РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017Справа №910/9188/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія",

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача 1. ОСОБА_1

2. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка"

про стягнення 6 916,26 грн, Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Білоконь І.В. - за довіреністю;

від відповідача: Курило О.Б. - за довіреністю,

від третьої особи-1: не з'явився,

від третьої особи-2: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" про стягнення 6 916,26 грн.

Ухвалою суду від 08.06.2017 порушено провадження у справі №910/9188/17, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, розгляд справи призначено на 30.06.2017.

15.06.2017 до Господарського суду міста Києва від позивач надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник позивача в судове засідання 30.06.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання 30.06.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 30.06.2017 представник відповідача подав відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що: на дату ДТП цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу марки Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 було застраховано, як у відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" згідно полісу АЕ/6660141, так і у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" згідно полісу АІ/6624379, а оскільки договір (поліс), за яким страховиком є ПАТ «СК «Уніка» було укладено раніше, ніж поліс АЕ/6660141, за яким страховиком є ПАТ «СТ «Гарнатія», відшкодовувати збитки має саме ПАТ «СТ «Гарнатія»; позивачем при визначенні розміру страхового відшкодування безпідставно не враховано коефіцієнт фізичного зносу деталей, який, згідно консультаційного висновку №2673 від 20.04.2017 становить 0,47.

Крім того, представник відповідача в судовому засіданні 30.06.2017 подав клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка", про витребування у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" копії поліса №АІ/6624379 та інформацію чи припинялась достроково дія даного полісу з ініціативи страхувальника або страховика, витребування у Моторного (транспортного) страхового бюро України інформацію щодо полісу №АІ/6624379: строк його дії, який автомобіль застраховано, хто страхувальник, чи був дійсним даний договір (поліс) станом на 07.10.2016.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

З огляду на викладене, враховуючи те, що станом на дату ДТП цивільно-правову відповідальність водіїв транспортного засобу марки Daewoo, номерний знак НОМЕР_1 було застраховано, як у відповідача - Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" згідно полісу АЕ/6660141, так і у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка", господарський суд дійшов до висновку про задоволення клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка".

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, дійшов до висновку про його задоволення.

У зв'язку з залученням до участі у справі третьої особи та необхідністю витребувати додаткові докази у справі, господарський розгляд справи відкладено на 14.07.2017.

В судовому засіданні 14.07.2017 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2017 подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також клопотання про продовження строків вирішення спору у справі, яке судом розглянуто та задоволено.

Треті особи в судове засідання 14.07.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з невиконанням позивачем вимог попередньої ухвали суду та необхідністю витребувати додаткові докази у справі, господарський суд відклав розгляд справи на 01.08.2017.

27.07.2017 від третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Уніка» надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 01.08.2017 представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.08.2017 надав усні пояснення відповідно до яких проти позовних вимог заперечував.

Представники третіх осіб в судове засідання 01.08.2017 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників третіх осіб.

В судовому засіданні 01.08.2017 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2016 на вул. Заводській в м. Хмельницькому сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1) під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4.

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм автомобіля марки "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1) під керуванням водія ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту 67070Га/05АВ від 31.05.2016, страховиком автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3 є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (позивач).

Частиною 2 статті 8 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 1 ст. 354 Господарського кодексу України, за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ремонтною калькуляцією №1.003.16.0 від 07.10.2016, вартість ремонту автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 6 916,26 грн.

Відповідно до рахунку №СЕК-6609 від 07.10.2016, наданого ТОВ «Торговий дім «Євромоторс», вартість ремонту автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 6 916,26 грн.

Відповідно до страхового акту №АХА2175128 від 07.11.2016, складеного позивачем, зазначена вище ДТП визнана страховим випадком та визначено розмір страхового відшкодування - 6 916,26 грн, виплата якого за договором добровільного страхування наземного транспорту 67070Га/05АВ від 31.05.2016 підтверджується платіжним дорученням №280963 від 08.11.2016 на суму 6 916,26 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначена правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

В пункті 4 постанови пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

В зв'язку з тим, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1), була застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство «Гарантія» (відповідач), згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6660141, про що під час ДТП було повідомлено водієм автомобіля марки "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1), позивач звернувся до відповідача з заявою від 15.02.2017 вих. №ЕЛ_2034 на виплату (страхового) відшкодування.

Листом від 14.03.2017 вих. №580/17 відповідач відмовив у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що на момент ДТП (07.10.2016) відповідальність водія автомобіля "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1) була застрахована одночасно Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та відповідачем, про що страхувальник не повідомив останнього.

Станом на 07.10.2016 (дата ДТП) відповідальність водія автомобіля "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1) була застрахована одночасно у Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарантія" згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6660141 термін дії з 23.06.2016 по 22.06.2017, страхувальник ОСОБА_5 та у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/6624379 термін дії з 20.12.2015 по 19.12.2016, страхувальник ОСОБА_6.

Як вбачається з пояснень третьої особи ОСОБА_1, 19.07.2017 він придбав автомобіль "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 у ОСОБА_5, разом з автомобілем йому було передано поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6660141, який був діючим під час ДТП, яка сталася 07.10.2016, про існування інших наявних полісів щодо об'єкта - транспортного засобу "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2, діючих станом на дату ДТП йому не було відомо.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20-1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі зміни власника забезпеченого транспортного засобу договір страхування зберігає чинність до закінчення строку його дії. У разі відчуження забезпеченого транспортного засобу права та обов'язки страхувальника переходять до особи, яка прийняла такий транспортний засіб у свою власність.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 989 ЦК України страхувальник зобов'язаний при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується.

Відповідно до п. 17.3 ст. 17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при укладенні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про всі діючі договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладені з іншими страховиками, а також, за вимогою страховика, надати інформацію про всі відомі обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику.

На момент укладення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6660141, ОСОБА_5, як страхувальником не укладалось інших договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо об'єкта страхування - транспортного засобу "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1), доказів іншого суду не надано.

В той же час, за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/6624379, страховиком за яким виступає Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», страхувальником є ОСОБА_6

Таким чином, з огляду на наведене вище, у суду відсутні підстави вважати, що страхувальник ОСОБА_5 при укладенні договору страхування з відповідачем (поліс АЕ/6660141) щодо об'єкта - транспортного засобу "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1), порушив вимоги ч. 1 п. 3 ст. 989 ЦК України, оскільки він не був страхувальником за договором страхування, укладеним з Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (поліс АІ/6624379), щодо об'єкта - автомобіля "Daewoo", реєстраційний номер НОМЕР_2 (НОМЕР_1), а отже, не міг повідомити відповідача, що ним, як страхувальником, укладено інші договори страхування щодо даного об'єкта страхування, оскільки таких, як вже зазначено вище, не існувало.

Крім того, слід зазначити, що відповідач не був позбавлений права при укладенні договору перевірити наявність інших договорів страхування, договір укладений ОСОБА_5 недійсним не визнавався.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 07.02.2017 у справі №910/16335/16.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу здійснюється страховиком з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №910/32969/15.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, позивачем під час розгляду справи не надано суду розрахованого у встановленому законодавством порядку, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, розміру витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3.

В свою чергу, відповідачем до матеріалів справи додано консультаційний висновок №2673 від 29.04.2017, складений СПД ОСОБА_7 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності №15904/14 від 14.01.2014, кваліфікаційне свідоцтво оцінювача ФДМ України МФ №7901 від 09.10.2010), відповідно до якого значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3 дорівнює 0,47.

Відповідно до п. 8.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість матеріального збитку (У), завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість, С вр і С (21), де С вр - вартість відновлювального ремонту, грн; б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови, що С вр Ј С, С врз + ВТВ і С (22), С врз = Ср + См + Сс (1-Е3) де: С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн; С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн; ВТВ - величина втрати товарної вартості; в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.

З огляду на викладене, враховуючи положення статі 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, значення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3, ремонтну калькуляцію №1.003.16.0, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Богдан", реєстраційний номер НОМЕР_3 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 6 402,11 грн.

За змістом ч. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.3. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Відповідно до частини 9.1 статті 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Договором страхування на індивідуальних умовах можуть бути визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у цьому Законі ліміти.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6660141 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 6 402,11 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Гарнатія" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, Печерський узвіз, 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 6 402 (шість тисяч чотириста дві) грн 11 коп. - страхового відшкодування, 1 481 (одну тисячу чотириста вісімдесят одну) грн грн 06 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

04.08.2017

Суддя Спичак О.М.