ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 911/1734/17

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., м. Миронівка

про стягнення 17 952,88 гривень

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.06.2017 Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1/відповідач) про стягнення 17 952,88 гривень заборгованості за договором оренди від 27.06.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2017 порушено провадження в справі №911/1734/17 та призначено розгляд справи на 03.07.2017.

У судове засідання 03.04.2017 представник відповідача не прибув.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.07.2017 розгляд даної справи відкладено на 24.07.2017.

21.07.2017 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про долучення документів та перенесення розгляду справи у зв'язку з необхідністю підготовки додаткових документів.

У судове засідання 24.07.2017 представник відповідача не прибув, витребувані судом документи не надав, про причини неприбуття та неподання документів суд не повідомив, хоча про розгляд спору у даній справі ФОП ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, оскільки ухвалу про порушення провадження у даній справі судом надіслано за адресою офіційного місця проживання ФОП ОСОБА_1 згідно відомостей ЄДР - АДРЕСА_1.

Водночас, відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Так, положеннями пункту 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 роз'яснено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду вищезазначеного, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, у той час як неявка сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору у даній справі по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду відповідної справи за наявними в ній матеріалами у судовому засіданні 24.07.2017 за відсутності представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

27.06.2012 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі керуючого територіально-відокремленого безбалансового відділення №10026/671 Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - орендар) укладено договір оренди (далі - договір), відповідно до умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, орендодавець зобов'язується передати в строкове користування споруду, що визначена у цьому договорів (далі - об'єкт, що орендується), та зобов'язується сплачувати орендодавцеві орендну плату.

Пунктами 1.2.1., 1.2.2., 5.2., 10.2. та 10.3. договору визначено, що об'єкт, що орендується, являє собою частину нежилого приміщення (2 кімнати) в адмінбудинку. Адреса: АДРЕСА_2.

Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця, або готівкою не пізніше десятого числа кожного місяця.

Договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.07.2012.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначний у п. 10.2. цього договору, та закінчується зі спливом строку оренди.

02.12.2013 між сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору оренди від 27.06.2012, відповідно до якого сторони погодили доповнити розділ 5 договору пунктом 5.7., та викласти його в наступній редакції: «Орендар зобов'язується компенсувати витрати орендодавця по оплаті спожитої електроенергії, газопостачання, водопостачання, теплопостачання та водовідведення на підставі відповідного рахунку, що надає орендодавець із зазначенням фактичних щомісячних витрат за діючими розцінками і тарифами, пропорційно площі приміщення та кількості діючих газових конвекторів. Оплата проводиться щомісячно, протягом 7-ми робочих днів з дня одержання рахунку».

До того ж, відповідно до пункту 3 відповідної додаткової угоди сторони погодили, що цей додатковий договір є укладеним з моменту підписання його обома сторонами та скріплення печатками сторін та діє протягом дії договору оренди, тобто до 01.07.2015.

Копії вищезазначених договору разом з додатковим договором наявні в матеріалах даної справи.

В обґрунтування поданого позову позивач зауважив, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором оренди та з серпня 2014 року припинив сплачувати орендну плату та компенсувати витрати по оплаті спожитої електроенергії, газопостачання, водопостачання, теплопостачання та водовідведення.

В підтвердження відповідних обставин та виникнення у відповідача 17 952,88 грн заборгованості за договором позивач надав виставлені рахунки-фактури за комунальні послуги та орендну плату, а також розгорнуту довідку про суму заборгованості відповідача перед позивачем за підписами начальника та заступника головного бухгалтера філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України".

Так, відповідно до наданої позивачем розгорнутої бухгалтерської довідки за період з липня 2012 року по березень 2015 року позивачем було виставлено рахунки на оренду плату та комунальні послуги загальною вартістю 54 465,06 грн, у той час як ФОП ОСОБА_1 за відповідний період сплачено 36 512,18 грн, а тому у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 17 952,88 грн.

Посилаючись на те, що відповідач свої грошові зобов'язання за договором оренди у повному обсязі не виконав, відповідні розрахунки не провів, позивач просить суд стягнути з відповідача 17 952,88 грн заборгованості.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, у відповідності до ст. 75 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив, що заявлена позовна вимога підлягає задоволенню виходячи з нижчезазначеного.

Приписами ст. ст. 175, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626, ст. 627, ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Виходячи з системного аналізу змісту договору оренди з урахуванням укладеного до нього додаткового договору, суд дійшов висновку, що договір оренди від 27.06.2012 за своєю правовою природою є змішаним у розумінні ст. 628 ЦК України, оскільки містить елементи договорів оренди та послуг, а тому відносини між сторонами в частині заявлених позовних вимог підпадають під дію правових норм, що регулюють, як правовідносини у сфері суборенди (піднайму), так і у сфері надання послуг (виконання робіт) у відповідних частинах.

У відповідності до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України, до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Приписами ч. 1 ст. 283, ч. 1 ст. 286 ГК України унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ст. 629 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання.

З огляду наведеного, підписання ФОП ОСОБА_1 договору оренди, як і безперешкодне користування відповідачем орендованими приміщеннями та отримання комунальних послуг, пов'язаних з утриманням орендованого приміщення, без будь-яких зауважень чи заперечень свідчить про погодження орендаря з умовами укладеного правочину та, відповідно, в силу договірних положень породжує для нього обов'язок по сплаті орендної плати та компенсації вартості отриманих комунальних послуг у повному обсязі та погоджені сторонами у договорі строки.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач свої грошові зобов'язання за договором оренди належним чином не виконав - станом на день прийняття рішення орендну плату та комунальні послуги не сплатив, у той час як розмір відповідно заявлених до стягнення коштів відповідає фактичним обставинам справи та є арифметично вірним, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 17 952,88 грн заборгованості з орендних платежів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 625, 626, 627, 628, 629, 774, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 175, 193, 283, 286 Господарського суду України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 27, ідентифікаційний код 09322277) 17 952 (сімнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн 88 коп. заборгованості та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 31.07.2017.

Суддя В.А. Ярема