РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/10396/17

За позовом дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло»

Про стягнення 19038863,34 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Жигадло І.Б. (за дов.)

від відповідача не прибули

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» про стягнення 19038863,34 грн., з яких: 1673267,08 грн. 3% річних, 17365596,26 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови договору № 06/10-2567ТЕ-20 про закупівлю природного газу за державні кошти від 20.12.2010.

Суд своєю ухвалою від 29.06.2017 порушив провадження у справі № 910/10396/17, розгляд останньої призначив на 24.07.2017.

Копія ухвали Господарського суду міста Києва від 29.06.2017, яка надіслана відповідачу на адресу, вказану у позовній заяві, а саме: вул. Бастіонна 15, кв. 6, м. Київ, 01014, яка співпадає з місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно відповідача, повернута до суду не врученою адресату у зв'язку з відсутністю адресата.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку в судове засідання своїх представників не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

20.12.2010 дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (постачальник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» (покупець) уклали договір № 06/10-2567ТЕ-20 про закупівлю природного газу за державні кошти (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцю природний газ, а відповідач - прийняти та оплатити природний газ на умовах договору.

Неналежне виконання умов Договору було предметом розгляду у справі № 42/410 за позовом дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» до товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» про стягнення 20855833,41 грн..

24.01.2012 Господарський суд міста Києва постановив рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» на користь дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 18591856,45 грн. боргу, 470515,16 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 341712,94 грн. 3% процентів річних з простроченої суми, 1451748,86 грн. пені, 56460 грн. витрат по оплаті судового збору.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

06.06.2014 Господарський суд міста Києва постановив рішення у справі № 910/5531/14 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» на користь дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 1326343,04 грн. 3% річних за період з 01.11.2011 до 20.03.2014 та судового збору у розмірі 26526,87 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач не погасив 18591856,45 грн. боргу.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, який прийнятий судом як вірний, до стягнення з відповідача підлягає 17365596,26 грн. інфляційних за період з 01.06.2014 до 31.05.2017 та 1673267,08 грн. трьох процентів річних за період з 22.06.2014 до 21.06.2017.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сєвєродонецьктепло» (вул. Бастіонна 15, кв. 6, м. Київ, 01014, код 36304403) на користь дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (вул. Шолуденка 1, м. Київ, 04116, код 31301,08 грн. 3% річних, 17365596,26 грн. інфляційних, 240000,00 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено 01.08.2017.

Суддя С. А. Ковтун