотюнінг» частково підтверджені належними доказами.

З врахуванням наведеного, та відсутності документального підтвердження вартості частки ОСОБА_1 в майні ТОВ фірмі «Автотюнінг», в сумі 21127,71грн., суд частково задовольняє позовні вимоги у розмірі 7500грн.

Враховуючи невідповідний період, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 8 476,16 грн. індексу приросту споживчих цін за весь час після виходу з учасників ТОВ фірми «Автотюнінг» та 2 621,49 грн. 3% річних, суд відмовляє.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Автотюнінг» (вул.Люстдорфська дорога,95, ОСОБА_4, Одеська область, 65000 код 31639484) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеський завод будівельних матеріалів» (вул.Ільфа і Петрова,27,кв.155, ОСОБА_4, Одеська область, 65104; ІНФОРМАЦІЯ_1 код НОМЕР_1) вартість майна Товариства відповідно до його участі у Товаристві у розмірі у розмірі 7500грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 227,10грн.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2017р.

Головуючий суддя О.Ю. Оборотова

Суддя Р.В. Волков

Суддя І.А. Малярчук