ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа № 922/3960/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М. , суддя Лакіза В.В.

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від апелянта - Скрипки Л.В. - на підставі довіреності від 15.12.2014р.

від кредитора ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - на підставі довіреності від 18.10.2016р.

ліквідатор арбітражний керуючий Тищенко О.І. - на підставі свідоцтва №318 від 28.02.2013р.;

від інших кредиторів - не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", м. Київ, (вх.№1906 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. у справі №922/3960/16

за заявою Фізичної особи ОСОБА_7, м. Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. у справі №922/3960/16 прийнято до розгляду заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 (далі - боржник) про порушення справи про банкрутство в порядку статей 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_7; визнано розмір безспірних вимог кредитора ФОП ОСОБА_8 в сумі 463 381,93грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено засідання суду щодо визнання боржника банкрутом на 08.12.2016р.

Постановою господарського суду Харківської області від 08.12.2016р. визнано фізичну особу ОСОБА_7 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Тищенко О.І.; зобов'язано ліквідатора закрити всі рахунки банкрута в установах банку і відкрити спеціальний банківський рахунок, на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута, та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута; зобов'язано ліквідатора в строк до 08.12.2017р. виконати ліквідаційну процедуру, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. затверджено реєстр грошових вимог кредиторів на загальну суму 24664626,52грн, з якої:

Конкурсні кредитори

- Фізична особа- підприємець ОСОБА_8 - 2227381,93грн. (третя черга) та 3200,00грн (перша черга);

- Фізична особа- підприємець ОСОБА_2 - 1326810,00грн. (третя черга) та 3200,00грн (перша черга);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "БРС "Гарант" -2606766,00грн. (третя черга) та 3200,00грн. (перша черга);

- Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" - 17973767,29грн. (шоста черга);

Забезпечені кредитори

- громадянка ОСОБА_10 - 520301,30грн. (перша черга).

Ухвалено, окремо до реєстру вимог кредиторів внести відомості про майно боржника, що є предметом застави (іпотеки), а саме: нежитлове приміщення підвалу №17 - місце для паркування в літ. "А-18", площею 24,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. у справі №922/3960/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в якості кредитора фізичної особи-підприємця ОСОБА_7; припинити провадження у справі про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий господарський суд всупереч приписам Закону про банкрутство, дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для включення до реєстру вимог кредиторів грошових зобов'язань боржника перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк", з огляду на те, що договори кредиту (з урахуванням додаткових угод до них) укладені між банком та боржником № 839/3/27/38/7-240 від 11.06.2007р. та № 839/3/27/38/6-134 від 28.12.2006р., договори застави та поруки, не мають будь-якого правового зв'язку зі здійсненням ОСОБА_7 підприємницької діяльності. Крім того, апелянт наголошує на те тому, що провадження у даній справі у відповідності до приписів статті 14 Закону про банкрутство має бути припинено, а заява про визнання боржника банкрутом має бути повернута заявнику, у зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_7 припинив свою господарську діяльність (як фізична особа - підприємець) ще до моменту подання відповідної заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, а саме - 06.09.2016р., про що було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за №001067.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 03.07.2017р.; зобов'язано господарський суд Харківської області невідкладно надіслати до Харківського апеляційного господарського суду матеріали справи №922/3960/16.

22.06.2017р. господарським судом Харківської області було надано відповідь на запит справи (вх.№6694), в якому було повідомлено, що 1-й том, 2-й том, 5-й том справи № 922/3960/16 були направлені до Харківського апеляційного господарського суду за вих. № 922/3960/16/001577/17 від 31.05.2017р. з метою розгляду апеляційної скарги; 3-й том, 4-й том справи № 922/3960/16 були направлені до Харківського апеляційного господарського суду за вих. № 922/3960/16/001444/17 від 16.05.2017р. для подальшого направлення до Вищого господарського суду України з метою розгляду касаційної скарги та на даний момент зазначена справа на адресу господарського суду Харківської області не поверталася. Після повернення до господарського суду Харківської області справу № 922/3960/16 буде невідкладно надіслано до Харківського апеляційного господарського суду у встановленому законом порядку.

30.06.2017р. ліквідатором арбітражним керуючим Тищенко О.І. подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№6898), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" відмовити, ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. у справі №922/3960/16 залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2017р. відкладено розгляд справи на 18.07.2017р.; запропоновано ліквідатору арбітражному керуючому Тищенко О.І. завчасно надати до Харківського апеляційного господарського суду письмові пояснення з посиланням на відповідні положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" щодо наявності правових підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів Фізичної особи- підприємця ОСОБА_7 грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у розмірі 17973767,29грн. (докази звернення банку з заявою з грошовими вимогами до боржника, повідомлення про результати розгляду вказаної заяви); у разі неможливості виконання вимог ухвали суду, надати письмові пояснення з обґрунтуванням зазначених підстав.

У зв'язку з відпусткою судді Камишевої Л.М., автоматизованою системою документообігу суду 17.07.2017р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Лакізи В.В., судді Здоровко Л.М.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" слід починати спочатку.

18.07.2017р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх.№7519).

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 18.07.2017р. представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, просила скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. у справі №922/3960/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у визнанні Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" в якості кредитора фізичної особи-підприємця ОСОБА_7; припинити провадження у справі про визнання банкрутом фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Представник кредитора - ОСОБА_2 заперечила проти вимог апеляційної скарги, та просила ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Ліквідатор арбітражний керуючий Тищенко О.І. також заперечила проти вимог апеляційної скарги, та просила ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Також, ліквідатор оголосила зміст додаткових пояснень до апеляційної скарги (вх.№7525 від 18.07.2017р. ).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, зважаючи, що учасники провадження у справі про банкрутство про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, а також, що явка представників учасників судового процесу у судове засідання не була визнана обов'язковою та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також зазначає, що з урахуванням особливостей провадження у справі про банкрутство у відповідності до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", перегляд ухвали місцевого господарського суду від 11.05.2017р. у справі №922/3960/16 (попереднє засідання) здійснюється у межах поданої Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", апеляційної скарги, а саме, в частині затвердження вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до реєстру вимог кредиторів Фізичної особи ОСОБА_7.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа - підприємець ОСОБА_7 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статей 10, 11, 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.4-250).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.11.2016р. було прийнято до розгляду заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 (далі - боржник) про порушення справи про банкрутство в порядку статей 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т.1 а.с.2-3).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2016р. порушено провадження у справі про банкрутство фізичної особи ОСОБА_7; визнано розмір безспірних вимог кредитора ФОП ОСОБА_8 в сумі 463381,93грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено засідання суду щодо визнання боржника банкрутом на 08.12.2016р. (т.2 а.с.63-66).

Постановою господарського суду Харківської області від 08.12.2016р. визнано фізичну особу ОСОБА_7 банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Тищенко О.І.; зобов'язано ліквідатора закрити всі рахунки банкрута в установах банку і відкрити спеціальний банківський рахунок, на який зараховуються кошти, отримані від продажу майна банкрута, та здійснюються розрахунки з кредиторами банкрута; зобов'язано ліквідатора в строк до 08.12.2017р. виконати ліквідаційну процедуру, надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури (т.1 а.с.74-79).

09.12.2016р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про визнання боржника банкрутом (№38282) (т.1 а.с.80).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.02.2017р. визнано вимоги кредитора ФОП ОСОБА_8 в загальній сумі 2230581,93грн., з якої 2 227 381,93грн. включено у третю чергу; 3 200,00грн. судового збору у першу чергу; в решті вимог відмовлено (т.5 а.с.47-49).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. визнано вимоги кредитора ОСОБА_2 в сумі 1326810,00грн. та включено до третьої черги реєстру вимог кредиторів; витрати ОСОБА_2 зі сплати судового збору у розмірі 3 200,00грн. включено до першої черги задоволення вимог кредиторів (т.5 а.с.100-101).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2017р. визнано вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "БРС "Гарант" в сумі 2 606 766,00грн. та включено до третьої черги реєстру вимог кредиторів; витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "БРС "Гарант" зі сплати судового збору у розмірі 3 200,00грн. включено до першої черги задоволення вимог кредиторів (т.5 а.с.132-133).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2017р. ліквідатором арбітражним керуючим Тищенко О.І. було подано до місцевого господарського суду клопотання (вх.№12356), в якому просила суд затвердити реєстр вимог кредиторів (т.2 а.с.114-133).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. затверджено реєстр грошових вимог кредиторів на загальну суму 24664626,52грн, з якої:

Конкурсні кредитори

- Фізична особа- підприємець ОСОБА_8 - 2227381,93грн. (третя черга) та 3200,00грн (перша черга);

- Фізична особа- підприємець ОСОБА_2 - 1326 810,00грн. (третя черга) та 3200,00грн (перша черга);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "БРС "Гарант" - 2606766,00грн. (третя черга) та 3200,00грн. (перша черга);

- Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" - 17973767,29грн. (шоста черга);

Забезпечені кредитори

- громадянка ОСОБА_10 - 520301,30грн. (перша черга).

Ухвалено, окремо до реєстру вимог кредиторів внести відомості про майно боржника, що є предметом застави (іпотеки), а саме: нежитлове приміщення підвалу №17 - місце для паркування в літ. "А-18", площею 24,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.139-142).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Приписами частини 1 статті 2 Закону про банкрутство встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з пунктом 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 01.12.2016р. порушено провадження у справі про фізичної особи ОСОБА_7.

Враховуючи вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р., до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011р. № 4212-VI.

Відповідно до статті 50 Цивільного кодексу України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Згідно статті 51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

У частині 1 статті 52 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Частиною 1 статті 53 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов'язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 7 статті 128 Господарського кодексу України, громадянин-підприємець зобов'язаний додержуватися вимог, передбачених статтями 46 і 49 цього Кодексу, а також іншими законодавчими актами, і несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність за завдані ним шкоду і збитки. Громадянин-підприємець може бути визнаний судом банкрутом відповідно до вимог цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство, що боржником є фізична особа за зобов'язаннями, які виникли у фізичної особи у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

За приписами частини 1 статті 84 розділу VII "Особливості банкрутства окремих категорій боржників" Закону про банкрутство встановлено, що відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 90 "Загальні положення про банкрутство фізичної особи" Закону про банкрутство правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Частиною 1 та 2 статті 92 Закону про банкрутство передбачено порядок розгляду грошових вимог кредиторів та черговість їх задоволення ліквідатором боржника-фізичної особи, а зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги кредиторів за зобов'язаннями, забезпеченими заставою майна фізичної особи; вимоги громадян, перед якими фізична особа несе відповідальність за заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації відповідних періодичних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані у цьому Фонді у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, вимоги щодо стягнення аліментів; розрахунки щодо виплати вихідної допомоги та оплати праці особам, які працюють за трудовим договором (контрактом), і щодо виплати авторської винагороди, а також задовольняються вимоги, що виникли із зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Отже, системний аналіз наведених норм загальної частини Закону про банкрутство та його особливостей провадження щодо фізичної особи-боржника дозволяє зробити висновок, що кредиторами фізичної особи-боржника є особи вимоги яких випливають із зобов'язань, які безпосередньо пов'язані із здійсненням підприємницької діяльності фізичною особою, або є такими, які включаються до реєстру вимог кредиторів в силу закону (про виплату аліментів, заборгованої заробітної плати, відшкодуванню шкоди, завданої трудовим каліцтвом, та прирівняні до них вимоги згідно частини 2 статті 92 цього Закону).Тільки такі вимоги ухвалою суду включаються до реєстру вимог кредиторів фізичної особи-підприємця та задовольняються його ліквідатором в ході ліквідаційної процедури. Вимоги до фізичної особи, які виникли за її цивільними зобов'язаннями, що не пов'язані з підприємницькою діяльністю такої особи (зокрема, за споживчим кредитуванням), не є конкурсними вимогами в розумінні частини 1 статті 1 Закону про банкрутство та не можуть включатися до її реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство.

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом було встановлено, що боржник має власні невиконані кредитні зобов'язання перед ПАТ "Укрсоцбанк", які виникли зокрема на підставі договору кредиту № 839/3/27/38/7-240 від 11.06.2007р. та договору кредиту № 839/3/27/38/6-134 від 28.12.2006р., які були визнані ліквідатором та відповідно мають бути включені до реєстру вимог кредиторів у шосту чергу, як такі що не забезпечені заставою та не заявлені кредитором до суду в строк встановлений Законом про банкрутство.

Разом з тим, колегія суддів вважає зазначені висновку суду першої інстанції передчасними та такими, що суперечать приписам статі 92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2006р. між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (надалі - кредитор) та Громадянином України - ОСОБА_7 (надалі- позичальник) було укладено договір кредиту №839/3/27/38/6-134 (т.1 а.с.86-89) (надалі - кредитний договір №1), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 276000,00 (двісті сімдесят шість тисяч) Доларів США зі сплатою 12,8 процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 договору (пункт 1.1. кредитного договору №1)

Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору №1, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до Договору пайової участі в фінансуванні будівництва № 1-13/11 від 01.09.2006 року, що укладений між Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю „Євро-Сервіс+".

Відповідно до підпункту 1.3.1. пункту 1.3. кредитного договору №1, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає в день укладення цього договору з позичальником іпотечний договір №839/4/27/38/6-311 від 28.12.2006р., за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку майнові права на незакінчене будівництво нежитлового приміщення загальною площею 2000 метрів квадратних, та будується за адресою: АДРЕСА_2, надалі за текстом - "Приміщення", що належить позичальнику на підставі договору визначеного в пункті 1.2. цього договору, заставною вартістю 3 030 000,00грн. що є еквівалентом 600 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а обтяження майнових прав на квартиру іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку.

Пунктом 3.3.7. кредитного договору №1 встановлено обов'язок позичальника використовувати кредит лише на цілі, визначені пунктом 1.2. цього договору .

В подальшому сторонами було укладено додаткові угоди до кредитного договору №1, а саме:

- додаткова угода від 08.06.2010р. №2 (т.1 а.с. а.с.91-92), якою сторони погодили зокрема, викласти підпункт 1.3.1. пункту 1.3. статті 1 договору в наступній редакції:

„1.3.1. в день укладення цієї Додаткової угоди - з Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальність „Євро-Сервіс+", надалі за текстом „Майновий поручитель", договір іпотеки №839/4/27/38/8-639 , за умовами якого Майновий поручитель передає Кредитору в іпотеку нежитлову будівлю літера „Е/1-2", загальною площею 4629,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, надалі за текстом - "Приміщення", що належать Майновому поручителю на підставі Рішення господарського суду Харківської області від 27 серпня 2007 року, заставною вартістю 22909415,90 гривень, що є еквівалентом 4448 430,27 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а обтяження майнових прав на Квартиру іпотекою -реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку";

- додаткова угода від 05.08.2011р. №3 (т.1 а.с. 94-95), якою сторонами було внесено зміни до графіку погашення кредиту;

- договір про внесення змін №4 від 04.04.2013р. (т.1 а.с.96-101), яким сторонами було внесено зміни до графіку погашення кредиту; викладено зокрема, пункти 1.2. та підпункту 1.3.1. пункту1.3. договору в наступній редакції:

"1.2. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: поточні потреби."

"1.3.1. в день укладення Додаткової угоди - з Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю „Євро-Сервіс+", надалі за текстом „Майновий поручитель", договір іпотеки №839/4/27/38/8-639 від 24.10.2008 року, за умовами якого Майновий поручитель передає Кредитору в іпотеку нежитлову будівлю літера „Е/1-2", загальною площею 4629,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, надалі за текстом - "Приміщення", що належать Майновому поручителю на підставі Рішення господарського суду Харківської області від 27.08.2007р. заставною вартістю 22 909 415,90 гривень, що є еквівалентом 4448430,27доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а обтяження майнових прав на Квартиру іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку"

- додаткова угода про внесення змін №5 від 28.12.2006р. (т.1.а.с.105-109), якою було внесено зміни до графіку погашення кредиту; вставлено новий термін погашення кредиту; встановлено новий кінцевий термін погашення кредиту та сплати процентів;

- додаткова угода про внесення змін №6 від 28.12.2006р. (т.1.а.с.110), якою сторони погодили строк погашення частини кредиту;

- додаткова угода про внесення змін №6 від 28.12.2006р. (т.1.а.с.111-115), якою було внесено зміни до графіку погашення кредиту; вставлено новий термін погашення кредиту; встановлено новий кінцевий термін погашення кредиту та сплати процентів.

Таким чином, матеріалам справи підтверджується, що громадянином ОСОБА_7, як фізичною особою, було укладено договір кредиту №839/3/27/38/6-134 від 28.12.2006р. (з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з преамбулою якого "Сторона 2" - "Позичальник" - це фізична особа-громадянин України, який отримав від банку у тимчасове користування кредит на поточні потреби (пункт 1.2 кредитного договору №1).

Отже, Банк зобов'язався надати позичальнику, як фізичній особі, грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 276000,00 доларів США на поточні потреби.

Крім того, 11.06.2007р. між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" (надалі - кредитор) та Громадянином України - ОСОБА_7 (надалі- позичальник) було укладено договір кредиту №839/3/27/38/6-240 (т.1 а.с.116-119) (надалі - кредитний договір №2), відповідно до умов якого Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 350000,00 Доларів США зі сплатою 12,0 процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 10 числа кожного місяця згідно графіку, який вказаний в пп. 1.1.1 п. 1.1 ст. 1 договору (пункт 1.1. кредитного договору №1)

Відповідно до пункту 1.2. кредитного договору №2, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: фінансування будівництва придбання (інвестування) житла відповідно до Договору пайової участі в фінансуванні будівництва № 2-13/11 від 01.09.2006 року, що укладений між Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю „Євро-Сервіс+".

Відповідно до підпункту 1.3.1. пункту 1.3. кредитного договору №2, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, кредитор укладає в день укладення цього договору з позичальником іпотечний договір №839/4/27/38/7-422 від 11.06.2007р., за умовами якого позичальник передає кредитору в іпотеку майнові права на незакінчене будівництво нежитлового приміщення загальною площею 2000 метрів квадратних, та будується за адресою: АДРЕСА_2, надалі за текстом - "Приміщення", що належить позичальнику на підставі договору визначеного в пункті 1.2. цього договору, заставною вартістю 3484500,00грн. що є еквівалентом 690000,00 доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а обтяження майнових прав на квартиру іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку.

Пунктом 3.3.7. кредитного договору №2 встановлено обов'язок позичальника використовувати кредит лише на цілі, визначені пунктом 1.2. цього договору .

В подальшому сторонами було укладено додаткові угоди до кредитного договору №1, а саме:

- додаткова угода про внесення змін до договору кредиту від 17.10.2008р. №1 (т.1 а.с.120), якою було внесено зміни щодо процентної ставки за кредитом;

- додаткова угода про внесення змін та доповнень до договору кредиту від 24.10.2008р. №2 (т.1 а.с. 121), якою сторони погодили зокрема, викласти підпункт 1.3.1. пункту 1.3. статті 1 договору в наступній редакції:

„1.3.1. в день укладення цієї Додаткової угоди - з Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальність „Євро-Сервіс+", надалі за текстом „Майновий поручитель", договір іпотеки №839/4/27/38/8-639 , за умовами якого Майновий поручитель передає Кредитору в іпотеку нежитлову будівлю літера „Е/1-2", загальною площею 4629,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, надалі за текстом - "Приміщення", що належать Майновому поручителю на підставі Рішення господарського суду Харківської області від 27 серпня 2007 року, заставною вартістю 22909415,90 гривень, що є еквівалентом 4448430,27доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а обтяження майнових прав на Квартиру іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку";

- додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №3 від 08.06.2010р. (т.1 а.с.122-123), яким зокрема сторонами було внесено зміни до договору щодо розміру процентної ставки та графіку погашення кредиту;

- додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №4 від 05.08.2011р. (т.1.а.с.125-126), якою сторонами, у зв'язку з реструктуризацію заборгованості за договором було зокрема, внесено зміну до графіку погашення кредиту;

- договір про внесення змін до договору кредиту №5 від 04.04.2013р. (т.1.а.с.127-133), яким сторонами було внесено зміни до графіку погашення кредиту; викладено зокрема, пункти 1.2. та підпункту 1.3.1. пункту1.3. договору в наступній редакції:

"1.2. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: поточні потреби"

"1.3.1. в день укладення Додаткової угоди - з Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю „Євро-Сервіс+", надалі за текстом „Майновий поручитель", договір іпотеки №839/4/27/38/8-639 від 24.10.2008 року, за умовами якого Майновий поручитель передає Кредитору в іпотеку нежитлову будівлю літера „Е/1-2", загальною площею 4629,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, надалі за текстом - "Приміщення", що належать майновому поручителю на підставі рішення господарського суду Харківської області від 27.08.2007р., заставною вартістю 22909415,90 (двадцять два мільйони дев'ятсот дев'ять тисяч чотириста п'ятнадцять гривень 90 копійок) гривень, що є еквівалентом 4448430,27 (чотири мільйони чотириста сорок вісім тисяч чотириста тридцять доларів США 27 центів) доларів США за офіційним курсом Національного Банку України на дату укладення цього договору. Іпотечний договір підлягає нотаріальному посвідченню, а обтяження майнових прав на Квартиру іпотекою - реєстрації в Державному реєстрі іпотек у встановленому порядку"

- додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №6 від 04.04.2013р. (т.1 а.с.136-140), яким сторонами було погоджено порядок погашення залишку по кредиту; встановлено новий кінцевий термін повернення заборгованості за договором; змінено розмір відсоткової ставки; змінено порядок сплати процентів за користування кредитом; було внесено зміни до договору

- додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №7 від 10.06.2014р. (т.1 а.с.141), якою сторонами зокрема, було встановлено строк погашення частини заборгованості за кредитом;

- додаткова угода про внесення змін до договору кредиту №8 від 11.06.2014р. (т.1 а.с.142-146), якою зокрема, було внесено зміни до договору до графіку погашення кредиту; змінено розмір відсоткової ставки та встановлено порядок її сплати.

Таким чином, матеріалам справи підтверджується, що громадянином ОСОБА_7, як фізичною особою, було укладено договір кредиту №839/3/27/38/6-240 від 11.06.2007р.(з урахуванням додаткових угод до нього), згідно з преамбулою якого "Сторона 2" - "Позичальник" - це фізична особа-громадянин України, який отримав від банку у тимчасове користування кредит на поточні потреби (пункт 1.2 кредитного договору №2).

Отже, Банк зобов'язався надати позичальнику, як фізичній особі, грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання у сумі 350000,00 Доларів США на поточні потреби.

Судова колегія повторно наголошує на тому, що відповідно до частин 1 та 3 статті 90 Закону про банкрутство правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до статей 6, 12, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, якщо сторона договору визначила свій правовий статус, як громадянин України та фізична особа, суд не вправі втручатися та давати іншу оцінку правовому статусу сторони, до внесення відповідних змін до такого договору.

Крім того, з умов укладених кредитних договорів №1 та №2 також вбачається, що сторонами було визначено правовий статус позичальника, як фізичної особи-громадянина України, яка отримує кредит з метою задоволення приватних потреб фізичної особи та передачі у іпотеку майна, як громадянином України та фізичною особою, яка зазначене майно не використовувала у підприємницькій діяльності, а отже, не могла передати вищезазначене нерухоме майно визначене в підпунктах 1.3.1. пунктів 1.3. кредитних договорів №1 та №2, в іпотеку як суб'єкт підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що з аналізу умов вказаних кредитних договорів №1 та №2 випливає, що зобов'язання громадянина ОСОБА_7 виникли перед ПАТ "Укрсоцбанк" не у зв'язку зі здійсненням ним підприємницької діяльності, а у зв'язку з непогашенням кредитів, які було отримано фізичною особою громадянином на поточні потреби. Матеріали справи не містять доказів порушення пунктів 3.3.7. кредитного договору №1 та кредитного договору №2, якими було встановлено обов'язок позичальника використовувати кредит лише на цілі, визначені пунктами 1.2. цих договорів.

Однак місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали зазначених обставин досліджено не було, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для включення до реєстру вимог кредиторів грошових вимог банку в сумі: 338166,93 доларів США та 381169,84грн. (які виникли на підставі договору кредиту № 839/3/27/38/7-240 від 11.06.2007р.) та в сумі 243416,94 доларів США та 338301,80грн. (які виникли на підставі договору кредиту № 839/3/27/38/6-134 від 28.12.2006 р.).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відповідні докази, а ліквідатором Тищенко О.І. взагалі не надано доказів звернення ПАТ "Укрсоцбанк" із заявою із кредиторськими вимогами до банкрута - фізичної особи ОСОБА_7 Тобто, ліквідатор Тищенко О.І., на власний розсуд визначила та включила до реєстру суму невиконаних фізичною особою ОСОБА_7 зобов'язань перед ПАТ "Укрсоцбанк" за отриманим кредитом за двома кредитними договорами, зазначивши їх як кредиторські вимоги банку.

Вказані дії ліквідатора фізичної особи ОСОБА_7 арбітражного керуючого Тищенко О.І. свідчать про вільне розуміння змісту та застосування ст.ст. 1, 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Вказані дії, на думку апелянта, не відповідають інтересам ПАТ "Укрсоцбанк", який не вбачає необхідності захисту своїх прав через участь в процедурі банкрутства фізичної особи ОСОБА_7, в т.ч. шляхом заявлення із кредиторськими вимогами до банкрута та в подальшому продажу ліквідатором майна банкрута, що є предметом іпотеки для задоволення вимог банку.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі місцевим господарським судом було встановлено, що ОСОБА_7 є фінансовим поручителем за договором поруки № 839/17/10-005 від 08.06.2010р. (т.1 а.с.214-220) за позичальника ОСОБА_11 за договором кредиту № 839/3/27/38/7-402 від 31.08.2007р., укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк" та ОСОБА_11, згідно сальдової відомості ПАТ "Укрсоцбанк" по кредитним контрактам клієнта заборгованість ОСОБА_11 за кредитним договором № 839/3/27/38/7-402 від 31.08.2007 р. станом на 28.03.2017 р. складає 93496,38 доларів США та 206,45 грн.

Отже, на думку місцевого господарського суду, зазначені обставини є безумовною підставою для включення вказаної заборгованості до реєстру вимог кредиторів.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є порука.

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається між поручителем і кредитором, як це випливає із частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (стаття 554 Цивільного кодексу України).

З конструкції статті 554 Цивільного кодексу України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором.

Отже, поручитель за договором поруки несе відповідальність перед кредитором боржника за невиконання боржником основного зобов'язання як солідарний боржник.

Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов'язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання боржником за те, що не було виконане останнім. Отже, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання, а не угодою щодо розпорядження майном, належним поручителю.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів зазначає, що в даному випаду ОСОБА_7 не є позичальником за основним кредитним договором № 839/3/27/38/7-402 від 31.08.2007 р., та не є особою, яка отримувала кредитні кошти, а є лише одним із фінансових поручителів визначених умовами договору поруки № 839/17/10-005 від 08.06.2010р., що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для включення до реєстру вимог кредиторів грошових коштів у розмірі 93496,38 Доларів США та 206,45грн., які виникли на підставі договору фінансової поруки за зобов'язання ОСОБА_11 за договором кредиту № 839/3/27/38/7-402 від 31.08.2007р.

Окрім іншого, судова колегія вважає за необхідне наголосити на тому, що виходячи зі змісту статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", обов'язок надання правового аналізу кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладено саме на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство. І, хоча провадження у цій справі здійснюється з особливостями банкрутство окремих категорій боржників ( у даному випадку - банкрутства фізичної особи), місцевий господарський суд не звільнений від обов'язку повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи. Саме не надання обгрунтованому аналізу матеріалів справи й призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для включення до реєстру вимог кредиторів - вимог ПАТ "Укрсоцбанк".

Разом з тим, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо наявності підстав для припинення провадження у даній справі, як такі що ґрунтуються на вільному тлумаченні норм законодавства, оскільки провадження у даній справі здійснюється за приписами статей 90 -92 Закону про банкрутство з особливостями банкрутства окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності, у даному випадку, фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. Та до того, ж абзац шостий частини 1 статті 14 Закону про банкрутство, на який апелянт посилається, як на підставу для припинення провадження у даній справі та яким встановлено, що господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо підприємницька діяльність фізичної особи - підприємця, яка є боржником, припинена в установленому законодавством порядку, було виключено на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців за заявницьким принципом" від 13.05.2014р. № 1258-VII.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. у справі №922/3960/16 підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 1 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області 11.05.2017р. у справі 922/3960/16 (попереднє засідання) скасувати, а саме в частині визнання кредиторських вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 17973767,29грн. (шоста черга);

Викласти пункт 1 резолютивної частини ухвали господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. в наступній редакції:

"Затвердити реєстр грошових вимог кредиторів на загальну суму 6690589,23грн., з якої:

Конкурсні кредитори

- ФОП ОСОБА_8 - 2227381,93 (третя черга) та 3200,00грн. (перша черга);

- ФОП ОСОБА_2 - 1326810,00грн. (третя черга) та 3200,00грн. (перша черга);

- ТОВ "БРС "Гарант" -2606766,00грн. (третя черга) та 3200,00грн. (перша черга);

Забезпечені кредитори

- гр. ОСОБА_10 - 520301,30грн. (перша черга).

Окремо до реєстру вимог кредиторів внести відомості про майно боржника, що є предметом застави (іпотеки), а саме: нежитлове приміщення підвалу №17 - місце для паркування в літ. "А-18", площею 24,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині ухвалу господарського суду Харківської області від 11.05.2017р. у справі 922/3960/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 21 "липня" 2017р.

Головуючий суддя Плахов О.В.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Лакіза В.В.