ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Справа № 915/415/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 Бескровної І.І.,

представники інших учасників процесу не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу № 915/415/17

за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області,

54030, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв,

в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області,

57400, вул. Центральна, 33, смт. Березанка, Миколаївська область,

до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області,

57456, вул. Одеська, буд. 4, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - державне підприємство "Очаківське лісомисливське господарство",

57700, вул. Леніна, 10, м. Очаків, Миколаївська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - громадянин ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

про визнання незаконним та скасування пунктів 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 01.07.2014 р. № 26, -

В С Т А Н О В И В:

Першим заступником прокурора Миколаївської області пред'явлено позов в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - Березанська РДА) до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області (далі - Коблівська сільрада) про визнання незаконним та скасування пунктів 1, 2 її рішення від 01.07.2014 р. № 26 у частині затвердження проекту землеустрою та надання у приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,75 га за кадастровим номером НОМЕР_1, розташованої в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області.

Вимоги обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка входила до складу земель загальною площею 17,2 га, котрі були вилучені у ДП "Очаківське лісомисливське господарство" та переведені до земель запасу Коблівської сільради в межах населеного пункту села Коблеве пунктом 1 рішення Коблівської сільради від 19.09.2012 р. № 19, котре в подальшому скасовано рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.11.2016 р. в іншій господарській справі № 915/518/16, і, пунктами 1, 2 спірного рішення відповідача виділена у приватну власність громадянину ОСОБА_2. Викладене, на думку позивача, свідчить про те, що Коблівська сільрада не набула права розпорядження спірною земельною ділянкою, а тому не мала права на її відчуження; спірні пункти рішення Коблівської сільради від 01.07.2014 р. № 26 прийняті з порушенням вимог законодавства, зокрема, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 85, 88, 90 ВК України, ст.ст. 59, 60, 62, 84, ч. 8 ст. 118, 186-1 ЗК України, спірну земельну ділянку безпідставно вилучено з державного лісового фонду, чим порушено права держави, як власника, у зв'язку з чим спірні пункти рішення відповідача, згідно ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України, є незаконними.

Перший заступник прокурора Миколаївської області також просить про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 10.05.2017 р. порушено провадження в даній справі.

До участі у справі залучені третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, державне підприємство "Очаківське лісомисливське господарство" - на стороні позивача; ОСОБА_2 - на стороні відповідача.

У судовому засіданні бере участь прокурор. Інші учасники процесу, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, правами участі у розгляді справи та поданні відзиву на позов не скористалися, тому суд вважає за можливе розглядати справу, у відповідності до ст. 75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши прокурора, яка позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, суд приходить до такого.

Пунктом 1 рішення Коблівської сільради від 19.09.2012 р. № 19 "Про вилучення земельної ділянки та переведення до земель запасу" вилучено у ДП "Очаківське ЛМГ" земельні ділянки загальною площею 17,2 га та переведено їх до земель запасу Коблівської сільради в межах населеного пункту села Коблеве, із них за видом угідь: у кварталі 35 виділі 2 площею 4 га - лісові культури; у кварталі 35 виділі З площею 2 га - лісові культури; у кварталі 35 виділі 23 площею 0,25 га - - піски; у кварталі 35 виділі 1 площею 0,20 га - галявина; у кварталі 35 виділі 2 площею 0,50 га - лісові культури; у кварталі 35 виділі 2 площею 2 га - лісові культури; у кварталі 35 виділі 2 площею 0,4 га - лісові культури; у кварталі 35, виділі З площею 2 га - галявина; у кварталі 35 виділі 4 площею 0,10 га - галявина; у кварталі 37 виділі 5 площею 0,65 га - галявина; у кварталі 39 виділі 4, 7 площею 0,3 га - рідколісся; у кварталі 39 виділі 1 1 площею 0,3 га - рідколісся; у кварталі 39 виділі 3 площею 2 га - болото низинне; у кварталі 35 виділі 1 площею 1,70 га - галявина; у кварталі 37 виділі 17 площею 0,15 га - піски; у кварталі 38 виділі 31 площею 0,25 га - піски; у кварталі 39 виділі 1 площею 0,40 га - галявина.

У подальшому, на підставі п.п. 1-2 рішення Коблівської сільсради від 01.07.2014 р. № 26 "Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України для індивідуального будівництва" (а.с. 17-18) одну із частин вилученої вищевказаним рішенням Коблівської сільради від 19.09.2012 р. № 19 у ДП "Очаківське ЛМГ" земельної ділянки, а саме, земельну ділянку площею 0,75 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка входить до складу земель у кварталі 35 виділ 4 урочища Коблеве, надано у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства. Викладене підтверджується копіями поземельної книги відділу Держземагенства у Березанському районі відносно спірної земельної ділянки, а також листами Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання "Укрдержліс проект" Державного агентства лісових ресурсів України від 03.11.2016 р. № 598 та ДП "Очаківське ЛМГ" від 15.11.2016 р. № 353 (а.с. 19-25).

На даний час, згідно інформаційної довідки Коблівської сільради від 16.12.2016 р. № 1497 (ас. 49) та акту обстеження земельних ділянок (ас. 50) станом на 16.12.2016 р. на спірній земельній ділянці відсутні будівельні матеріали, споруди, нерухомі об'єкти, тощо.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.11.2016 р. в іншій господарській справі № 915/518/16, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2017 р., вищевказаний пункт 1 рішення Коблівської сільради від 19.09.2012 р. № 19 визнано незаконним та скасовано на підставі того, що це рішення прийнято без достатніх правових підстав та відсутності в органу місцевого самоврядування повноважень на прийняття такого рішення щодо земель лісового фонду, які перебувають у державної власності, і що воно порушує права держави як власника земель державної власності.

Зазначене рішення набрало законної сили в порядку, визначеному чинним законодавством, і є преюдиціальним для вирішення спору в даній справі в частині вищевказаних висновків.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що у Коблівської сільради відсутні повноваження щодо розпорядження спірною земельною ділянкою за кадастровим номером НОМЕР_1, котра входить до складу земель лісового фонду, які перебувають у державної власності.

Поряд з викладеним, суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Положеннями Земельного кодексу України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ст. 3 ЗК України).

Ліси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб'єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи. У державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. (ст. 7,8 ЛК України).

Земельні ділянки лісогосподарського призначення, у відповідності до ст. 57 ЛК України, за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства.

Згідно пункту 4 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 06.09.2012 № 5245-VІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", у державній власності залишаються земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, державних галузевих академій наук.

Отже, землі, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, незалежно від їх місцезнаходження, належать до земель державної власності.

Землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності; громадянам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств (ст. 56 ЗК України).

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом (ст. 84 ЗК України).

Крім того, згідно листа управління містобудування та архітектури Миколаївської облдержадміністрації від 15.11.2016 р. № 904-01-21 ас. 45), надана у власність громадянину ОСОБА_2 земельна ділянка розташована в зоні рекреації; згідно листа відділу Держгеокадастру у Березанському районі Миколаївської області від 31.10.2016 р. № 10-14.08-0.4-2210/72-16 (а.с. 42) за даними Національної кадастрової системи відстань наданої у власність ОСОБА_2 земельної ділянки до урізу води Чорного моря становить близько 773-778 м. У відповідності до ч. 8 ст. 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Частиною 3 статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої, зокрема, в межах прибережної захисної смуги підлягає погодженню зі структурним підрозділом обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, котрим у Миколаївській області є управління екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації, яке листом від 10.11.2016 р. № 01-03/100-04 повідомило прокуратуру про те, що від громадянина ОСОБА_2 не надходили на розгляд та затвердження проекти землеустрою щодо відведення у власність та зміну цільового призначення спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 14 Конституції України, ст. 373 ЦК України).

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Таким чином, суд визнає доведеним, що спірні пункти рішення Коблівської сільради суперечать вимогам законодавства України, і, приймаючи їх, відповідач порушив права держави як власника земель державної власності. За таких обставин позовні вимоги належить задовольнити в повному обсязі.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

Отже, витрати прокуратури Миколаївської області на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 21.04.2017 р. № 496 на суму 1600 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок Коблівської сільради.

У судовому засіданні 18.07.2017 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 43,49,82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними та скасувати пункти 1, 2 рішення Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 01.07.2014 р. № 26 у частині затвердження проекту землеустрою та надання у приватну власність громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,75 га за кадастровим номером НОМЕР_1 у с. Коблеве для ведення особистого селянського господарства.

3. Стягнути з Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, 57456, вул. Одеська, 4, с. Коблеве, Березанський район, Миколаївська область, ідентифікаційний код 04375748, на користь прокуратури Миколаївської області, 54001, вул. Спаська, 28, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 02910048, на р/р 0340, , Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172, грошові кошти в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 21.07.2017 р.

Суддя Ю.М. Коваль.