РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017Справа №910/7024/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ", Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" про стягнення 834 595,81 грн. та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" про визнання договору недійсним, за участю представників позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Шуляк О.В., довіреність №б/н, від 11.01.2017 року, відповідача-1 за первісним позовом - не з'явився, відповідача-2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Ерадун А.І., довіреність №24, від 18.05.2017 року, третьої особи за зустрічним позовом - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача-1 та відповідача-2 про солідарне стягнення з останніх на користь позивача 1 000,00 грн. заборгованості згідно умов договору поруки від 16.09.2015 року, що був укладений між позивачем та відповідачем-1, в якості забезпечення виконання зобов'язань відповідачем-2 перед позивачем за договором № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року, а також про стягнення з відповідача-2 на користь позивача 565 391,00 грн. основного боргу, 60 052,96 грн. 30 % річних за користування грошовими коштами, 6 795,98 грн. інфляційних витрат, 88 077,67 грн. пені та 113 278,20 грн. штрафу, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем-1 перед позивачем зобов'язань з оплати поставленого товару за договором № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року, що був укладений між позивачем та відповідачем-1

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.05.2017 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.05.2017 року.

31.05.2017 року представником відповідача-2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) через канцелярію суду надано заперечення проти позову, в яких він просив суд відмовити позивачу у задоволенні первісного позову.

16.06.2017 року до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" про визнання договору недійсним.

20.06.2017 року позивачем за первісним позовом через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення у справі.

21.06.2017 року відповідачем за первісним позовом надано додаткові пояснення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.06.2017 року зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" про визнання договору недійсним з доданими до неї документами повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Угроїдський цукровий завод" без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

18.07.2017 року представником позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) через канцелярію суду надано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він просив суд відмовити відповідачу-2 за первісним позовом (позивачу за зустрічним позовом) в задовленні зустрічного позову.

19.07.2017 року представником позивача за первісним позовом через канцелярію суду надано додаткові письмові пояснення у справі.

19.07.2017 року до канцелярії суду повторно надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2017 року прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" про визнання договору недійсним та призначено її до розгляду на 26.07.2017 року для спільного розгляду з первісним позовом.

25.07.2017 року представником позивача за первісним позовом надано додаткові письмові пояснення у справі.

Представники відповідача-1 за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом в судове засідання 26.07.2017 року не з'явилися, відповідач-1 за первісним позовом відзив на позов не подав, про час і місце проведення судового засідання представники сторін були повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представників відповідача-1 за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників відповідача-1 за первісним позовом та третьої особи за зустрічним позовом, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача-2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ" (надалі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" (надалі - покупець) укладено договір № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу (надалі - договір купівлі-продажу), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність у зумовлені строки покупцеві товар (засоби захисту рослин, та/або мікродобрива, та /або міндобрива, та /або насіння), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість (товару).

Згідно п. 2.1. договору купівлі-продажу асортимент, кількість та ціна якого визначається додатками (специфікаціями), які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.7. договору купівлі-продажу право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця після передачі товару та підписання відповідних документів (накладних), що свідчать про прийом покупцем товару

Згідно з п. 5.5. договору купівлі-продажу покупець взяв на себе зобов'язання оплатити постачальнику товар в наступні строки: до 01 грудня 2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищезазначеним договором купівлі-продажу, 16.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ" (надалі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" (надалі - поручитель) було укладено договір поруки (надалі - договір поруки), відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором за виконання TOB "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" (надалі - боржник) зобов'язань з оплати поставленого товару за договором № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24 березня 2014 року (надалі - основний договір), в межах суми, що не перевищує 1 000,00 грн. (п. 1.1 договору поруки).

Відповідно до п. 1.2. договору поруки у разі порушення боржником обов'язку за основним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 3.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за основним договором на суму, що дорівнює 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.2. договору поруки у разі порушення боржником основного зобов'язання, визначеного основним договором, кредитор має право звернутись до поручителя з письмовою вимогою про необхідність виконання/належного виконання основного зобов'язання в межах передбачених цим договором та в порядку, передбаченому цим договором.

Згідно п. 4.3. договору поруки поручитель повинен задовольнити вимогу кредитора щодо сплати зобов'язань боржника в семиденний термін після пред'явлення кредитором такої вимоги.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи додатку № 1 до договору купівлі-продажу № КП 2403/15/4 від 24.03.2015 року, товар (насіння гібриду соняшника сорту ПАЛ 255, ПЛЛ 117, ПАЛ 093 та гібрид кукурудзи Інагуа) загальною вартість 809 130,00 грн., з ПДВ.

Поясненнями позивача за первісним позовом та частково - відповідача-2 за первісним позовом, а також наявними в матеріалах справи видатковою накладною № 136 від 26.03.2015 року та видатковою накладною № 137 від 26.03.2015 року підтверджується факт передачі позивачем за первісним позовом відповідачу-2 за первісним позовом товару на загальну суму 809 130,00 грн.

Отже, позивач за первісним позовом належним чином виконав зобов'язання з поставки товару відповідно до умов договору купівлі-продажу, а відповідач-2 за первісним позовом, у свою чергу, не розрахувався за поставлений товар у повному обсязі та на даний час має перед позивачем за первісним позовом заборгованість у сумі 566 391,00 грн., з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача-2 за первісним позовом основного боргу у розмірі 565 391,00 грн. за договором № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2015 року позивачем на адресу відповідача-1 була направлена вимога № КП 2403/15/4 про погашення заборгованості за договором купівлі-продажу, яка була залишена останнім без відповіді.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом в частині солідарного стягнення з відповідача-1 за первісним позовом та відповідача-2 за первісним позовом 1 000,00 грн. за договором поруки від 16.09.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, пунктом 8.6. договору купівлі-продажу передбачено, що сторони згідно п. 2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що у випадку прострочення оплати товару покупець сплачує на користь продавця 30% річних.

З урахуванням вищезазначеного, позов в частині стягнення 6 795,98 грн. інфляційних втрат та 60 052,96 грн. 30 % річних з відповідача-2 за договором № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року обґрунтований та підлягає задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 8.2. договору купівлі-продажу за прострочення виконання зобов'язання покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період прострочення), від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочки.

Пунктом 8.3. договору купівлі-продажу сторони, відповідно до ст.259 ЦК України, домовилися про те, що строк позовної давності щодо сплати штрафних санкцій становить п'ять років з моменту підписання договору. Крім цього, сторони, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, домовилися про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним договором, здійснюється протягом п'яти років з моменту підписання договору.

Відповідно до п. 8.4. договору купівлі-продажу встановлено, що покупець, у випадку порушення умов оплати вартості товару, сплачує на користь продавця штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

На підставі вищезазначених умов договору позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 88 077,67 грн. пені та 113 278,20 грн. штрафу за договором № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року. Позовні вимоги в частині стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судом дана належна оцінка запереченням відповідача-2 на первісний позов, проте посилання останнього на додаткову угоду №1 від 05.11.2015, в якій сторони начебто скоригували вартість поставленого за договором купівлі-продажу товару є безпідставними з огляду на те, що позивачем за первісним позовом заперечується як факт отримання цієї угоди від відповідача-2, так і факт її укладання. Натомість згідно з поясненнями відповідача-2 у нього відсутній оригінал додаткової угоди №1 від 05.11.2015 року. Тобто, відповідач-2 не може надати доказів на підтвердження своїх доводів щодо досягнення між позивачем і відповідачем-2 згоди відносно зменшення ціни договору купівлі-продажу.

Предметом зустрічної позовної заяви є вимоги про визнання недійсним договору № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД", з тих підстав, що на момент продажу товару відповідач за зустрічним позовом не мав відповідного дозволу (ліцензії) для продажу насіння соняшнику та кукурудзи.

У відповідності до вимог ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Так, статтею 227 ЦК України визначено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимоги про визнання такого правочину недійсним можуть заявлятися як сторонами правочину, так і будь-якою заінтересованою особою в разі, якщо таким правочином порушено її права чи законні інтереси, а також органами державної влади, які відповідно до закону здійснюють контроль за видом діяльності, яка потребує ліцензування.

Умовою для задоволення таких позовів є надання позивачем доказів, які підтверджують, що відповідач знав або згідно із законодавчим актом зобов'язаний був знати про невідповідність правочину вимогам законодавства, тобто що правочин укладений без ліцензії на заняття відповідним видом діяльності (Лист Верховного Суду України від 24.11.2008 "Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Статтею 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" передбачено, що відповідно до спеціальних законів ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: 1) банківська діяльність; 2) професійна діяльність на ринку цінних паперів; 3) із надання фінансових послуг; 4) зовнішньоекономічна діяльність; 5) діяльність у галузі телебачення і радіомовлення; 6) діяльність у сфері електроенергетики та використання ядерної енергії; 7) діяльність у сфері освіти; 9) виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами; 10) діяльність у сфері телекомунікацій; 11) будівельна діяльність; 12) надання послуг з перевезення пасажирів, вантажу повітряним транспортом.

Таким чином, продаж товару, передбаченого умовами договору № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року не відносяться до видів господарської діяльності, які вимагають ліцензування.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання правочину недійсним.

За таких, обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, і тому в зустрічному позові про визнання недійсним договору № КП 2403/15/4 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу від 24.03.2015 року слід відмовити.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України в сумі 12 503,95 грн. за первісним позовом підлягає стягненню з відповідача-2 за первісним позовом та у сумі 15,00 грн. - солідарно з відповідача-1 за первісним позовом та відповідача-2 за первісним позовом. Судовий збір за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" (40021, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, будинок 127/1, квартира 15; код 37053194) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФФОПТ ТРЕЙДІНГ" (02156, м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, буд. 18, офіс 54; код 39988010) солідарно на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ" (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 154-Д, ідентифікаційний код 39007360) заборгованість у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 (п'ятнадцять) грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УГРОЇДСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД" (40021, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, будинок 127/1, квартира 15; код 37053194) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСЕМ" (03143, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, буд. 154-Д, ідентифікаційний код 39007360) основний борг у розмірі 565 391 (п'ятсот шістдесят п'ять тисяч триста дев'яносто одна) грн. 00 коп., пеню у розмірі 88 077 (вісімдесят вісім тисяч сімдесят сім) грн. 67 коп., 30 % річних у розмірі 60 052 (шістдесят тисяч п'ятдесят дві) грн. 96 коп., збитки від інфляції у розмірі 6 795 (шість тисяч дев'яносто п'ять) грн. 98 коп., штраф у розмірі 113 278 (сто тринадцять тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 503 (дванадцять тисяч п'ятсот три) грн. 95 коп.

В зустрічному позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 31.07.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна