Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"25" липня 2017 р. Справа № 927/187/17

Суддя Господарського суду Чернігівської області Демидова М.О., розглянувши спільну заяву - Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння та Товариства з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна,

про розстрочку виконання рішення суду від 28.02.2017 у справі №927/187/17

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння,

вул. Предславинська, 34-Б, м. Київ, 01133

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна,

вул. Чернігівська, 54, с. Петрушин, Чернігівський район, Чернігівська область, 15521

Предмет спору: про стягнення 789363 грн. 01 коп.

суддя М.О. Демидова

Представники сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - не прибув;

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння, звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна заборгованості у розмірі 593758грн. 85 коп., пеню у розмірі 31814грн. 34 коп., штраф у розмірі 148439грн. 71 коп., 3% річних у розмірі 3416 грн. 15 коп. та 11933 грн. 96 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання умов договору №2-1802/пр991сг від 18.02.2016.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 28.02.2017 у справі №927/187/17 вимоги позивача задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто суму основного боргу у розмірі 593758 грн. 85 коп., пеню у розмірі 31814 грн. 34 коп., штраф у розмірі 148439 грн. 71 коп., 3% річних у розмірі 3412 грн. 14 коп., 11933 грн. 96 коп. інфляційних втрат та 11840 грн. 39 коп. витрат зі сплати судового збору. В решті вимог позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2017 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна на рішення суду від 28.09.2017 у справі №927/187/17 повернуто без розгляду.

На виконання вказаного рішення 27.03.2017 позивачу виданий судовий наказ №927/187/17 від 27.03.2017.

19.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння та Товариство з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна звернулися до Господарського суду Чернігівської області із спільною заявою від 14.07.2017 про розстрочку виконання рішення суду, у якій просять розстрочити виконання рішення Господарського суду Чернігівської області №927/187/17 від 28.02.2017 відповідно до графіку:

- 393758 грн. 85 коп. основного боргу та 39375 грн. 88 коп. штрафу до 20.09.2017;

- 31814 грн. 24 коп. пені, 109063 грн. 83 коп. штрафу, 3412 грн. 14 коп. 3% річних та 11933 грн. 96 коп. інфляційних втрат до 31.1.2017.

Заява обґрунтована тим, що фінансове становищем відповідача ускладнює повне виконання рішення саме у даний момент, у той час, як розстрочка надасть можливість відповідачу можливість виконати свої зобовязання за рішення суду. Позивач не заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду. Крім того, відповідачем частково виконано рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.07.2017 призначено розгляд заяви про розстрочку виконання рішення на 25.07.2017, 15:20 год.

У засідання суду 25.07.2017 позивач та відповідач не прибули, про час та місце судового розгляду заяви судом повідомлялися належним чином.

До початку судового засідання від позивача надійшло клопотання №1-5/273 від 25.07.2017 про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання, оскільки тільки 25.07.2017 позивач з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень дізнався про призначення судового засідання на 25.07.2017.

Вирішуючи подане клопотання суд зазначає, що воно є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню у звязку з неможливістю відкладення розгляду заяви про розстрочку через встановлений частиною 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для її розгляду.

Дослідивши матеріали поданої заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, господарський суд визнав подану заяву такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В обґрунтування вимог заяви сторони повідомили, що боржником частково виконано рішення суду №927/187/17, а саме 14.04.2017 сплачено 200000 грн. 00 коп. боргу та 11840 грн. 39 коп. судового збору. Також сторони у справі зазначили, що фінансове становищем відповідача ускладнює повне виконання рішення саме у даний момент, у той час, як розстрочка надасть можливість відповідачу як сільськогосподарському товаровиробнику провести посівну компанію, реалізувати врожай 2017 року та, як наслідок, акумулювати грошові кошти та виконати свої зобовязання за рішенням суду. У поданій заяві позивач не заперечує щодо розстрочення виконання рішення суду.

У підтвердження наведених у заяві доводів сторонами суду додано копію Меморандуму про врегулювання заборгованості від 29.03.2017, підписаного представниками сторін у справі.

Інших документів у підтвердження доводів щодо важкого фінансового становища відповідача ані позивачем, ані відповідачем суду не надано. Не надано суду також і доказів вжиття відповідачем будь-яких заходів для виконання рішення суду у даній справі (зокрема, часткової сплати заборгованості за рішенням суду). До того ж, відповідачем не надано доказів у підтвердження того, що у нього є можливість погашати борг частинами та з періодичністю, які зазначені у заяві.

Відсутність оригіналу зазначеного вище Меморандуму не надає суду змогу встановити наявність волі позивача щодо надання розстрочки відповідачеві.

Враховуючи викладене вище, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 28.02.2017 у справі № 927/187/17, оскільки позивачем та відповідачем не надано жодного доказу наявності конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк, а відсутність оригіналу Меморандуму про врегулювання заборгованості від 29.03.2017 зумовлює неможливість встановлення факту узгодженої позиції сторін у справі за заявою про відстрочку.

Посилання сторін у заяві на важке фінансове становища відповідача не може бути прийняте судом до уваги внаслідок відсутності будь-яких документів у підтвердження вказаних доводів.

З урахуванням викладеного вище у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння та Товариства з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна про розстрочку виконання рішення суду від 28.02.2017 у справі №927/187/17 слід відмовити.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що сторони у справі наділені правом повторного звернення до суду з аналогічною заявою та надання доказів у її обгрунтування.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Насіння та Товариства з обмеженою відповідальністю Ей ОСОБА_1 Україна про розстрочку виконання рішення суду від 28.02.2017 у справі №927/187/17 відмовити.

Суддя М.О. Демидова