КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. Справа№ 5011-44/18931-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Доманської М.Л.

Зеленіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від ТОВ „Вісак" Розов О.С. (дов. від 14.01.2016),

від ПАТ „Київміськбуд-1" Веничук Є.В. (дов. від 01.06.2017 №10),

від Хустської ОДПІ Головного управління ДФС у Закарпатській області Бєлкіна Н.М. (дов. від 21.07.2017 №387/8/07-15-10-00-08),

від ДПІ в Оболонському районі міста Києва Марчук Л.А. (дов. від 27.03.2017 №516/9/2656-10-034), Бєлкіна Н.М. (дов. від 31.05.2017 №770/9/26-54-10-034),

від боржника - Веничука Є.В.,

від арбітражного керуючого Юринця А.В. - Ведмедєва С.С.,

розглянувши апеляційні скарги Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017

у справі № 5011-44/18931-2012 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві

до Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 затверджено мирову угоду від 10.01.2017, укладену між кредиторами ПАТ "Київміськбуд-1" в особі голови комітету кредиторів - ТОВ "Оболоньдевелопстандарт" та боржником; припинено провадження у справі №5011-44/18931-2012, припинено дію мораторію.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, ТОВ "Вісак" і Хустської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 про затвердження мирової угоди від 10.01.2017.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 апеляційні скарги ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, ТОВ "Вісак" і Хустської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №5011-44/18931-2012 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2017 задоволено частково касаційні скарги Хустської ОДПІ ГУ ДФС у Закарпатській області та ДПІ в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві, скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі №5011-44/18931-2012, справу в цій частині направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 прийнято до провадження апеляційні скарги податкових інспекцій.

Апеляційна скарга Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві мотивована тим, що затвердження мирової угоди суперечить Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", може призвести до безпідставних втрат щодо надходжень до Державного бюджету України та порушень інтересів держави.

Апеляційна скарга Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області мотивована порушенням порядку укладання мирової угоди, а сама мирова угода суперечить чинному законодавству.

10.07.2017 апелянт-1 надав додаткової пояснення по справі.

13.07.2017 ПАТ „Київміськбуд-1" надало додаткові пояснення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.07.2017 продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 25.07.2017.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.07.2017 для розгляду справи № 5011-44/18931-2012 сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Доманська М.Л., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 прийнято до провадження апеляційні скарги податкових інспекцій.

У судовому засіданні 25.07.2017 представник податкових інспекцій підтримав доводи апеляційних скарг, просив їх задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 - скасувати, відмовити у затвердження мирової угоди.

Представник ТОВ „Вісак" підтримав доводи апеляційних скарг.

Представник боржника та арбітражного керуючого заперечили доводи апеляційних скарг, просили залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2012 порушено провадження у справі № 5011-44/18931-2012 про банкрутство ПАТ "Київміськбуд-1".

Постановою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 було припинено процедуру санації боржника, боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Юринця Арсена Володимировича.

У січні 2017 року до місцевого господарського суду від ліквідатора банкрута надійшла заява про затвердження мирової угоди у справі № 5011-44/18931-2012.

Подана заява обґрунтована тим, що 10.01.2017 рішенням комітету кредиторів затверджено мирову угоду, укладену між боржником та кредиторами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі № 5011-44/18931-2012 затверджено мирову угоду від 10.01.2017, укладену між кредиторами в особі голови комітету кредиторів - ТОВ "Оболоньдевелопстандарт" та боржником; припинено провадження у справі про банкрутство, припинено дію мораторію.

За умовами пункту 3.1 мирової угоди від 10.01.2017, сторони досягли згоди про прощення (списання) кредиторами боргу банкрута в сумі 107975251,09 грн, який є загальною сумою вимог кредиторів до банкрута щодо сплати пені (штрафу), віднесених ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.07.2014 та від 07.12.2016 до шостої черги задоволення вимог кредиторів, зокрема, вимог ДПІ у Оболонському районі в сумі 2426557,34 грн (п.3.1.1)

Також у п. 3.2 мирової угоди сторони досягли згоди про прощення (списання) кредиторами п'ятдесяти відсотків боргу банкрута в розмірі 107 076 116,90 грн., який є загальною сумою вимог кредиторів до банкрута, віднесених ухвалами господарського суду м. Києва від 21.07.2014 р. та від 07.12.2016 р. у справі № 5011-44/18931-2012 до третьої черги задоволення вимог кредиторів, в тому числі:

вимог Державної податкової інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві в розмірі 105 431 602, 15 грн. (3.2.1),

вимог Хустської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Закарпатській області в розмірі 117 091,60 грн. (3.2.2).

За умовами п. 3.4 мирової угоди наслідком прощення (списання) кредиторами частини боргу банкрута, передбаченого пунктами 3.1., 3.2. та 3.3. Мирової угоди, є виникнення зобов'язання, відповідно до якого банкрут зобов'язується провести з кредиторами розрахунок в такому розмірі:

банкрут зобов'язується сплатити Державній податковій інспекції в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві 52 715 801,08 грн. (п. 3.4.1);

банкрут зобов'язується сплатити Хустській об'єднаній державній податковій інспекції головного управління ДФС у Закарпатській області 58 545,80 грн. (п. 3.4.2).

Мирова угоди підписана ліквідатором банкрута та головою комітету кредиторів. Підпис про погодження умов мирової угоди зі сторони ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві відсутній.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 5011-44/18931-2012 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 у справі № 5011-44/18931-2012 скасовано частково, справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

У постанові від 21.06.2017 суд касаційної інстанції вказав, що апеляційний господарський суд, залишаючи без змін ухвалу місцевого суду, не в повній мірі перевірив встановлення місцевим судом всіх обставин справи, зокрема, порядок укладення мирової угоди із застосуванням ч. 2 ст. 78 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме, період виникнення податкової заборгованості, можливість списання (розстрочення чи відстрочення) зазначеної заборгованості, наявність погодження умов списання (розстрочення, відстрочення) керівником органу доходів і зборів тощо.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) (в редакції, що діє з 19.01.2013), положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки провадження у справі № 5011-44/18931-2012 порушено 27.12.2012, а постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 05.10.2016, то дана справа підлягає розгляду із застосуванням положень Закону про банкрутство, в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ст. 77 Закону про банкрутство, під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

За правилами ст. 79 Закону про банкрутство мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство.

Мирова угода повинна містити положення про: розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини.

Крім того, мирова угода може містити умови щодо виконання зобов'язань боржника третіми особами, задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 81 Закону про банкрутство, господарський суд при розгляді мирової угоди зобов'язаний перевірити встановлений цим Законом порядок укладення мирової угоди та дослідити умови мирової угоди на предмет їх відповідності чинному законодавству.

Разом з тим, умови укладення мирової угоди також передбачені ст. 78 Закону про банкрутство.

Зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 78 Закону про банкрутство передбачають, що мирова угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг задоволення вимог кредиторів, визначених цим Законом.

У разі, якщо умови мирової угоди передбачають розстрочку чи відстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини, орган стягнення зобов'язаний погодитися із задоволенням частини вимог з податків, зборів (обов'язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення відновлення платоспроможності підприємства. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом повним календарним рокам до дня подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду, визнається безнадійним та списується, а податкові зобов'язання чи податковий борг, які виникли у строк протягом трьох останніх перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду календарних років, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах мирової угоди. Зазначену мирову угоду підписує керівник відповідного органу доходів і зборів за місцезнаходженням боржника.

Не підлягає прощенню (списанню), відстрочці та/або розстрочці за умовами мирової угоди заборгованість із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин.

Не підлягає прощенню (списанню) за умовами мирової угоди заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Апелянти звернулись з заявами про визнання поточних кредиторських вимог, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів.

З мирової угоди від 10.01.2017 вбачається, що заборгованість боржника перед податковими інспекціями, яку узгодили списати в повному обсязі, є штрафними санкціями та ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.07.2014 та від 07.12.2016 визнані та віднесені до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Також, за умовами мирової угоди підлягає прощенню борг у розмірі п'ятдесят відсотків вимог, визнаних та віднесених до третьої черги задоволення вимог кредиторів згідно з ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.07.2014 та від 07.12.2016.

Таким чином, вимоги податкових інспекцій, які включені до реєстру вимог кредиторів та не віднесені до першої черги задоволення, можуть бути предметом мирової угоди між боржником та кредиторами, укладеної в межах справи про банкрутство.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість прощення (списання) частини вказаної у мировій угоді суми заборгованості податкових інспекцій, поряд із вимогами інших кредиторів четвертої черги задоволення, які також підлягають зменшенню на п'ятдесят відсотків згідно із пунктом 3.3. мирової угоди.

Щодо відсутності погоджувального підпису керівника податкової інспекції на мировій угоді від 10.01.2017 суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону про банкрутство у разі якщо умови мирової угоди передбачають розстрочку чи відстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини, орган стягнення зобов'язаний погодитися із задоволенням частини вимог з податків, зборів (обов'язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення відновлення платоспроможності підприємства.

З огляду на ч. 2 ст. 78 Закону про банкрутство підписання мирової угоди є для органу стягнення обов'язковим, а відмова від затвердження мирової угоди керівником такого органу не може бути підставою для відмови в затвердженні мирової угоди господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що примірник мирової угоди від 10.01.2017 було подано до ДПІ в Оболонському районі м. Києва з супровідним листом від 10.01.2017 №1.

Податкова інспекція отримала мирову угоду, втім, керівник інспекції в порушення ч. 2 ст. 78 Закону про банкрутство примірник угоди не підписав.

Щодо періоду виникнення податкової заборгованості, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, заборгованість боржника перед податковими інспекціями, яку узгодили списати на умовах мирової угоди є податковим боргом та штрафними санкціями, віднесеними ухвалами Господарського суду міста Києва від 21.07.2014 та від 07.12.2016 до третьої та шостої черг задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п.2 Порядку проведення органами державної податкової служби прощення (списання) і розстрочення (відстрочення) податкової заборгованості платників податків при укладенні мирової угоди у справі про банкрутство, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 21.11.2000 №600, прощення (списання) і розстрочення (відстрочення) податкового боргу органами державної податкової служби здійснюється щодо тих податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів, які передбачені Законом України "Про систему оподаткування" і включаються до бюджетів відповідних рівнів. Крім того, прощенню (списанню) і розстроченню (відстроченню) підлягають усі види пені, штрафних та фінансових санкцій, що зараховуються до бюджетів усіх рівнів, а також плата за наданий податковий кредит.

Частиною 2 статті 78 Закону про банкрутство встановлено, що податковий борг, який виник у строк, що передував трьом повним календарним рокам до дня подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду, визнається безнадійним та списується, а податкові зобов'язання чи податковий борг, які виникли у строк протягом трьох останніх перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду календарних років, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах мирової угоди.

Аналогічні правила встановлені і п. 3.2, 3.3 Порядку проведення органами державної податкової служби прощення (списання) і розстрочення (відстрочення) податкової заборгованості платників податків при укладенні мирової угоди у справі про банкрутство.

Так, прощенню (списанню) підлягають нараховані, але не сплачені на дату укладення мирової угоди у справі про банкрутство суми податкового боргу, перелічені в пункті 2 Порядку, які виникли у строк, що передував трьом повним календарним рокам до дня подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду.

Прощенню (списанню) чи розстроченню (відстроченню) підлягають нараховані, але не сплачені на дату укладення мирової угоди у справі про банкрутство суми податкового боргу, перелічені у пункті 2 Порядку, які виникли протягом трьох останніх календарних років перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду.

Заява про порушення справи про банкрутство подана до суду першої інстанції 24.12.2012.

Таким чином, борг, що виник до 24.12.2009 підлягає прощенню, а протягом 24.12.2009 - 24.12.2012 підлягає прощенню (списанню) чи розстроченню (відстроченню).

Заборгованість в розмірі 50258285,95 грн перед Державною податковою інспекцією в Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві підтверджена постановами Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.02.2012 у справі № 2а-1923/12/2670, від 28.03.2012р. у справі № 2а-3018/12/2670, від 02.04.2012р. у справі № 2а-4393/12/2670, від 04.05.2012р. у справі № 2а-6132/12/2670, 15.05.2012р. у справі № 2а-4173/12/2670 та податковими повідомленнями-рішеннями № від 26.03.2012р., № від 24.02.2012р. та № від 11.04.2012р., виникла до дня порушення провадження у справі про банкрутство, а отже є конкурсною.

Постановою Господарського суду м. Києва від 16.05.2016 припинено процедуру санації боржника, Приватне акціонерне товариство "Київміськбуд-1" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

04.07.2016 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Хустської об'єднаної державної податкової інспекції з кредиторськими вимогами до боржника на суму 117 091 грн. 60 коп.

Заявлені кредитором вимоги складають заборгованість боржника зі сплати земельного податку з юридичних осіб за 2015 та 2016 роки в розмірі 115 868,46 грн, а також податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2016 року в розмірі 1 223,14 грн.

18.07.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державної податкової інспекції у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві з кредиторськими вимогами до боржника на суму 57 599 882,54 грн.

Заявлені кредитором вимоги складають заборгованість боржника з орендної плати з юридичних осіб у тому числі основний борг в розмірі 3 546 232 грн. 35 коп. та пеня в розмірі 11 240 грн. 00 коп., земельного податку з юридичних осіб у тому числі основний борг в розмірі 413 059 грн. 53 коп., пеня в розмірі 2 908 грн. 34 коп., податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 27 812 529 грн. 00 коп., податку на додану вартість, у тому числі основний борг в розмірі 24 383 119 грн. 28 коп. та пеня в розмірі 1 407 626 грн. 89 коп., податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів житлової нерухомості в розмірі 15 065 грн. 58 коп., податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об'єктів нежитлової нерухомості в розмірі 8 101 грн. 57 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 визнано поточні кредиторські вимоги Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області до Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" на суму 2756 грн. 00 коп. - перша черга та на суму 117091 грн. 60 коп. - третя черга.; визнано поточні кредиторські вимоги Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві до Приватного акціонерного товариства "Київміськбуд-1" на суму 55 508 920 грн. 10 коп. - третя черга та на суму 2 090 953 грн. 44 коп. - шоста черга.

Разом з тим, ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство встановлено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Тобто, грошові вимоги, що виникли під час проведення процедури банкрутства (поточні вимоги) після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом можуть бути заявлені кредитором протягом двох місяців та після їх визнання господарським судом стають конкурсними вимогами згідно ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство.

Враховуючи, що грошові вимоги податкових інспекцій, які виникли під час процедур банкрута, заявлені після визнання боржника банкрутом та визнані господарським судом, стали конкурсними, то такі грошові вимоги можуть бути предметом мирової угоди, яка укладена в межах даної справи.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство мирова угода - це домовленість між боржником та кредитором (групою кредиторів) про відстрочку та (або) розстрочку платежів або припинення зобов'язань за угодою сторін (далі - прощення боргів).

Мирова угода від 10.01.2017 була перевірена судом першої інстанції на предмет відповідності її чинному законодавству і затверджена з дотриманням всіх необхідних вимог, передбачених Законом про банкрутство.

В зв'язку з затвердженням мирової угоди, провадження у справі №5011-44/18931/2012 про визнання боржника банкрутом правомірно припинено, що є головною ідеєю законодавця для надання можливості підприємству-боржнику вийти із скрутного фінансового становища, в тому числі і задля погашення заборгованості перед кредиторами, зберігши при цьому своє існування як суб'єкта господарювання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2017 у даній справі винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області залишити без задоволення.

3. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 у справі №5011-44/18931-2012 про затвердження мирової угоди залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді М.Л. Доманська

В.О. Зеленін