КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Справа№ 910/20024/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

за участю представників:

від позивача: Караговнік А.К. (представник за довіреністю)

від відповідача: Поклад А.О. (представник за довіреністю)

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: Колосюк С.Л. (представник за довіреністю)

від третьої особи-3: Цуканова С.Г. (представник за довіреністю)

розглянувши матеріали апеляційних скарг Національного банку України, Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінського Валерія Івановича

на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017

у справі №910/20024/15 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вассма Рітейл»

до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінського Валерія Івановича

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_7

2) Національний банк України

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання припиненими зобов'язань, визнання припиненою іпотеку та скасування заборони відчуження нерухомого майна, визнання припиненим права застави та обтяження рухомого майна та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вассма Рітейл» (далі - ТОВ «Вассма Рітейл») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») про:

- визнання припиненим зобов'язання за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл»;

- визнання припиненим зобов'язання за Договором іпотеки, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл» та посвідченого 15.02.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко за реєстровим № 266;

- визнання припиненим зобов'язання за Договором застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.02.2012, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл»;

- визнання припиненою іпотеки та скасування заборони відчуження нерухомого майна, яке було надано у забезпечення зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 згідно Договору іпотеки від 15.02.2012;

- визнання припиненим права застави та обтяження товарів в обороті, які були надані у забезпечення зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 згідно Договору застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013;

- зобов'язання відповідача здійснити дії, які є необхідними для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення іпотеки та зняття заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, зазначених в Договорі іпотеки від 15.02.2012;

- зобов'язання відповідача здійснити дії, які є необхідними для реєстрації відомостей про припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, згідно Договору застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що станом на дату подання позовної заяви всі зобов'язання позивача за кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 виконані належним чином, а саме 12.02.2015 року відповідач з метою виконання зобов'язань позивача щодо повернення кредитних коштів у повному обсязі та сплати процентів за користування кредитними коштами, ініціював договірне списання з рахунку третьої особи в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитним договором суму коштів в розмірі 22 299 433 грн. 10 коп. Крім того, 12.02.2015 третьою особою в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитним договором також була сплачена сума коштів в розмірі 655 781 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 464846 від 12.02.2015. Загальна сума коштів, яка була сплачена 12.02.2015 ОСОБА_7 на погашення заборгованості позивача за кредитним договором становить 22 955 214 грн. 42 коп. Виконання обов'язку позивача за кредитним договором було покладено на ОСОБА_7 позивачем в порядку ст. 528 ЦК України згідно з умовами договору про виконання зобов'язань третьою особою б/н від 11.02.2015.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.09.2015 у справі №910/20024/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.12.2015, позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016, вказані судові рішення скасовано, справу № 910/20024/15 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.06.2016 у справі №910/20024/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016, позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.11.2016 у справі №910/20024/15 касаційні скарги ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славінського Валерія Івановича та Національного банку України задоволено частково, рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.08.2016 у справі №910/20024/15 скасовано, а справу №910/20024/15 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.02.2017 позов задоволено повністю.

Визнано припиненими зобов'язання за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012, укладеним між ТОВ «Вассма Рітейл» та ПАТ «Златобанк».

Визнано припиненими зобов'язання за Договором іпотеки від 15.02.2012, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл», посвідченим 15 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. за реєстровим №266.

Визнано припиненими зобов'язання за Договором застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.02.2012, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл».

Визнано припиненою іпотеку та скасовано заборону відчуження нерухомого майна, яке було надано в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012, на підставі Договору іпотеки від 15.02.2012, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл», посвідченого 15 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. за реєстровим №266, а саме:

- земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,72 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; номер запису про іпотеку: 1693802; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1693890;

- земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер: НОМЕР_2, площею 1,48 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; номер запису про іпотеку: 1695558; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1695668;

- будівлі складу літера Е площею 101,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1698007; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1698020;

- побутових приміщень дільниці №5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1698256; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1698264;

- побутових приміщень літера В площею 329,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1696738; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1696786;

- будинку контори, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1697564; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1697583.

Визнано припиненим право застави та припинено обтяження товарів в обороті, які були надані в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 на підставі Договору застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013 р., а саме: пакетоване насіння на суму 3749325,39 грн., засоби захисту рослин на суму 7514969,45 грн., супутні товари на суму 4459403,00 грн., згідно з переліком, наведеним у Додатку №1 до Договору застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013 р.: реєстраційний номер запису - 13798094; найменування боржника - ТОВ «Вассма Рітейл»; ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 37423497.

Зобов'язано ПАТ «Златобанк» здійснити дії, які є необхідними для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення іпотеки та зняття заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, яке було надано в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012, на підставі Договору іпотеки від 15.02.2012, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Вассма Рітейл», посвідченого 15 лютого 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. за реєстровим №266, а саме:

- земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер: НОМЕР_1, площею 0,72 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; номер запису про іпотеку: 1693802; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1693890;

- земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування виробничих приміщень, кадастровий номер: НОМЕР_2, площею 1,48 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; номер запису про іпотеку: 1695558; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1695668;

- будівлі складу літера Е площею 101,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1698007; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1698020;

- побутових приміщень дільниці №5, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1698256; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1698264;

- побутових приміщень літера В площею 329,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1696738; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1696786;

- будинку контори, що розташований за адресою: АДРЕСА_1; номер запису про іпотеку: 1697564; номер запису про обтяження (заборона на нерухоме майно): 1697583.

Зобов'язано ПАТ «Златобанк» здійснити дії, які є необхідними для реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна припинення права застави та обтяження товарів в обороті, які були надані в якості забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 на підставі Договору застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013, а саме: реєстраційний номер запису - 13798094; найменування боржника - ТОВ «Вассма Рітейл»; ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 37423497.

Стягнуто з ПАТ «Златобанк» на користь ТОВ «Вассма Рітейл» судовий збір у розмірі 8526 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Національний банк України (далі - скаржник-1) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі №910/20024/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу третя особа-2 обґрунтувала тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права та неповно з'ясовано всі обставини справи. Так, третя особа-2 посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази про надання Національним банком України письмової згоди/дозволу на виконання зобов'язання третьою особою, всупереч умовам кредитного договору. Крім того, на думку скаржника-1, згідно договорів застави майнових прав Національний банк України отримав переважне право на задоволення своїх вимог (у разі їх невиконання) за рахунок кредитних договорів переданих у заставу. Національний банк України в своїй апеляційній скарзі наголошує на тому, що в результаті здійснення операції по погашенню заборгованості третьою особою-1 за відповідними дорученнями - реального надходження коштів на рахунок банку не відбулось, а було вчинено коригування структури банківського балансу шляхом зміни обліку грошових зобов'язань, однак банк не може проводити безготівкові платежі клієнтів, у зв'язку з відсутністю достатньої кількості коштів на кореспондентському рахунку, відкритому у Національному банку України. При цьому, третя особа-2 зазначає, що аналогічна правова позиція висловлена Вищим господарським судом України в постановах від 16.01.2017 у справах №910/10782/16, №910/10780/16, №910/9707/16.

Крім того, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінського Валерія Івановича (далі - скаржник-2) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі №910/20024/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначив, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на невідповідність висновків суду обставинам справи; неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий суд визнав встановленими; порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Водночас, скаржник-2 звертав увагу суду на те, що наказом №184 від 17.04.2015 Уповноваженої особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Златобанк» Славінським В.І. було віднесено до нікчемних договір про виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015, укладений між АТ «Златобанк» та ОСОБА_7 та, в подальшому, застосовані наслідки нікчемності вказаного договору - 17.04.2015 суми, перерахованих ОСОБА_7 коштів були сторновані у відповідності до правил бухгалтерського обліку і повернуті на рахунки ОСОБА_7 Таким чином, зобов'язання за кредитним договором не є виконаними, заборгованість не погашена. На думку скаржника-2, договір про виконання зобов'язань третьою особою від 12.02.2015 в пункті 2.1.1. пункту 2 передбачає платіж з метою надання ОСОБА_7 переваг (пільг), прямо не встановлених для нього чинним законодавством чи внутрішніми документами банку. посилання господарського суду на ч. 1 ст. 528 ЦК України щодо обов'язку кредитора прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою не спростовує дійсних обставин справи та того факту, що сплачені ОСОБА_7 кошти були йому повернуті. Крім того, скаржник-2 зазначив, що розмір коштів на кореспондентському рахунку в Національному банку України унеможливлював виконання 12.02.2015 розрахункових документів щодо переказу коштів з рахунків ОСОБА_7 в АТ «Златобанк» на суму, яка перевищувала 40932, 06 грн. Скаржник-2 в своїй апеляційній скарзі також зазначає, що Національний банк України не надавав своєї згоди ні на відступлення прав вимоги, ні на укладення договору про виконання зобов'язань третьою особою від 12.05.2015, ні на зміну умов кредитного договору №06/12-KLMV від 18.01.2012. Зокрема скаржник-2 звертав увагу суду на те, що згідно п. 3.3.8. кредитного договору №06/12-KLMV від 18.01.2012 ТОВ «Вассма Рітейл» не мала права без одержання попередньої письмової згоди АТ «Златобанк» передавати третім особам свої права та обов'язки за цим договором. Крім того, скаржник-2 вважав помилковим посилання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду України, викладені в постановах від 23.11.2016 у справі №902/1236/15 та від 10.06.2015 у справі №6-15цс15, як на підтвердження обґрунтованості позовних вимог ТОВ «Вассма Рітейл», оскільки фактичні обставини та докази у даній справі та у справах, які переглядались Верховним Судом України є різними.

Позивач у своєму відзиві, наданому суду 04.04.2017, зазначив, що скарги є необґрунтованими, доводи не ґрунтуються на обставинах та матеріалах справи, та підлягають відхиленню. При винесенні оскаржуваного рішення, норми матеріального та процесуального права були вірно застосовані судом першої інстанції на підставі встановлених та досліджених обставин справи. Зокрема, стосовно посилань скаржників на застосування при розгляді справи правових позицій Вищого господарського суду України позивач зазначив, що обов'язковість для врахування судом першої та апеляційної інстанцій стосується лише правових позицій Верховного Суду України, щодо постанов Вищого господарського суду України таке правило не зберігається. Водночас позивач вказав, що твердження скаржників про те, що договір про виконання зобов'язань третьою особою від 12.05.2015 обмежив права Національного банку України за договором застави майнових прав №12/3МП від 05.03.2014 є необґрунтованими та не відповідають матеріалам справи. На думку позивача, твердження скаржників про те, що фактично грошові кошти на рахунок відповідача не надійшли, оскільки для проведення транзакції від ОСОБА_7 та позивача на кореспондентському рахунку відповідача, відкритому в Національному банку України було недостатньо коштів є недоведеними з боку скаржників, у зв'язку з чим позивач просив суд апеляційної інстанції залишити рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у даній справі без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Третя особа-3 у своєму відзиві, наданому до суду 25.04.2017, та додаткових поясненнях до апеляційних скарг, наданих до суду 19.06.2017, зазначила, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його таким, що винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права; при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, що мають значення для справи; висновки, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають обставинам справи, а тому зазначене рішення підлягає скасуванню. Третя особа-3 наголошувала на тому, що зобов'язання позивача за кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 не є виконаним, заборгованість не погашена. Рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Златобанк», яким виявлено нікчемність спірного договору, не оскаржене у визначеному чинним законодавством порядку жодною із сторін та/або заінтересованих осіб. В решті, третя особа-3 наголошуючи на тому, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, посилалась на ті ж обставини, що і скаржники.

27.06.2017 на адресу суду від позивача та відповідача надішли письмові пояснення по справі.

Згідно розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі №910/20024/15 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу якого, справу №910/20024/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) прийнято апеляційні скарги Національного банку України та ПАТ «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінського Валерія Івановича до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 19.07.2017.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 19.07.2017 заперечував проти доводів, викладених в апеляційних скаргах, просив залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники відповідача, третьої особи-2 та третьої особи-3, в судовому засіданні апеляційної інстанції 19.07.2017, підтримали доводи, викладенні в апеляційних скаргах та просили суд її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Представник третьої особи-1, в судове засідання апеляційної інстанції 19.07.2017, не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Згідно із п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника, що не з'явився в судове засідання.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши думку позивача, відповідача, третьої особи-2 та третьої особи-3, присутніх в судовому засіданні, розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 18.01.2012 між ПАТ «Златобанк» (банк) та ТОВ «Вассма Рітейл» (позичальник) було укладено Кредитний договір №06/12-KLMV від 18.01.2012 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору відповідач надає позивачу кредитні кошти у формі мультивалютної кредитної лінії у гривні, доларах США та євро на поповнення обігових коштів з максимальним лімітом заборгованості в сумі 3 000 000,00 доларів США.

Згідно п. 1.2. Кредитного договору (з урахування договору про внесення змін №3 від 17.07.2014 до Кредитного договору) строк повернення кредитних коштів встановлювався по 16 липня 2015 року включно.

В п. 1.4. Кредитного договору (з урахування договору про внесення змін №3 від 17.07.2014 до Кредитного договору) сторони погодили, що за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 27% річних у гривні, 16% річних у доларах США та 15% річних у євро.

Крім того, належне виконання позивачем зобов'язань перед відповідачем за Кредитним договором було забезпечено згідно:

- Договору іпотеки, який укладено між позивачем та відповідачем та посвідчено 15.02.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Олефіренко К.М. за реєстровим №266:

- Договору застави №06/12-KLMV/S-7 від 15.02.2012, який укладено між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю НВФ «Вассма»;

- Договору застави №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013, який укладено між відповідачем та позивачем;

- Договору поруки №06/12-KLMV/Р-1 від 18.01.2012, який укладено між відповідачем та ОСОБА_9;

- Договору поруки №06/12-KLMV/Р-2 від 18.01.2012, який укладено між відповідачем та ОСОБА_10;

- Договору поруки №06/12-KLMV/Р-3 від 18.01.2012, який укладено між відповідачем та ОСОБА_11;

- Договору поруки №06/12-KLMV/Р-4 від 18.01.2012, який укладено між відповідачем та ОСОБА_12;

- Договору поруки №06/12-KLMV/Р-5 від 18.01.2012, який укладено між відповідачем та ОСОБА_13;

- Договору поруки №06/12-KLMV/Р-6 від 18.01.2012, який укладено між відповідачем та ТОВ «Зелена-Країна».

Пунктом 3.4.2. Кредитного договору передбачено, що позичальник має право здійснювати повне чи часткове повернення отриманих кредитних коштів в межах строку, встановленого п. 1.1. цього Договору.

В п. 5.3 Кредитного договору зазначено, що зобов'язання по цьому договору можуть бути виконані третьою особою, в тому числі, поручителем, правонаступником без попередньої згоди позичальника.

В подальшому, 11.02.2015 між позивачем та третьою особою-1 укладено договір про виконання зобов'язань третьою особою, відповідно до п. 1. якого третя особа не пізніше 13.02.2015 сплачує кредитору суму кредитної заборгованості боржника за Кредитним договором в розмірі не меншому 22 955 214,42 грн.

В п. 2 вказаного договору визначено, що третя особа після виконання нею зобов'язання боржника за кредитним договором набуває право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в розмірі суми, яка була фактично сплачена.

12.02.2015 між ПАТ «Златобанк» (кредитор) та ОСОБА_7 (новий боржник) було укладено Договір про виконання зобов'язання третьою особою, згідно з умовами якого новий боржник здійснює виконання зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» за Кредитним договором № 06/12-KLMV від 18.01.2012, а Кредитор надає свою згоду на виконання новим боржником зобов'язань за первісного боржника за вказаним Кредитним договором в сумі 23 141 784 грн. 50 коп.

Пунктом 1.3 цього Договору визначено, що обов'язки, визначені у п. 1.2 Договору, мають бути виконані новим боржником не пізніше 12.02.2015, а п. 3.1 Договору передбачено, що відповідно до ст. 1071 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» новий боржник надає право та доручає кредитору здійснювати договірне списання коштів з вкладного (депозитного) рахунку нового боржника для виконання зобов'язань за цим Договором.

Так, 12.02.2015 третьою особою-1 в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитним договором сплачено суму коштів в розмірі 655 781,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням №464846 від 12.02.2015.

Того ж дня третьою особою-1 в рахунок погашення заборгованості позивача за кредитним договором сплачено сума коштів в розмірі 1 170 094,13 дол. США, що становить еквівалент 29 368 358,72 грн., що підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті № 1 від 12.02.2015.

Відтак, 12.02.2015 ОСОБА_7 на погашення заборгованості позивача за кредитним договором сплатив 30 024 140,04 грн.

У відповідності до п. 2.3. Кредитного договору повернення кредитних коштів здійснювалось на рахунки відповідача:

- НОМЕР_4 в АТ «Златобанк», МФО 380612, - для повернення кредитних коштів в гривні,

- НОМЕР_4 в АТ «Златобанк», МФО 380612, - для повернення кредитних коштів в доларах США,

- НОМЕР_4 в АТ «Златобанк», МФО 380612, - для повернення кредитних коштів в євро.

Згідно з платіжним дорученням №464846 від 12.02.2015 платіж здійснювався з поточного рахунку НОМЕР_3, відкритого на ім'я третьої особи в АТ «Златобанк», на рахунок НОМЕР_4.

Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті № 1 від 12.02.2015 платіж здійснювався з поточного рахунку НОМЕР_5, відкритого на ім'я третьої особи в АТ «Златобанк», на рахунок НОМЕР_4.

13.02.2015 відповідач повернув третій особі-1 зайво сплачені 281 640,13 дол. США, що становить еквівалент 7 068 925,62 грн., що підтверджується меморіальним ордером №509834 від 13.02.2015.

Таким чином, зобов'язання позивача за кредитним договором були виконані третьою особою на суму 22 955 214,42 грн.

19.03.2015 ПАТ «Златобанк» було списано з рахунку ТОВ «Вассма Рітейл» грошові кошти у розмірі 14645 грн. 38 коп. для погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором № 06/12-KLMV від 18.01.2012, що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Як вбачається з Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.04.2015, укладеного між ТОВ «Вассма Рітейл» (Сторона-1) та ОСОБА_7 (Сторона - 2) сторони дійшли згоди, на підставі ст. 601 ЦК України, шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, припинити наступні зобов'язання:

1.1. зобов'язання сторони-1, як боржника за кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012, щодо задоволення регресної вимоги сторони-2, як кредитора за кредитним договором, яку той набув в результаті виконання стороною-2 кредитних зобов'язань сторони-1 за кредитним договором, в сумі 22 955 214 грн. 42 коп. Сторони наступним підтверджують той факт, що сторона - 2 набула прав кредитора за Кредитним договором, який укладено між стороною -1 та ПАТ «Златобанк», в порядку статті 528 ЦК України внаслідок виконання третьою особою обов'язку позивача за Кредитним договором;

1.2. зобов'язання сторони-2, як боржника за договором купівлі-продажу №ЗК16/03-1 від 16.03.2015, який укладено між сторонами, щодо сплати стороні -1 вартості проданого та поставленого товару в сумі 22 955 214 грн. 42 коп. Сторони підтвердили, що строк виконання стороною-2 зобов'язання щодо сплати вартості проданого та поставленого товару згідно договору купівлі-продажу настав. Сторони наступним засвідчують той факт, що зобов'язання сторони-2 за договором купівлі-продажу щодо сплати вартості проданого та поставленого товару припиняються частково та на суму що дорівнює 22 955 214 грн. 42 коп. Сторона-2 підтверджує свої зобов'язання щодо сплати частини вартості проданого та поставленого товару в розмірі 4785,58 грн. в строк, який окремо буде погоджений сторонами.

Відповідно до п. 2 Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 14.04.2015, з моменту набрання чинності цим актом зобов'язання сторін за визначеними в п.1 цього акту, щодо сплати одна одній грошових коштів в розмірі 22 955 214 грн. 42 коп. припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, та вважаються такими, що виконані належним чином.

14.04.2015 ТОВ «Вассма Рітейл» було сплачено відповідачу кошти у розмірі 172 094 грн. 98 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 74 від 14.04.2015 із зазначенням призначення платежу: «сплата процентів за користування кредитними коштами згідно кредитного договору № 06/12-KLMV від 18.01.2012», та кошти у розмірі 10118 грн. 03 коп. що підтверджується платіжним дорученням № 75 від 14.04.2015 із зазначенням призначення платежу: «сплата пені за користування кредитними коштами згідно кредитного договору № 06/12-KLMV від 18.01.2012».

В подальшому зобов'язання позивача щодо задоволення вимог ОСОБА_7, який той набув в результаті виконання зобов'язань позивача за Кредитним договором в межах фактично сплаченої суми в розмірі 22 955 214,42 грн., були припинені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог позивача та ОСОБА_7 згідно Акту про зарахування зустрічних однорідних вимог б/н від 14.04.2015.

Відповідно до заяви третьої особи від 15.04.2015, зареєстрованою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 за № 634, встановлено, що 12.02.2015 ОСОБА_7 зобов'язання боржника за Кредитним договором виконав частково в розмірі еквівалентному 22 955 214,42 грн., у зв'язку з чим третя особа-1 набула права кредитора у зобов'язанні за Кредитним договором.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно ч.1 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

В ст. 531 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Аналогічні положення містяться в Законі України «Про іпотеку» (ст. 17) та Законі України «Про заставу» (ст. 28), стосовно того, що іпотека та право застави припиняються у разі припинення основного зобов'язання.

Окрім того, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання (ст. 559 ЦК України).

Відтак, Договір про виконання зобов'язання третьою особою від 12.02.2015 відповідає вимогам ч. 1 ст. 528 ЦК, згідно з якою виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо за умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто.

При цьому колегія суддів зазначає, що норма ч. 1 ст. 528 ЦК не ставить можливість виконання обов'язку боржника іншою особою у залежність від волі кредитора. Навпаки, кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23.11.2016 у справі №902/1236/15.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.02.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України № 105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015 № 30 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк», згідно з яким з 14.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славінського Валерія Івановича. Тимчасову адміністрацію в АТ «Златобанк» запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015 включно.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (у редакції, чинній на час запровадження у ПАТ «Златобанк» тимчасової адміністрації) протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»;

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Колегією суддів встановлено, що наказом від 17.04.2015 № 184 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ «Златобанк» Славінським В.І. було визнано нікчемним договір про виконання зобов'язань третьою особою від 12.02.2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» та ОСОБА_7, на підставі п.7 ч.3 статті 38 вищевказаного Закону.

Листами №1316/1, №1322 від 17.04.2015 ПАТ «Златобанк» повідомило ОСОБА_7 та ТОВ «Вассма Рітейл» про нікчемність договору про виконання зобов'язань третьою особою від 12.02.2015, укладеного між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_7, а також про вжиття заходів щодо повернення коштів у розмірі 23 141 784 грн. 50 коп., що підтверджується описами вкладення у цінні листи від 17.04.2015, фіскальними чеками від 17.04.2015.

17.04.2015 грошові кошти у загальному розмірі 22 955 000 грн. 00 коп. були сторновані відповідно до правил бухгалтерського обліку ПАТ «Златобанк» ТОВ «Вассма Рітейл», що підтверджується випискою по рахунку позивача за період з 18.01.2012 по 07.05.2015.

Положеннями ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

Враховуючи викладене, виходячи з аналізу вищевказаних норм права, колегія судді відзначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні підстави для віднесення даного договору до нікчемних, оскільки договір про виконання зобов'язання третьою особою б/н від 12.02.2015 не містить жодних переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, а, навпаки, надає право банку вимагати від нового боржника та/або первісного боржника належного виконання ними своїх зобов'язань за цим договором, здійснювати договірне списання з будь - якого відомого кредитору рахунку нового боржника, для виконання зобов'язань в повному обсязі чи в їх частині, на розсуд кредитора, в разі невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим договором, в порядку, передбаченому р.3 цього договору (п.2.6 договору).

До того ж, банк відповідно до умов вказаного договору фактично отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у загальному розмірі 22 955 214 грн. 42 коп.

Водночас колегія суддів відзначає, що оскільки при укладанні договору про виконання зобов'язання третьою особою б/н від 12.02.2015 було дотримано всіх вимог, встановлених чинним законодавством України, жодна з підстав нікчемності правочину, передбачена ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за цим договором не настала, а тому здійснення 17.04.2015 сторнації грошових коштів у загальному розмірі 22 955 000 грн. 00 коп. ПАТ «Златобанк» відповідно до правил бухгалтерського обліку є безпідставним.

Стосовно посилань представника Національного банку України на те, що при перерахуванні коштів ОСОБА_7 фактичне зарахування коштів на рахунки відповідача не відбувалось, оскільки на час проведення банківських операції було недостатньо коштів на кореспондентському рахунку відповідача, відкритому в Національному банку України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п. 7.1.3. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачає, що кореспондентський рахунок - це рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

В п.3. Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті визначено, що списання з кореспондентського рахунку банку здійснюється за міжбанківськими електронними розрахунковими документами, що сформовані власником рахунку або Національним банком, у випадках, визначених законом, у тому числі, обумовлених договором.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу I Інструкції «Про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 16 серпня 2006 № 320, визначено, що міжбанківський переказ коштів (далі - міжбанківський переказ) - це переказ коштів між банками в безготівковій формі, що обумовлений потребою виконання платежів клієнтів або власних зобов'язань банків.

Однак, як зазначалось вище, перерахування коштів 12.02.2015 здійснювалося з відкритих на ім'я ОСОБА_7 в АТ «Златобанк».

Крім того, як вірно відмічено судом першої інстанції, переказ грошових ОСОБА_7 за платіжним дорученням №1 від 12.02.2015 було здійснено та кошти було фактично зараховано, оскільки 13.02.2015 відповідач частково повернув третій особі-1 кошти в сумі 281640,13 доларів США, як зайво сплачені за платіжним дорученням в іноземній валюті №1 від 12.02.2015.

Враховуючи викладене, наявними в справі матеріалами не доведено, що платіж в сумі 1170094,13 доларів США за платіжним дорученням №1 від 12.02.2015 здійснювався, як міжбанківський переказ, через кореспондентський рахунок відповідача.

Згідно ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Як встановлено приписами ч.1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Згідно зі ст. 1066 ЦК України, банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що обґрунтованими є вимоги про визнання припиненим зобов'язання за договором іпотеки від 15.02.2015, визнання припиненим зобов'язання за договором застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.02.2012, визнання припиненою іпотеки та скасування заборони відчуження нерухомого майна, яке було надано у забезпечення зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 згідно Договору іпотеки від 15.02.2012, визнання припиненим права застави та обтяження товарів в обороті, які були надані у забезпечення зобов'язань ТОВ «Вассма Рітейл» перед ПАТ «Златобанк» за Кредитним договором №06/12-KLMV від 18.01.2012 згідно договору застави товарів в обороті №06/12-KLMV/S-8 від 16.07.2013.

При цьому, також вірним є висновок суду першої інстанції, щодо того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження ухилення відповідача від вчинення дій щодо припинення іпотеки та зняття заборони відчуження, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача здійснити дії, які є необхідними для реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення іпотеки та зняття заборони об'єктів нерухомого майна є передчасними.

Слід зазначити, що 05.03.2014 між АТ «Златобанк» та Національний банк України укладений договір застави майнових прав № 12/3МП, згідно п.3.4.2. якого відповідач (заставодавець) зобов'язаний не відчужувати майнові права, які становлять предмет застави, в будь-який спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди Національного банку України (заставодержателя).

Однак, господарським судом першої інстанції, на виконання постанови Вищого господарського суду України від 09.11.2016, вірно встановлено, що відчуження майнових прав, що були передані в заставу НБУ, обтяжень їх зобов'язаннями на користь третіх осіб або вчинення з боку учасників спору будь-яких дій, що перешкоджали би здійсненню звернення стягнення чи реалізації майнових прав, не відбулось, а навпаки, відбулося дострокове виконання в повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором, як за рахунок коштів позивача, так і за рахунок коштів ОСОБА_7

Одночасно, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що протокол засідання кредитного комітету від 12.02.2015, яким передбачено відступлення банком ОСОБА_7 права вимоги за Кредитним договором № 06/12-KLMV від 18.01.2012 шляхом укладення відповідного договору виконання зобов'язань третьою особою, не є документом, який породжує між сторонами певні права та обов'язки. Прийняття кредитним комітетом певних рішень не породжує ніяких прав та обов'язків між сторонами спору, адже такі обов'язки виникають саме з правочинів, зокрема і з кредитного договору.

З огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду міста Києва у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Національного банку України та Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славінського Валерія Івановича на рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 14.02.2017 у справі №910/20024/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/20024/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко