РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017Справа №910/10655/17
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Коваленко О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скіфія»
доПриватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»
про стягнення 17734,83 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Матвійчук С.М. (довіреність б/н від 19.04.2017р.);
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скіфія» (надалі - ПрАТ «СК «Скіфія», позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (надалі - ПрАТ «СТ «Іллічівське», відповідач) про стягнення заборгованості за надані агентські послуги у страхуванні за договором доручення №ДСА-141 від 20.11.2013р. у розмірі 17734,83 грн.

Ухвалою від 03.07.2017р. за вказаним позовом господарським судом міста Києва порушено провадження у справі №910/10655/17 та розгляд справи призначено на 19.07.2017р.

18.07.2017р. господарським судом міста Києва винесено ухвалу про виправлення описки допущеної в ухвалі про порушення провадження у справі від 03.07.2017р.

18.07.2017р. позивачем через відділ діловодства (канцелярія) суду подано витребувані ухвалою суду від 03.07.2017р. документи.

У судовому засіданні, що відбулось 19.07.2017р. представник позивача підтримав позовні вимоги та позов просив задовольнити у повному обсязі.

Належним чином повідомлений відповідач до судового засідання, що відбулось 19.07.2017р., не з'явився та про причини неявки до судового засідання не повідомив (рекомендоване повідомлення про вручення 05.07.2017р. поштового відправлення приєднано до матеріалів справи, а.с. 18).

Враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача та, враховуючи те, що неявка належним чином повідомленого відповідача не перешкоджає всебічному і повному з'ясуванню фактичних обставин, на яких ґрунтується позов, об'єктивному оцінюванню доказів, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/10655/17.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013р. між ПрАТ «СК «Скіфія» (надалі - повірений) та ПрАТ «СТ «Іллічівське» (надалі - довіритель) було укладено договір доручення (надання агентських послуг у страхування) №ДСА-141, відповідно до пунктів 1.2. та 1.3. якого, довіритель доручає, а повірений приймає на себе обов'язки від імені, за дорученням, в інтересах та під контролем довірителя надавати фізичним і юридичним особам страхові агентські послуги, а довіритель зобов'язується сплачувати повіреному винагороду за надання ним послуг на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору повірений укладає договори страхування у межах встановлених лімітів страхових сум за кожним видом страхування, з дотриманням вимог чинного законодавства, правил і умов страхування довірителя, обліку, супроводженню і пролонгації договорів страхування, обліку страхових платежів.

Пунктом 3.10. договору сторони визначили, що винагорода повіреного встановлюється як певний відсоток по кожному з видів страхування від суми страхових платежів, які одержані довірителем на поточний рахунок за укладеними повіреним або за його участю договорів страхування протягом звітного періоду за умови наявності у повіреного оригіналів укладених у звітному періоді договорів страхування згідно з умовами цього договору. Сума страхових платежів, які одержані довірителем за укладеними повіреним договорами страхування, визначається і узгоджується довірителем та повіреним у звітах про укладені довірителем договори страхування за участю повіреного та розміри отриманих страхових платежів.

Згідно п. 3.12. договору сторонами визначено, що на підставі узгоджених звітів повірений до 5 числа місяця, наступного за звітним, складає і підписує акт наданих послуг за формою затвердженою у додатку №4 до договору, та передає його для підпису довірителю. Довіритель підписує надісланий повіреним акт або протягом 2 робочих днів з моменту одержання надсилає повіреному письмову мотивовану відмову від підписання акту. В такому випадку сторони зобов'язані протягом 2 робочих днів узгодити всі розбіжності, після чого підписати акт.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2014 року (п. 10.1. договору).

Пунктом 10.2. договору встановлено, що в разі, якщо за 30 календарних днів до цієї дати жодна зі сторін не подасть письму заяву про своє бажання припинити строк його, то договір вважається пролонгованим на тих же умовах на наступний календарний рік.

Вищезазначений договір підписано уповноваженими особами від сторін із зазначенням їх відповідних реквізитів та скріплено печатками їх юридичних осіб.

У відповідності до матеріалів справи, судом зазначається про відсутність доказів припинення дії договору, відтак станом на час розгляду та вирішення спору по суті договір є чинним.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що агентські послуги у страхуванні передбачені договором за період з серпня по вересень 2016р. ним надано та передано за актами приймання наданих послуг на суму 177348,29 грн. в повному обсязі. При цьому, акти приймання наданих послуг за зазначений період підписані уповноваженими представниками відповідача, як довірителя та позивача, як повіреного та скріплені печатками сторін, жодних зауважень і заперечень щодо вартості та обсягів наданих послуг зі сторони відповідача, як довірителя, не заявлялось.

Враховуючи те, що відповідачем не здійснено жодних проплат на рахунок позивача за спірний період, у відповідача виникла заборгованість зі сплати винагороди за отримані за договором агентські послуги у страхуванні перед позивачем у розмірі 17734,83 грн.

Відтак, позивач звернувся із листом та претензією про сплату винагороди за договором до відповідача та, не отримавши відповіді - до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача про стягнення винагороди за надані агентські послуги у страхуванні у розмірі 17734,83 грн. за договором доручення за період з серпня 2016р. по вересень 2016р. включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, 20.11.2013р. між сторонами у справі укладено договір доручення №ДСА-141, відповідно до умов якого довіритель доручає, а повірений приймає на себе обов'язки від імені та за дорученням довірителя надавати фізичним та юридичним особам страхові агентські послуги.

Оцінивши зміст Договору, з якого виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом і правовою природою є договором доручення, який підпадає під правове регулювання ст. 1000 - ст. 1010 Цивільного кодексу України та ст. 295 - ст. 305 Господарського кодексу України

Відповідно до ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Частиною 2 статті 297 Господарського кодексу України визначено, що агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов'язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами.

З аналізу викладених норм вбачається, що договір доручення (агентський договір) є оплатним, і обов'язку повіреного надати певні послуги відповідає обов'язок довірителя щодо виплати винагороди за отримані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 Господарського кодексу України агентська винагорода виплачується комерційному агенту після оплати третьою особою за угодою, укладеною з його посередництвом, якщо інше не передбачено договором сторін.

Спір у справі виник у зв'язку із невиконанням відповідачем, як довірителем, умов п. 1.3. та п. 3.12. договору та несплатою винагороди за отримані агентські послуги позивачу, як повіреному, за договором за період з серпня 2016р. по вересень 2016р.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тобто, вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Пунктом 3.12. договору передбачено, що на підставі узгоджених звітів повірений до 5 числа місяця, наступного за звітним, складає і підписує акт наданих послуг за формою затвердженою у додатку №4 до договору, та передає його для підпису довірителю. Довіритель підписує надісланий повіреним акт або протягом 2 робочих днів з моменту одержання надсилає повіреному письмову мотивовану відмову від підписання акту. В такому випадку сторони зобов'язані протягом 2 робочих днів узгодити всі розбіжності, після чого підписати акт.

Пунктом 6 актів здачі-приймання наданих послуг від 05.09.2016р. та 30.09.2016р. встановлено, що винагорода підлягає сплаті повіреному в строк до 10 робочих днів з дати підписання сторонами цих актів.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Судом встановлено, що відповідно до умов договору з серпня по вересень 2016 року позивачем надано, а відповідачем отримано агентські послуги на суму 177348,29 грн. що підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг за період з серпня 2016 року по вересень 2016 року, які підписані уповноваженими представниками відповідача і позивача та скріплені печатками сторін, жодних зауважень і заперечень щодо якості та обсягів наданих послуг зі сторони відповідача не заявлялось.

Згідно з пунктами 5.2. актів здачі-приймання наданих послуг:

- сума винагороди, нарахована повіреному за період з 01 серпня по 31 серпня 2016р. складає 15818,21 грн.;

- сума винагороди, нарахована повіреному за період з 01 вересня по 30 вересня 2016р. складає 1916,62 грн.

Оскільки судом не встановлено сплати відповідачем на рахунок позивача коштів, а строк оплати винагороди за надані агентські послуги за період з серпня 2016р. по вересень 2016р. є таким, що настав, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу (винагороди) за надані агентські послуги за договором доручення №ДСА-141 від 20.11.2013р., в сумі 17734,83 грн. визнаються судом обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скіфія» до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» про стягнення заборгованості (винагороди) за надані агентські послуги у страхуванні у розмірі 17734,83 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва. -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скіфія» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» (01033, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 38-Б, код за ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скіфія» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 3, код за ) заборгованість у розмірі 17734 (сімнадцять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 24.07.2017 року.

Суддя В.В. Князьков