КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа№ 910/513/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

за участю представників:

від позивача: Винник О.О. (на підставі посвідчення)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

від третьої особи-1: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник»

на рішення господарського суду міста Києва

від 16.03.2017

у справі № 910/513/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом першого заступника керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області

до 1) Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства

2) Львівської обласної ради

3) Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державне підприємство «Стрийське лісове господарство»

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Стрийської місцевої прокуратури Львівської області звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства, Львівської обласної ради та Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 15.09.2015 №1428 «Про строк користування мисливськими угіддями Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок Львівського ОТМіР «Лісівник»; визнання недійсним договору про умови ведення мисливського господарства від 02.10.2015 №38, укладеного між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок «Лісівник».

Свої позовні вимоги прокурор мотивував тим, що внаслідок прийняття оскаржуваного рішення Львівської обласної ради від 15.09.2015 №1428 «Про строк користування мисливськими угіддями Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок Львівського ОТМіР «Лісівник» та укладення оскаржуваного договору про умови ведення мисливського господарства від 02.10.2015 №38, всупереч вимогам ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», здійснено нове надання мисливських угідь у користування відповідачу-3 на строк до 12.02.2027 без дотримання законодавчо встановленого порядку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.03.2017 позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано рішення Львівської обласної ради від 15.09.2015 №1428 «Про строк користування мисливськими угіддями Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок Львівського ОТМіР «Лісівник». Визнано недійсним договір про умови ведення мисливського господарства від 02.10.2015 №38, укладений між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок «Лісівник». Стягнуто з Львівської обласної ради на рахунок №0774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код 02910031, судовий збір у розмірі 918 грн. 66 коп. Стягнуто з Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства на рахунок №0774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код 02910031, судовий збір у розмірі 918 грн. 66 коп. Стягнуто з Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник» на рахунок №0774 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - прокуратура Львівської області, код 02910031, судовий збір у розмірі 918 грн. 66 коп.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що у зв'язку із припиненням права користування мисливськими угіддями внаслідок закінчення терміну такого користування 11.02.2012, визначеного на підставі відповідного рішення облради та договору, внесення оспорюваним рішенням Львівської облради від 15.09.2015 №1428 змін щодо терміну користування мисливськими угіддями, є порушенням норм статті 22, 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання». Одночасно місцевий господарський суд зазначив, що оскільки договір про умови ведення мисливського господарства від 02.10.2015 №38 укладено на виконання рішення Львівської обласної ради від 15.09.2015 №1428, яке є незаконним, договір 02.10.2015 №38 є таким, що суперечить вимогам законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Стрийське міжрайонне товариство мисливців і рибалок «Лісівник» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі №910/513/17 та прийняти нове, яким відмовити прокурору у задоволенні його позовних вимог.

Свою апеляційну скаргу відповідач-3 обґрунтував тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Посилаючись на постанови Верховного Суду України від 11.11.2014 у справі №21-405а14 та від 25.02.2015 у справі №6-10цс15, скаржник вважав, що прийняте Львівською обласною радою рішення №1428 від 15.09.2015 про продовження термінів користування Стрийським МТМіР ОТМіР «Лісівник», наданим йому у 1997-2008 роках мисливськими угіддями, в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а укладений на його виконання договір про умови ведення мисливського господарства №38 від 02.10.2015 не суперечить вимогам чинного законодавства. Крім того скаржник зазначив, що рішення суду першої інстанції обґрунтоване лише доводами сторони, на користь якої прийнято рішення, чим порушено вимоги ст. 42 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Прокурор у своєму відзиві, наданому до суду 26.05.2017, зазначив, що доводи відповідача-3 щодо необхідності застосування господарським судом міста Києва при вирішенні спору норм права, що регулюють подібні правовідносини, зокрема, Закон України «Про оренду землі», є безпідставними, оскільки відносини у сфері мисливського господарства та полювання врегульовані Законом України «Про мисливське господарство та полювання». Одночасно прокурор зауважив, що доводи відповідача-3 про те, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, зокрема ст. 43 ГПК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом всебічно, повно і об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи, надано належну оцінку всім доказам, які сторони надано у справі. Окрім цього, судом першої інстанції враховано судову практику в аналогічних спірних правовідносинах, а саме висновки Вищого господарського суду України, викладені в постановах від 28.05.2014 та від 24.03.2015 у справі №910/11729/13, у зв'язку з чим просив суд апеляційної інстанції залишити рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у даній справі, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач-2 в своїх письмових поясненнях, наданих до суду 08.06.2017, зазначив, що Держлісагенство України та його територіальні органи здійснювали винятково організаційні функції з укладення типових договорів про умови ведення мисливського господарства та контрольні - у частині виконання взятих на себе зобов'язань користувачами відповідних угідь на підставі вже укладених договорів. Відтак, на думку відповідача-2, Львівське ОУЛМГ не порушило норм чинного законодавства. Вирішення спору відповідач-2 покладає на розсуд суду, просить розглядати справу за відсутності його представника та через відсутність бюджетних призначень просить суд не стягувати з нього судовий збір в сумі 3200 грн.

14.07.2017 через відділ забезпечення документообігу суду від відповідача-3 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням у щорічній основній відпустці строком 24 календарних дні, на підтвердження чого надав наказ про надання відпустки від 14.07.2017 та графік відпусток працівників ТОВ «Адвокатська компанія «Оберіг».

17.07.2017 від відповідача-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що вважає висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні, необґрунтованими у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, відповідач-1, посилаючись на ст.ст. 9, 22, 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», ст.ст. 8, 9, 764 ЦК України, ст. 284 ГК України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», зазначив, що положення чинного законодавства надають Львівській обласній раді повноваження щодо вирішення питання про продовження користування мисливськими угіддями, строк користування якими закінчився. У зв'язку з чим вважав апеляційну скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Крім того, Львівська обласна рада подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника обласної ради - начальника відділу правової та кадрової роботи Мельника Андрія Ігоровича - у зв'язку з його перебуванням у відпустці.

Згідно розпорядження Київського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 у справі №910/513/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу якого, справу №910/513/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 20.06.2017 апеляційну скаргу Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник» прийнято до провадження; розгляд справи відкладено на 18.07.2017.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 18.07.2017 заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники відповідача-1, 2, 3 та третя особа в судове засідання 18.07.2017 не з'явились. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином.

Як зазначено вище, відповідач-1 та відповідач-3 надіслали клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням їх уповноважених представників відпустці. Відповідач-2 та третя особа про причини своєї неявки апеляційний господарський суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що представник відповідача-3 втретє просить перенести судове засідання та жодного разу так і не був присутній в судових засідання апеляційної інстанції, зокрема, як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви від 02.06.2017 - ОСОБА_4 з 01.06.2017 по 07.06.2017 перебував на амбулаторному лікуванні, відповідно до заяви від 19.06.2017 останній знаходиться на лікуванні з 08.06.2017 по даний час, що підтверджується відповідними довідками та згідно заяви від 14.07.2017 - представник відповідача-3 з 17.07.2017 по 09.08.2017 відбуває в щорічну основну відпустку, що підтверджується наказом №3-к від 14.07.2017 про надання відпустки.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне звернути зазначити наступне.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений строком розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Такої ж правової позиції дотримується й Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові від 07.07.2016 у справі 910/21819/15.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників, що не з'явились в судове засідання.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши думку позивача, присутнього в судовому засіданні, розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 11.02.1997 Львівською обласною радою прийнято рішення № 127 «Про надання мисливських угідь користувачам у Львівській області», яким вирішено надати Стрийське міжрайонне ТМіР «Лісівник» у користування мисливські угіддя терміном на 15 років загальною площею 44200 га, у тому числі лісові угіддя 16700 га, польові 26400 га, водно-болотні 1100 га.

05.03.1997 між Державним лісогосподарським об'єднанням «Львівліс» та Стрийське міжрайонне ТМіР «Лісівник» укладено договір про умови ведення мисливського господарства, терміном до 11.02.2012, за умовами якого Стрийському міжрайонному ТМіР «Лісівник» надано мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 44,2 тис. га, у тому числі: лісові угіддя 16,7 тис. га, польові 26,4 тис. га, водно-болотні 1,1 тис. га.

23.06.2005 Львівською обласною радою прийнято рішення № 380 «Про внесення змін до рішення обласної ради від 11.02.1997 № 127 «Про надання в користування мисливських угідь у Львівській області», згідно з яким припинено право користування угіддями, які надані ВАТ «Львівський облрибокомбінат» господарство «Стрий-Соколів» із виключенням його з переліку у зв'язку з добровільною відмовою від мисливських угідь на користь Стрийського міжрайонного ТМіР «Лісівник», а пунктом 5 цього рішення облради вирішено внести зміни у площі та опис мисливських угідь Стрийського міжрайонного ТМіР «Лісівник» (додаток № 6) у зв'язку із приєднанням частини угідь ВАТ «Львівський облрибокомбінат» господарство «Стрий-Соколів».

11.03.2008 рішенням Львівської обласної ради № 514 «Про внесення змін у додатку 6 до рішення обласної ради від 23.06.2005 № 380 «Про надання у користування мисливських угідь у Львівській області», у зв'язку з реорганізацією ДП «Мисливське господарство «Стрий» внесено зміни в додаток № 6 до рішення обласної ради від 23.06.2005 № 380 і надано в користування мисливські угіддя в нових межах Стрийському міжрайонному ТМіР «Лісівник» загальною площею 35491 га, в тому числі лісові угіддя - 9644 га, польові - 24780 га, водно-болотні - 1067 га.

19.11.2010 між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним ТМіР «Лісівник» укладено договір про умови ведення мисливського господарства № 38, умовами якого встановлено, що згідно з рішенням Львівської обласної ради від 11.02.1997 № 127 зі змінами внесеними рішенням облради від 23.06.2005 № 380, рішенням облради від 11.03.2008 № 514, Стрийському міжрайонному ТМіР «Лісівник» терміном на 15 років - до 11.02.2012, надано мисливські угіддя загальною площею 35491 га, в тому числі лісові угіддя - 9644 га, польові - 24780 га, водно-болотні - 1067 га.

23.11.2012 Львівською обласною радою прийнято рішення № 616 «Про уточнення терміну користування мисливськими угіддями (Стрийське міжрайонне ТМіР «Лісівник»)», у відповідності до пункту 1 якого внесено зміни до рішень Львівської обласної ради № 514 від 11.03.2008 та вирішено викласти пункт 1 в наступній редакції: «У зв'язку з реорганізацією ДП «Мисливське господарство «Стрий» внести зміни в додаток 6 до рішення обласної ради від 23.06.2005 № 380 і надати в користування мисливські угіддя в нових межах терміном на 15 років Стрийському міжрайонному товариству мисливців і рибалок «Лісівник», згідно з додатком до цього рішення».

05.11.2012 між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним ТМіР «Лісівник» укладено додаток № 1 до договору № 38 від 19.11.2010, за умовами якого було внесено зміни та визначено новий термін дії договору - 11.03.2023, за яким надано Стрийському міжрайонному ТМіР «Лісівник» мисливські угіддя загальною площею 35491 га, в тому числі лісові угіддя - 9644 га, польові - 24780 га, водно-болотні - 1067 га.

15.09.2015 сесією Львівської обласної ради прийнято рішення №1428 «Про строк користування мисливськими угіддями Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок Львівського ОТМіР «Лісівник», яким продовжено право користування Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок Львівського ОТМіР «Лісівник» мисливськими угіддями, у межах площ, визначених рішенням обласної ради №514 від 11.03.2008 «Про внесення змін у додаток №6 до рішення обласної ради №380 від 23.06.2005 «Про надання у користування мисливських угідь у Львівській області»; встановлено строк користування цими мисливськими угіддями 15 років, який обчислюється з моменту закінчення строку користування товариством мисливськими угіддями, визначеного рішенням обласної ради від 11.02.1997 №127 «Про надання мисливських угідь користувачам у Львівській області».

02.10.2015 на виконання рішення сесії Львівської обласної ради №1428 від 15.09.2015 між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок «Лісівник» укладено договір про умови ведення мисливського господарства №38.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі №910/11729/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2014, задоволено позов заступника прокурора Львівської області, визнано незаконним та скасовано рішення Львівської обласної ради № 616 від 23.11.2012 «Про уточнення терміну користування мисливськими угіддями (Стрийське міжрайонне ТМіР «Лісівник»)», визнано недійсним договір про умови ведення мисливського господарства, укладений між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок «Лісівник», в частині додатку №1 від 05.11.2012 до договору № 38 від 19.11.2010.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2014 у вказаній справі постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.02.2014 залишено без змін.

В подальшому, Стрийське міжрайонне товариство мисливців і рибалок «Лісівник» звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі №910/11729/13.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.09.2014 у справі №910/11729/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, заяву Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі №910/11729/13 задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/11729/13 скасоване та прийняте нове, яким відмовлено у задоволенні позову заступника прокурора Львівської області про визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради № 616 від 23.11.2012 «Про уточнення терміну користування мисливськими угіддями (Стрийське міжрайонне ТМіР «Лісівник»)», визнання недійсним договору про умови ведення мисливського господарства, укладеного між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок «Лісівник», в частині додатку № 1 від 05.11.2012 до договору № 38 від 19.11.2010.

Однак, постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 18.09.2014 скасовані і справа направлена до господарського суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2015 у вказаній справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського від 28.10.2015, відмовлено у задоволенні заяви Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/11729/13, рішення суду від 19.09.2013 у справі №910/11729/13 залишено без змін.

Відтак, як вірно зазначено місцевим господарським судом, на час розгляду даної справи, рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі № 910/11729/13 визнано незаконним та скасовано рішення Львівської обласної ради № 616 від 23.11.2012 «Про уточнення терміну користування мисливськими угіддями (Стрийське міжрайонне ТМіР «Лісівник»)», визнано недійсним договір про умови ведення мисливського господарства, що укладений між Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та Стрийським міжрайонним товариством мисливців і рибалок «Лісівник» в частині додатку № 1 від 05.11.2012 до договору № 38 від 19.11.2010.

Згідно абз. 10 ст. 1 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» мисливські угіддя - ділянки суші та водного простору, на яких перебувають мисливські тварини і які можуть бути використані для ведення мисливського господарства.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» встановлено, що ведення мисливського господарства здійснюється користувачами мисливських угідь. Умови ведення мисливського господарства визначаються у договорі, який укладається між місцевими органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання і користувачами мисливських угідь. Форма договору встановлюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Нормами ст. 22 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» передбачено, що мисливські угіддя для ведення мисливського господарства надаються у користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами за поданням місцевого органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі мисливського господарства та полювання, погодженим з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, місцевими органами спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у галузі охорони навколишнього природного середовища, а також власниками або користувачами земельних ділянок. Мисливські угіддя надаються у користування на строк не менш як на 15 років. Площа мисливських угідь, що надаються користувачеві, повинна становити не менше 3 тисяч гектарів, але не більше ніж 35 відсотків від загальної площі мисливських угідь Автономної Республіки Крим, області та м. Севастополя.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» право користування мисливськими угіддями припиняється у разі закінчення строку користування, добровільної відмови від користування, припинення діяльності юридичних осіб, яким надано у користування мисливські угіддя, систематичного невиконання обов'язків щодо охорони та відтворення мисливських тварин, зобов'язань, обумовлених договором між користувачем мисливських угідь та власником (користувачем) земельних ділянок або територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового і мисливського господарства та полювання; погіршення якості мисливських угідь з вини їх користувача; в інших випадках, передбачених законодавством.

З урахуванням того, що рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2013 у справі №910/11729/13 визнано незаконним і скасовано рішення Львівської обласної ради №616 від 23.11.2012 та визнано недійсним договір про умови ведення мисливського господарства в частині додатку №1 від 05.11.2012 до договору № 38 від 19.11.2010, суд першої інстанції вірно встановив, що у день закінчення строку користування мисливськими угіддями право користування ними припиняється в силу статті 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання» без прийняття будь-яких окремих рішень обласної ради.

Відтак, місцевий господарський суд правильно дійшов висновку, що у зв'язку із припиненням права користування мисливськими угіддями внаслідок закінчення терміну такого користування 11.02.2012, визначеного на підставі відповідного рішення та договору, внесення оспорюваним рішенням Львівської облради від 15.09.2015 №1428 змін щодо терміну користування мисливськими угіддями, є порушенням норм статті 22, 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання».

Крім того, згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи те, що позовні вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору є похідними від вимоги про визнання недійсним спірного рішення, яка задоволена, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову і у вказаній частині.

Стосовно посилань скаржника щодо необхідності застосування господарським судом міста Києва при вирішенні спору норм права, що регулюють подібні правовідносини, зокрема, Закону України «Про оренду землі», колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами прокурора щодо того, що вони безпідставними, оскільки відносини у сфері мисливського господарства та полювання врегульовані Законом України «Про мисливське господарство та полювання».

З огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Стрийського міжрайонного товариства мисливців і рибалок «Лісівник» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2017 у справі № 910/513/17 - без змін.

2. Матеріали справи №910/513/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко