ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 р. Справа № 909/493/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г.З. , секретаря судового засідання Ломей Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури, вул. Гаркуші, 9, м.Івано-Франківськ, 76000 в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Грушевського, буд. 21, м.Івано-Франківськ, 76000; Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, вул. Дністровська, 28, м.Івано-Франківськ, 76015

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь", вул.Чорновола, 99, м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення заборгованості в сумі 1429676,15 грн.

за участю:

від прокуратури: Журавльова Н.Є.-прокурор відділу, службове посвідчення № 036307

від позивача (Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради): Шуляк Ю.С.-головний спеціаліст, довіреність № 2316/01-20/14в від 30.12.16р.

від позивача (Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради): Чекайло В.М.-представник, довіреність від 03.01.17р.

від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради; Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь" про стягнення заборгованості в сумі 1429676,15 грн., в тому числі 1 369 246,37 грн. основного боргу, 39959,91 грн. пені, 13692,46 грн. інфляційних та 7141,41 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.17р. порушено провадження у справі, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 27.06.17р. Ухвалою суду від 27.06.17р. розгляд справи відкладено на 18.07.17р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, зареєстрований 09.12.16, який визнаний укладеним з дня набрання рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 08.12.16 законної сили.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, витребуваних доказів суду не подав, будь-яких заперечень в спростування позовних вимог чи доказу оплати боргу не подав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - ухвалами від 30.05.17 та 27.06.17 (докази вручення ухвали від 27.06.17 містяться в матеріалах справи).

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК України.

У відповідності до п.3.14 зазначеної постанови Пленуму ВГСУ нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, якщо її явку судом визнано обов'язковою, може розцінюватися судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст.75 ГПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що у суду є всі необхідні докази для вирішення спору по суті, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, судом з"ясовано наступне.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 11.10.16 у справі №909/623/16 визнано укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста між виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Континенталь". Постановою ЛАГС від 08.12.16 та ВГСУ від 14.03.17 вказане рішення залишено без змін. Вказаний договір зареєстрований 09.12.16 (витяг з журналу реєстрації міститься в матеріалах справи).

Згідно розділу 1 договору, відповідач як замовник добудови незавершеного будівництва багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення на вул.Хіміків,29 (І-V черга) в порядку та на умовах, визначених договором, беруть участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури мікрорайонів міста Івано-Франківська.

Відповідно до п.2.1. договору замовник зобов"язується сплатити пайовий внесок у розмірі та у терміни, визначені договором.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що відповідач сплачує 20% попереднього розміру пайового внеску у сумі 1 369 246,37 грн. протягом 30-ти робочих днів з моменту реєстрації договору.

Всупереч умов договору, замовник (відповідач) прийняті на себе договірні зобов"язання належним чином не виконав, у зв"язку із чим 10.02.17 фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на адресу відповідача направлено претензію-вимогу №57/16.5-14/18в щодо оплати 20% попереднього розміру пайового внеску у сумі 1 369 246,37 грн. у десятиденний термін з моменту отримання вимоги, однак вона залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений момент пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Наведена правова норма кореспондується зі ст.193 Господарського кодексу України, якою встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання.

Відповідачі доказів належного виконання своїх зобов"язань не надали, доводи позивача не спростували.

З огляду на встановлення судом факту порушення відповідачем договірних зобов"язань щодо сплати 20% попереднього розміру пайового внеску в розмірі 1 369 246,37 грн., позовна вимога щодо стягнення з відповідача вказаної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов"язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов"язання.

Пункт 6 ст.231 ГК України визначає, що штрафні санкції за порушення грошових зобов"язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

В силу п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В силу ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов"язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), якою, з огляду на положення ст.549 Цивільного кодексу України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов"язання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України та ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 5.1. договору № 125 про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста - при простроченні платежу, визначеного пунктом 3.3 договору, замовники сплачують до міського бюджету суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми та пеню у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен прострочений день.

На підставі зазначеного пункту договору та правових норм, позивачем нараховано відповідачу 39959,91 грн. пені, 13692,46 грн. інфляційних та 7141,41 грн. - 3% річних.

З огляду на вимоги частини 1 статті 4-7 Господарського процесуального кодексу України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Судом перевірено правильність нарахування позивачем пені, інфляційних та 3% річних та встановлено, що вони є арифметично вірними.

Таким чином. до стягнення підлягають 1 369 246,37 грн. основного боргу, 39959,91 грн. пені, 13692,46 грн. інфляційних та 7141,41 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 21445,14 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст. 11, 509, 526, 530, 546, 547, 610, 612, 614, 625, 629 ЦК України, ст. 173, 193, 216, 230, 231,232 ГК України, ст.ст. 4-7, 43, 49, 55, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов першого заступника керівника Івано-Франківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради; Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь" про стягнення заборгованості в сумі 1429676,15 грн. - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь" (вул.Чорновола, 99, м. Івано-Франківськ,76018, код 22198103) на користь виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (вул. Дністровська, 28, м.Івано-Франківськ, 76015, одержувач платежу: МБ м. Івано-Франківська 24170000, код 37952250, розрахунковий рахунок 0002 МФО 836014 УДКСУ в м. Івано-Франківську призначення платежу: на інженерно-транспортну та соціальну інфраструктуру міста) - 1 369 246 (один мільйон триста шістдесят дев"ять тисяч двісті сорок шість) грн. 37 коп. основного боргу, 39959 (тридцять дев"ять тисяч дев"ятсот п"ятдесят дев"ять) грн. 91 коп. пені, 13692 (тринадцять тисяч шістсот дев"яносто дві) грн. 46 коп. інфляційних та 7141 (сім тисяч сто сорок одну) грн. 41 коп. - 3% річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь" (вул.Чорновола, 99, м. Івано-Франківськ,76018, код 22198103) на користь на користь прокуратури Івано-Франківської області (76018, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, р/р 3924, ДКС України, м.Київ, МФО 820172, код 03530483) - 21445 (двадцять одну тисячу чотириста сорок п"ять) грн. 14 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

повне рішення складено 20.07.17

Суддя Цюх Г.З.