ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"31" липня 2017 р. Справа № 920/137/13-г

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І. В.

розглянувши апеляційну скаргу кредитора, Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк", м.Київ, (вх.№ 2349 С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від "01" червня 2017 р. у справі № 920/137/13-г

за заявою Компанії Айвекс Інк., Британські Віргінські острови,

до Публічного акціонерного товариства "Будшляхмаш", м. Суми,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 01.06.2017 (суддя Костенко Л.А.) в задоволенні заяви № 11/2-53840 від 16.11.2016, поданої ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. про визнання кредиторських вимог - відмовлено.

Заявник, ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної М.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким позов банку задовольнити.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не надав доказів сплати судового збору за її подання, натомість звернувся до суду з заявою (вх.№7952 від 28.07.2017), в якій просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що у ПАТ "ВіЕйБі Банк" відсутні власні кошти на виконання зобов'язань перед кредиторами, в тому числі і для сплати судового збору, а відтак виділення коштів проводиться в межах затвердженого кошторису на проведення таких витрат, однак станом на дату подання апеляційної скарги кошторис на другий квартал не затверджено.

Розглянувши вищевказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 України від 21.02.2013 роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

З аналізу положень чинного законодавства вбачається, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення у здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Частиною другою статті 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що оплата витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідації, проводиться уповноваженою особою Фонду на ліквідацію в межах кошторису витрат, затверджених Фондом.

Відповідно до пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до таких витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.

ПАТ "ВіЕйБі Банк" посилається на незатвердження кошторису витрат на другий квартал 2017 року станом на дату подання апеляційної скарги (20.06.2017). Проте, на думку колегії суддів, вказана обставина не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки заявником не надано доказів того, що протягом строків, встановлених ст.102 ГПК України для перегляду ухвал та рішень суду першої інстанції в апеляційному порядку, відповідний кошторис буде затверджено і виділених коштів вистачить для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в даній справі. Суд апеляційної інстанції також зазначає, що незатвердження кошторису витрат на другий квартал 2017 року станом на 20.06.2017 (тобто коли вказаний період майже закінчився) є обставиною, що пов'язана не зі скрутним матеріальним станом заявника, а з питаннями внутрішньої організації роботи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Апелянт також посилається на ухвали господарських судів, винесені у 2016 році, якими було задоволено заяви ПАТ "ВіЕйБі Банк" про відстрочення сплати судового збору. Проте, як вбачається з процесуальних документів у справах, зазначених заявником, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, у жодній із справ ПАТ "ВіЕйБі Банк" не було сплачено судовий збір до прийняття рішення.

Окрім того, висновки судів у вказаних ухвалах про відстрочення сплати судового збору та посилання апелянта на відсутність грошових коштів не можуть бути підставою для постійного звільнення або відстрочення судом сплати судового збору, зважаючи на те, що ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. За загальним правилом Закону України "Про судовий збір" передбачено сплату судового збору за подання, зокрема, апеляційної скарги на судове рішення, а заявник не включений до обмеженого переліку осіб, щодо яких Законом встановлено пільги щодо сплати цього збору. Тому посилання апелянта на внесений на розгляд Верховної Ради України законопроект, яким передбачено повернення пільг у частині звільнення від сплати судового збору уповноваженим особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, колегія суддів також не вважає належними аргументами.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи, що зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення чи розстрочення сплати є винятковими заходами, що їх має право застосувати суд в окремих випадках за наявності певних обставин, тобто, не на постійній основі, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, в ухвалах Вищого господарського суду України від 09.03.2017 у справі №910/6357/16, від 13.02.2017 у справі № 910/14682/15, від 27.06. 2017 у справі № 905/1793/15, у постановах Вищого господарського суду України від 19.04.2017 у справі № 927/754/16, від 07.03.2017 у справі № 911/2940/16, від 03.05.2017 у справі № 911/2939/16 тощо.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявник також звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, однак вказане клопотання не розглядається судом, оскільки, як було встановлено вище, скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч.1 ст.97 ГПК України.

Керуючись ст.86, п. 3 ч.1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИЛА:

Повернути апеляційну скаргу заявнику.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 23 арк., поштовий конверт.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Тарасова І. В.