ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.08.2017 р. Справа № 907/589/17

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

розглянувши матеріали за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Берегово

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укпроджест Берегівська швейна фабрика", м. Берегово

з участю у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державного реєстратора центру надання адміністративних послуг при Берегівській міській раді, м. Берегово

про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,7974 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

- припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Укпроджест Берегівська швейна фабрика" на земельну ділянку площею 0,7974 га за кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява б/н від 30.07.2017 року (вх. № 02.3.1-13/633/17 від 31.07.2017 року) підлягає поверненню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України "Про судовий збір" (далі - Закон) передбачено, що одним із об'єктів справляння судового збору є позовна заява, що подається до суду (ч. 1 ст. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір судового збору, який справляється з позовної заяви, визначений Законом в залежності від виду спору.

Виходячи з п. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 передбачено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

З позовної заяви б/н від 30.07.2017 року (вх. № 02.3.1-13/633/17 від 31.07.2017 року) вбачається, що позивачем при зверненні до господарського суду об'єднано вимоги майнового характеру (визнання права власності на земельну ділянку) та немайнового характеру (припинення права власності), з огляду на що судовий збір мав бути сплачений окремо із кожної з таких вимог.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України „Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Дана ж позовна заява оплачена судовим збором згідно квитанції № 68 від 31.07.2017 року у 1 600 грн., тобто за одну з позовних вимог. Друга позовна вимога судовим збором не оплачена.

Вищезазначена обставина є підставою для повернення позовної заяви б/н від 30.07.2017 року (вх. № 02.3.1-13/633/17 від 31.07.2017 року).

Повернення позовної заяви не є перешкодою для звернення із позовною заявою в установленому порядку до господарського суду після усунення обставин, що спричинили повернення даної позовної заяви.

Статтею 7 Закону України „Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги. Таким чином, на повернення суми сплаченого судового збору у відповідності до приписів ст. 7 Закону України „Про судовий збір" потребується подання відповідної заяви.

Керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н від 30.07.2017 року (вх. № 02.3.1-13/633/17 від 31.07.2017 року) на 5 аркушах і додані до неї документи на 35 аркушах повернути без розгляду.

Суддя Пригара Л.І.