номер провадження справи 32/90/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 Справа № 908/1420/17

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українсько-Французьке підприємство Ла Сірен (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 172)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацитвуглесервіс (69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 4)

про розірвання договору та стягнення суми 333000 грн.,

Суддя Колодій Н.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 01.06.17)

від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача сума 333000 грн. передоплати за договором № 2017/09-02рс від 09.02.2017р. та про розірвання договору № 2017/09-02рс від 09.02.2017р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.07.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1420/17, судове засідання призначено на 25.07.2017р.

25.07.2017р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, зазначивши, зокрема, про наступне. На підставі договору 2017/09-02рс від 09.02.2017р., укладеного між сторонами, позивач перерахував відповідачу попередню оплату в розмірі 333000 грн. Відповідач, в свою чергу, свої зобовязання за договором не виконав, товар не поставив. Оскільки відповідач не здійснив поставку товару, позивач звернувся до нього з претензією про повернення попередньої оплати та направив додаткову угоду про розірвання договору 2017/09-02рс від 09.02.2017р. Відповідач відповідь на претензію не надав, попередню оплату не повернув, додаткову угоду не підписав. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 11, 525, 526, 530, 631, 626, 651, 693, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, ухвали суду направлялись на адресу, вказану в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 4. Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення, яке свідчить про вручення відповідачу поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

09.02.2017р. між ТОВ Українсько-Французьке підприємство Ла Сірен (покупець, позивач у справі) та ТОВ Ровенькиантрацитвуглесервіс (продавець, відповідач) був укладений договір № 2017/09-02рс, відповідно до умов якого продавець зобовязується продати та поставити, а покупець прийняти та оплатити вугілля марки «А» антрацит, кількість, обєм і вартість якого визначені в додатках-специфікаціях до даного договору, які є його невідємною частиною.

У пункті 3.1 договору сторони зазначили, що ціна товару та умови поставки визначені в додатках на кожну партію товару.

Згідно з п. 3.2 договору розрахунки за поставлений продавцем товар здійснюються покупцем на підставі рахунка-фактури шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Можлива часткова або повна передоплата.

Товар поставляється партіями щомісячно в строк, погоджений в додатках-специфікаціях до даного договору (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017р.

Додатком-специфікацією № 1 від 09.02.2017р. сторони погодили, що продавець зобовязується продати 1000 метричних тон вугілля антрацит марки «АШ» вартістю 1998 грн. за 1 тону, а покупець зобовязується прийняти та оплатити товар. Загальна сума товару становить 1998000 грн. Строк поставки лютий 2017р.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до п. 3.2 договору, ТОВ Ровенькиантрацитвуглесервіс (відповідач) виставив позивачу рахунок № 9 від 15.09.2017р. на суму 1998000 грн.

16.02.2017р. позивач здійснив попередню оплату в розмірі 333000 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 58 від 16.02.2017р. (призначення платежу: часткова оплата за вугілля згідно рахунка № 9 від 15.02.2017р. та договору № 2017/09-02рс від 09.02.2017р.).

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач зобов'язань за договором № 2017/09-02рс від 09.02.2017р. належним чином не виконав, товар, визначений додатком-специфікацією № 1 від 09.02.2017р., позивачу не передав.

Частиною ж 2 ст. 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

12.06.2017р. позивач направив відповідачу претензію за вих. 1206/2017-01 з вимогою повернути грошові кошти в розмірі 333000 грн. у семиденний термін з моменту отримання даної вимоги.

27.06.2017р. позивач повторно направив претензію за вих. № 2706/2017-01 від 27.06.2017р. про повернення грошових коштів, а також запропонував відповідачу оформити додаткову угоду про розірвання договору. Разом з претензією на адресу відповідача було направлено додаткову угоду від 27.06.2017р. в 2-х екземплярах.

Відповідач доказів належного виконання зобовязання за договором (передачі товару у встановлений договором строк) або повернення позивачу попередньої оплати в розмірі 333000 грн. суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 333000 грн. попередньої оплати є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлені вимоги про розірвання договору № 2017/09-02рс від 02.09.2017р.

Як вже було зазначено, претензією № 2706/2017-01 від 27.06.2017р. відповідач запропонував відповідачу оформити додаткову угоду про розірвання договору № 2017/09-02рс від 02.09.2017р. та повернути один примірник на адресу позивача.

Претензія залишилась без відповіді, додаткова угода про розірвання договору, підписана з боку відповідача, на адресу позивача не поверталась.

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Статтею 188 ГК України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 651 ЦК України визначено загальні підстави для зміни або розірвання договору. Так, частинами 1, 2 цієї статті визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено судом, відповідач до виконання свого зобовязання за договором так і не приступив (передачу товару не здійснив), у звязку з чим, позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладанні спірного договору, що є істотним порушенням договору в розумінні ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Отже, позовні вимоги в частині розірвання договору № 2017/09-02рс від 02.09.2017р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацитвуглесервіс (69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 4; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українсько-Французьке підприємство Ла Сірен (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 172; ) суму 333000 (триста тридцять три тисячі) грн. передоплати, суму 6595 (шість тисяч пятсот девяносто пять) грн. судового збору.

Розірвати договір 2017/09-02рс від 02.09.2017р., укладений між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Українсько-Французьке підприємство Ла Сірен (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 172; ) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацитвуглесервіс (69118, м. Запоріжжя, вул. Новокузнецька, 4; ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.07.2017р.

Суддя Н.А. Колодій