донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.07.2017 справа №908/1234/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий судді секретар судового засідання за участю представників сторін від позивача від відповідача 1: від відповідача 2: Дучал Н.М. Будко Н.В., Склярук О.І. Руденко В.В. Гаман О.М., за довіреністю не з»явився не з»явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасінняпром", с.Сонячне Запорізької області
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від15.06.2017 р.
у справі за позовом №908/1234/17 (суддя Горохов І.С.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасінняпром", с.Сонячне Запорізької області

до 1. Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України, с. Сонячне Запорізької області; 2. Національної академії аграрних наук України, м.Київ

про припинення права власності, присудження коштів, визнання

права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнасінняпром» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України та до Національної академії аграрних наук України про: припинення права власності Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України на 1/214 частку у праві на завод «CIMBRIA» з доробки та сортування насіння та зерна, що знаходиться за адресою: Запорізька область, с.Сонячне, вул.Сонячне шосе, буд. 50; присудження на користь Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України грошової компенсації за 1/214 частку у праві власності на завод «CIMBRIA» у розмірі, визначеному на підставі Звіту приватної аудиторської фірми «Лінара - аудит» від 15.08.2012 № 103 та узгодженому сторонами у Акті про розподіл часток від 12.09.2012р., яка становить198 515,57 грн.; визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнасінняпром» право власності на 1/214 заводу «CIMBRIA» з доробки та сортування насіння та зерна, яка належала раніше Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.06.2017 р. у справі № 908/1234/17, на підставі ст.57, пп. 4, 6 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрнасінняпром» до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України та Національної академії аграрних наук України повернуто без розгляду.

В обґрунтування ухвали судом покладено недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрнасінняпром» вимог, визначених ст.ст.56, 57 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», зокрема, ненадання при зверненні з позовною заявою доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, та доказів надсилання відповідачам копії позовної заяви.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрнасінняпром» звернулося з апеляційною скаргою б/н від 23.06.2017р., в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.06.2017 р. по справі № 908/1234/17 про повернення позовної заяви та порушити провадження у справі № 908/1234/17.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що винесена господарським судом з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.07.2017 р. порушено апеляційне провадження у справі №908/1234/17 та призначено розгляд апеляційної скарги на 20.07.2016 р.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.06.2017 р. по справі № 908/1234/17 про повернення позовної заяви та порушити провадження у справі № 908/1234/17.

Відповідачі не скористались правом участі представників в судовому засіданні апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалою суду про порушення апеляційного провадження сторони не зобов'язувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому скаргу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями ст.ст.101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Загальний порядок подання позову визначений розділом VIII Господарського процесуального кодексу України. Перелік вимог до форми, змісту і додатків до позовної заяви встановлено у ст.ст.54-57 Господарського процесуального кодексу України.

Недодержання вимог статей 54, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України, у вигляді повернення позовної заяви та доданих до неї документів, без розгляду.

Згідно з приписами ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема: відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 56 Господарського процесуального кодексу України зобов'язано позивача при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В силу ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 1, ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розмір ставок судового збору встановлений ст.4 Закону України «Про судовий збір». Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір ставки судового збору за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 6 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі: подання позову одним позивачем до кількох відповідачів.

Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасінняпром" містить три вимоги: 1)про припинення права спільної власності Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук на 1/214 частку у праві на завод "CIMBRIA" з доробки та сортування насіння та зерна, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н, селище Сонячне, вул. Сонячне шосе буд. 50; 2)про присудження на користь Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук грошової компенсації за 1/214 частку у праві власності на завод "CIMBRIA" у розмірі, визначеному на підставі Звіту приватної аудиторської фірми "Лінара-аудит" від 15.08.2012 № 103 та узгодженому сторонами в Акті про розподіл часток від 12.09.2012, яка становить 198 515,57 грн.; 3) про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнасінняпром" право власності на 1/214 заводу "CIMBRIA" з доробки та сортування насіння та зерна, яка належала раніше Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук.

Звертаючись з вищезазначеними вимогами до господарського суду Запорізької області позивачем мав бути сплачений судовий збір за три окремо заявлені вимоги ( дві майнові та одну немайнову).

Втім, позивачем в якості доказів сплати судового збору надані копії платіжних доручень № 2306 від 08.06.2017р. на суму 2 977,74 грн. та № 2307 від 08.06.2017р. на суму 1600,00 грн., що свідчать про сплату судового збору по двох заявлених вимогах, тобто в неповному розмірі.

Приписами ст.57 Господарського процесуального кодексу України не передбачено додавання до позовної заяви копій документів, які підтверджують, зокрема: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У пунктах 2.21., 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7 (зі змінами та доповненнями) зазначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, надані до позовної заявикопії платіжних доручень № 2306 від 08.06.2017р. на суму 2 977,74 грн. та № 2307 від 08.06.2017р. на суму 1600,00 грн., не можуть бути належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що свідчить про недотримання позивачем приписів п.3ч.1 ст.57 ГПК України.

Оскільки, за положеннями ст.57 Господарського процесуального кодексу України, у у позивача відсутнє право додавати до позовної заяви копії документів про надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, виходячи з приписів ст.56 ГПК України, належним доказом надсилання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб, є лист з описом вкладення, поданий в оригіналі, в якому мають бути зазначені: повне найменування адресата, його поштова адреса та поіменний перелік документів, що надсилається на його адресу.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового звязку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Враховуючи наведене, надані до позовної заяви копії описів вкладення у цінний лист від 14.06.2017 не можуть бути належними доказами надсилання відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Судом апеляційної інстанції також наголошується, що з відбитку поштового штемпелю, що міститься на копіях описів вкладень до цінних листів, які додані ТОВ «Укрнасінняпром» до позовної заяви в якості доказів відправлення відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів вбачається, що останні були направлені на адреси відповідачів 14.06.2017р. в той час, як позовна заява датована 15.06.2017р.

З огляду на те, що копією є точне відтворення, яке цілком відповідає оригіналові, описи вкладення до цінних листів від 14.06.2017р., додані до позовної заяви, що датована 15.06.2017р., не можуть свідчити про направлення до Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України та до Національної академії аграрних наук України копій позовної заяви, датованої 15.06.2017р.

Зазначене свідчить, що в порушення вимог п.2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, ТОВ «Укрнасінняпром» до позовної заяви не додано документів, які підтверджують відправлення відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п.п.4,6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Отже, повернення господарським судом без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасінняпром» є правомірним та ґрунтується на приписах Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р. у справі № 908/1234/17.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Результати апеляційного провадження у справі № 908/1234/17 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнасінняпром", с.Сонячне Запорізької області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р. у справі № 908/1234/17 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.06.2017р. у справі № 908/1234/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.М. Дучал

Судді Н.В.Будко

О.І.Склярук

Надруковано 5 екз.:

1- позивачу

2- відповідачам

1-у справу

1-ГСЗО