ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2017 р.Справа № 916/694/17

Господарський суд Одеської області у складі :

головуючого судді Никифорчука М.І.

суддів Оборотової О.Ю.

ОСОБА_1

при секретареві Аганіні В.Ю.

за участю представників сторін :

Представник позивача: не з'явився;

Представник відповідача: ОСОБА_2, директор;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/694/17:

за позовом: Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО"; в особі, якою є Відокремлений підрозділ "Південна електроенергетична система" Державного підприємства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО";

до відповідача: Приватного підприємства "Бюро проектування та експертизи";

про стягнення 4266,81 грн., -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу «Південна електроенергетична система» ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі Позивач) звернулось до Приватного підприємства «Бюро проектування та експертизи» (далі Відповідач) із даним позовом посилаючись на наявність у відповідача боргу за вказаним договором.

З підстав ст.ст. 526, 549, 628 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 230, позивач просить позов задовольнити.

Відповідач з вимогами не згоден з підстав викладених у відзиві на позов.

За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 15 травня 2017 р. строк розгляду справи продовжений на 15 днів до 06 червня 2017 р.

З підстав ст. 4-6 ГПК України ухвалою суду від 07 червня 2017 р. справу призначено до розгляду у складі колегії суддів.

В засіданні суду оголошено перерви 15.05.2017р., 26.05.2017р., 06.06.2017 р., 26.06.2017 р., 12.07.2017 р.та 18.07.2017 р. за правилами ст.77 ГПК України

Протягом розгляду справи сторони надали суду свої пояснення по справі.

В засіданні суду 21.07.2017р. за правилами ст. 85 ГПК України, у присутності представника відповідача, оголошено вступна та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених сг. 11 цього Кодексу, у тому числі з договорів. Невиконання своїх зобовязань за умовами договору є підставою виникнення відповідальності.

Відповідно до ч. 1 сг. 175 Господарського кодексу України майново- господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

Частиною 1 ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей с ірок (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом та випливає з матеріалів справи, між сторонами у справі 08 квітня 2011 р. був укладений договір № 77/1 (далі - Договір) за яким Виконавець (Відповідач) зобов'язується виконати з дотриманням вимог законодавства комплекс проектно- вишукувальних, дослідних робіт з метою розроблення:

1.1. Технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки, на яку буде встановлено земельний сервітут для прокладання кабельних ліній електропередачі на території Арцизського району Одеської області.

1.2. Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка передасться в суборенду строком на 10 років із земель ТОВ «АРЦИЗ ПІВІ» для проектування та будівництва пристанційного вузла сонячних електростанцій площею 0,70 га., на території Павлівської сільської ради (за межами населеного пункту), Арцизського району Одеської області.

1.3 Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка передається в суборенду строком па 10 років із земель ТОВ «КІЛІЯ СОЛАР» для проектування та будівництва пристанційного вузла сонячних електростанцій площею площею 0,90 га на території Кілійської міської ради (за межами населеного пункту). Кілійського району Одеської області.

1.4. Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка передається в суборенду строком па 10 років із земель TOB «РЕНІ СОЛАР» для проектування та будівництва пристанційного вузла сонячних електростанцій, площею 0.70 та на території Ренійської міської рази по вул. Комсомольська .№ 2-Іа, Ренійського району Одеської області (далі-проект), а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

1.5. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування обєктів пристанційних вузлів ПС 110 кВ «Сонячна - Арциз», « Сонячна-Рені», «Сонячна-Кілія» (далі-проект), а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

1.6. Зібрати та систематизувати вихідну земельно-кадастрову інформацію.

1.7. Підготувати обгрунтування необхідності укладення договорів сервітуту для прокладання кабельних ліній електропередачі на території Арцизського району. 1.7.1. Підготувати проекти заяв, клопотань, звернень (та інш.) Замовника до відповідних органів виконавчої влади та місцевого самоврядування. 1.7.2. Підготувати проекти розпоряджень, наказів, рішень та (інш.) щодо надання дозволу на розробку відповідних видів документації з землеустрою:

1.7.3. Здійснювати супровід відносин Замовника з органами державної влади (Верховною ОСОБА_1 України. Кабінетом Міністрів України, державними адміністраціями всіх рівнів, тощо) у разі виникнення такої необхідності.

1.7.4. Для земельних ділянок приватної власності (якщо така необхідність буде виявлена) рекомендації щодо підготовки до укладення договорів сервітутів з власниками земельних ділянок.

1.7.5. Розробити технічну документацію для укладання договору про встановлення земельного сервітуту та його державну реєстрацію.

Загальна вартість робіт за Договором становить 296656,00 грн., у тому числі ПДВ 49422,66 грн. (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 11.2 Договору, строк дії договору встановлено з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін - 08.04.2011 р., а завершення - 01.08.11 року.

Пунктом 5.1. Договору встановлено початок виконання робіт з 1 квітня 2011 року, а їх завершення - 01 липня 2011 року.

В ході виконання Договору Сторонами за ініціативи Виконавця додатковими угодами до Договору № 1 від 01.07.11, № 2 від 29.11.11, № 3 від 25.12.12, № 4 від 30.12.14 р., № 5 від 30.12.15 р внесено зміни в умови Договору щодо продовження терміну дії Договору та строків виконання робіт. Відповідно до внесених змін до умов Договору та Календарного плану термін виконання робіт за Договором закінчився - 25.12.2016р., а строк дії договору 31.12.2016р.

Відповідач, на підставі розробленого ним та затвердженого Замовником Завдання на виконання робіт, яке є додатком 1 до Договору та його невідємною частиною, зобовязалося виконати комплекс робіт передбачених пунктами 1.1, 1.2, 1.3, 1.5, 1.6,1.7,1.8,1.9 Договору.

Зокрема, п. 1.5 Договору передбачено, що Виконавець має здійснити розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування обєктів пристанційних вузлів ПС ПО кВ «Сонячна -Арциз», «Сонячна-Рені», «Сонячна-Кілія», а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи .

Відповідно до п. 3.1.3 Договору, Виконавець зобовязаний передати Замовнику належним чином оформлені результати робіт, в термін вказаний у календарному плані виконання робіт.

Календарним планом виконання робіт (додаток 1 до додаткової угоди №5 Договору) передбачено виконання робіт Виконавцем у 4 етапи.

На виконання 1, 2 та 3 етапу календарного плану сторонами підписано акти здачі-приймання виконаних робіт за Договором та проведено відповідні розрахунки з урахуванням авансового платежу.

Роботи за четвертим розділом календарного плану, до складу яких входить розробка та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування обєктів пристанційних вузлів ПС ПО кВ п.1 договору п.п.1.5 Виконавцем виконано частково, а саме п.4.1 та п.4.3 календарного плану (додаток 1 до додаткової угоди №5 Договору) не виконані.

Календарним планом передбачено виконання вказаних робіт в період грудень 2015 - грудень 2016 (6 місяців з дня одержання документів на будівлі та споруди)

Позивач зазначає, що в ході виконання робіт він, листом №49/12-3-2399/1 від 24.05.2016р. на виконання пункту 4.1 та 4.3 Календарного плану виконання робіт додаткової угоди №5 від 30.12.2015р. до договору №77/1, направив Відповідачеві необхідну інформацію на будівлі та споруди. Також підтвердження направлення вказаної інформації існує в електронній переписці між сторонами договору.

Позивач зазначає, що Виконавцем не виконано свого обовязку за Договором щодо розроблення, погодження документації із землеустрою у порядку визначеному Земельним кодексом України, та поданні документації із землеустрою центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Як стверджує позивач, на теперішній час Виконавцем не виконано робіт на загальну суму 31 606,00 грн.

Строк виконання робіт за Договором сплинув 25.12.16 року, однак Виконавцем не передано Замовнику результати робіт визначені завданням на виконання робіт та умовами Договору.

Яке встановлено судом, роботи за четвертим розділом календарного плану, до складу яких входить розробка та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування обєктів «станційних вузлів ПС 110 кВ п.1 договору п.п.1.5 Виконавцем виконано частково, а саме п.4.1 та п.4.3 календарного плану (додаток 1 до додаткової угоди №5 Договору) не виконані. Календарним планом передбачено виконання вказаних робіт в період грудень 2015 - грудень 2016 (6 місяців з дня одержання документів на будівлі та споруди).

З трьох проектів землеустрою, які повинен був розробити відповідач відповідно до пункту 4 Календарного плану виконання робіт до Договору, Відповідач розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, а Позивач прийняв результати виконаних робіт, що ним не заперечується..

Невиконаними залишились пункти 4.1. та 4.3. Календарного плану до Договору через ненадання Позивачем вихідних даних, необхідних для розробки проектів

Так, відповідно до п. 3.2.1, Договору Замовник зобов'язаний сприяти Виконавцю в отриманні необхідної для виконання робіт, передбачених п.1 Договору, інформації, матеріалів та документації у Підприємства та в місцевих органах Держкомзему, інших місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування, а при необхідності, в Держкомземі України, КМУ та ОСОБА_3 України.

Відповідно до п. 3.2.5. Договору для виконання представницьких функцій, при вирішенні загальних питань стосовно виконання робіт п.1 Договору, в органах місцевої влади, місцевого самоврядування та суду від імені Замовника, Замовник зобовязаний забезпечити Виконавця Довіреністю та укласти з Виконавцем Договір доручення.

Відповідно до п. 3.2.6. Договору в випадках, якщо Замовник не доручає виконавцю здійснення представницьких функцій, Замовник забезпечує своєчасне вирішення цих питань уповноваженим представником.

Відповідно до п. 12.1. Договору Замовник зобовязаний своєчасно надавати необхідний вихідний матеріал. Загальний строк надання необхідних матеріалів та погодження Замовником повинен складати не більше 5 днів.

В порушення зазначеним норм законодавства та Договору, протягом зазначеного часу, а саме: з моменту укладення Договору (08.04.2011 року) і по даний час, вихідна документація, необхідна для виконання Договору не надана, або надана не в повному обсязі.

Перелік вихідної документації, яку не надав або надав не в повному обсязі Замовник складає копію клопотання (заяви) та рішення Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Щодо необхідності надання згоди та дозволу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

В свою чергу, статтею 50 Закону України Про землеустрій визначено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема:

- копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

- рішення Верховної ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

Для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Позивач повинен був звернутись із клопотанням (заявою) до відповідного органу, після чого передати Відповідачу таке клопотання та відповідний дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За Календарним планом виконання робіт до Договору передбачено виконання двох проектів землеустрою (пункти 4.1. та 4.3. Календарного плану), а Позивач надав лише рішення щодо земельної ділянки на території Ренійської міської ради Ренійського району Одеської області, а на ділянку на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області рішення та клопотання не надав.

Нормативне обгрунтування необхідності надання правовстановлюючих документів: Статтею 50 Закону України Про землеустрій визначено, що проекти землеустрою о відведення земельних ділянок включають, зокрема: копії правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна для обєктів будіівництва III-V категорії складності, які розташовані на земельній ділянці;

Враховуючи, що обєкти нерухомого майна фактично збудовані на земельних ділянках після укладання Договору і, є обєктами будівництва, що входять до III-V категорії складності, то Позивач повинен був надати Відповідачу для розробки проектів землеустрою правовстановлюючі документи на обєкти нерухомого майна.

При цьому суд зазначає, доказів надання Позивачем правовстановлюючих документів на обєкти нерухомого майна, що підтверджують право власності Позивача на них згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 28 Закону Україну Про землеустрій розробники документації із землеустрою зобов'язані дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил при здійсненні землеустрою.

Відповідно до ст. 68 Закону Україну Про землеустрій особи, винні в порушенні законодавства у сфері землеустрою, несуть відповідальність згідно із законом.

Тобто, розроблення проекту відведення Відповідачем без визначених ст. 50 Закону України «Про землеустрій» матеріалів, неможливе, оскільки це є порушенням законодавства, і має наслідком відмову у погодженні та затвердженні, а також притягнення винних осіб до відповідальності.

Пунктом 1.8. Договору визначено, що розробку документації необхідно виконати з урахуванням вимог Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 р. №3038-ІV.

Частиною 3 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівнім потреб забороняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельною кодексу України підставою відмови у наданні дозволу (на розробку проекту землеустрою) може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам іншої містобудівної документації, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише відповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно- правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про основи містобудування», містобудівна документація - затверджені текстові і графічні матеріали, якими встановлюється планування, забудова та інше використання територій.

Містобудівна документація є основою (крім іншого) для підготовки вихідних даних для розробки землевпорядної документації, вирішення питань щодо вилучення (викупу), передачі (надання) земельних ділянок у власність чи користування громадян та юридичних осіб.

Тобто розробка та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних діллянок, а також передача земельних ділянок для містобудівних потреб без розробки детального плану території забороняється.

Крім того, необхідно зауважити, що земельні ділянки, щодо яких передбачалось Договором (пункти 4.1. та 4.3. Календарного плану) розробити проекти землеустрою щодо ведення знаходяться у користуванні інших юридичних осіб згідно зареєстрованих договорів оренди землі. Відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого амоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, ізначеному законом.

Аналізуючи приведене суд вважає, Відповідач не мав можливість виконання свого обовязку за Договором, оскільки Позивач не вчинив встановлених договором та законодавством по забезпеченню Відповідача вихідними даними, матеріалами та інформації, необхідних для виконання робіт, передбачених Договором.

Також суд зазначає, що у даному випадку права позивача як замовника (кредитора) робіт не порушені, оскільки, на думку суду, Договором не визначений конкретний перелік документів, які слід направити Виконавцю (Відповідачу) для виконання Договору розробки технічної документації.

За таких обставин господарський суд, аналізуючи вищенаведене у сукупності, вважає вимоги позивача не обґрунтованими, не законними і тому не підлягаючими задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 липня 2017 р.

Головуючий суддя М.І. Никифорчук

Суддя О.Ю. Оборотова

Суддя Р.В. Волков