ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" липня 2017 р.Справа № 916/977/17

за позовом: Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО»;

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС»

2. Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів:

1. Житлово-будівельного кооперативу «Союз Будинку Жаботинського»

2. Громадської організації «Вкладники ОК «НК-Жаботинського»

про визнання договору недійсним

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: Тичинський Д.В. за довіреністю від 11.04.2017р.

від відповідача 1: Чернохатній Д.А., за довіреністю від 16.02.2017р; Байдерін О.А. за довіреністю від 16.02.2017р;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи Житлово-будівельногокооперативу «Союз Будинку Жаботинського»: Розенбойм Ю.О. за довіреністю від 10.07.2017р.

від третьої особи Громадської організації «Вкладники ОК «НК-Жаботинського»: Піскунова О.М. на підставі договору №0107/01 від 01.07.2017р. та ордеру №233629 від 01.07.2017р.

СУТЬ СПОРУ: 21.04.2017р. Обслуговуючий кооператив «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» про визнання нікчемним договору співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.04.2017 року порушено провадження у справі № 916/977/17 та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

12.05.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшла заява про зміну предмету позову. Відповідно до якої позивач просить суд визнати недійсним договір співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського».

18.05.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, відповідно до якого, позивач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» оригінал договору співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» з усіма додатками та додатковими угодами.

24.05.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» надійшло клопотання про залучення іншого відповідача, а саме, Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2017р. залучено до участі у справі № 916/977/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал- Жаботинського».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2017р. клопотання позивача Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» про витребування документів від 18.05.2017р. - задоволено; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» надати оригінал договору співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р. з усіма додатками до нього та додатковими угодами для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.05.2017р. зобов'язано Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал-Жаботинського» надати оригінал договору співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р. з усіма додатками до нього та додатковими угодами для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчені копії для долучення до матеріалів справи.

06.06.2017р. до господарського суду Одеської області від Житлово-будівельного кооперативу «Союз Будинку Жаботинського» надійшла заява про вступ у справу №916/977/17 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС».

08.06.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, відповідно до якого позивач просить суд витребувати у Одеської міської ради інформацію щодо наявності або відсутності рішення про припинення прав Міністерства оборони України на земельну ділянку кадастровий номер: :12:016:0016 та про витребування з Державного земельного кадастру витяг на земельну ділянку кадастровий номер: :12:016:0016.

08.06.2017р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» надійшли письмові пояснення з приводу неможливості надання оригіналу договору співпраці №14/10-17 від 17.10.2014р. укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2017р. клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» про залучення до участі у справі іншого відповідача - задоволено; залучено до участі у справі № 916/977/17 Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал - Жаботинський» як ще одного відповідача; виключено Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал- Жаботинський» з кола третіх осіб по справі №916/977/17

08.06.2017р. до господарського суду Одеської області від громадської організації «Вкладники ОК «НК-Жаботинського» надійшла заява про вступ у справу № 916/977/17 в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

22.06.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» надійшла письмова згода з приводу клопотання Житлово-будівельний кооператив «Союз Будинку Жаботинського» про залучення його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

22.06.2017р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» надійшло заперечення на клопотання позивача про витребування доказів від 18.05.2017р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2017р. залучено до участі у справі № 916/977/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Житлово-будівельного кооперативу «Союз Будинку Жаботинського»

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.06.2017р. залучено до участі у справі № 916/977/17 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - громадську організацію «Вкладники ОК «НК-Жаботинського».

17.07.2017р. від Громадської організації «Вкладники ОК «НК-Жаботинського» надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України, відповідно до якого третя особа просить суд витребувати у Житлово-будівельного кооперативу «Союз Будинку Жаботинського» статутні документи та списки асоційованих членів.

17.07.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшло клопотання про виключення з матеріалів справи копії договору співпраці від 17.10.2014р.

17.07.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшло клопотання про повернення на стадію підготовки справи до слухання.

17.07.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет на стороні позивача прокуратури Одеської області.

17.07.2017р. від Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» надійшло клопотання про притягнення директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» до відповідальності за ненадання оригіналу договору співпраці від 17.10.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у задоволенні клопотання Громадської організації «Вкладники ОК «НК-Жаботинського» про витребування доказів - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у задоволенні клопотання Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» про виключення з матеріалів справи копії договору співпраці від 17.10.2014р. - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у задоволенні клопотання Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» про повернення на стадію підготовки справи до слухання - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у задоволенні клопотання Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача прокуратури Одеської області - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у задоволенні клопотання Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» від 08.06.2017р. про витребування доказів - відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. у задоволенні клопотання Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» про притягнення директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» до відповідальності за ненадання оригіналу договору співпраці від 17.10.2014р. - відмовлено.

Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал-Жаботинського» в засідання суду не з`явився, правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався. Ухвали господарського суду Одеської області направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в позовній заяві та безкоштовному запиті з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу суду було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 «Про деякі питання, порушені в доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» викладена правова позиція, згідно якої відмітка про відправку процесуального документа суду на зворотньому аркуші у лівому нижньому куті першого примірника процесуального документа є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам у справі та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначено про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відтак неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду його позову, не є підставою для скасування судового рішення прийнятого за відсутності представника сторони спору.

Враховуючи викладене, справа розглядається без участі Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 17.07.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників учасників процесу, суд встановив:

17.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського», було укладено договір співпраці №14/10-17, предметом якого є спільна діяльність Сторін, направлена на будівництво 2-х секційного 22-х поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими офісними приміщеннями і підземним паркінгом, що буде побудований на земельній ділянці загальною площею 4775 м.кв, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі 6 ст. Великого Фонтану), яка знаходиться в оренді у Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на підставі договору оренди земельної ділянки від 10.12.2008р., що зареєстрований в Одеській регіональній філії ДП Центру ДЗК за №20 від 23 березня 2009 року.

Відповідно до пункту 4.1.1. Договору №14/10-17 від 17.10.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» зобов'язується передати Обслуговуючому кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» будівельний майданчик для будівництва Об'єкту.

Пунктом 4.2.7. Договору №14/10-17 від 17.10.2014 року встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Набережний квартал-Жаботинського» зобов'язаний самостійно та за власний кошт у повному обсязі своєчасно (не пізніше ніж за п'ять банківських днів до строку, зазначеного у договорі оренди) безкоштовно забезпечити ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» коштами необхідними для сплати ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» плати за користування Земельною ділянкою.

Позивач вважає, що договір №14/10-17 від 17.10.2014 року є нікчемним згідно статті 228 ЦК України, так як порушує публічний порядок через порушення норм чинного законодавства в процесі будівництва, а також спрямований на використання всупереч закону комунальної власності, а тому має бути визнаний судом недійсним, оскільки є вдаваним правочином, що за своїм змістом є прихованим договором оренди комунального майна.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», Житлово-будівельний кооператив «Союз Будинку Жаботинського» та Громадська організація «Вкладники ОК «НК-Жаботинського» заперечують з приводу задоволення позовних вимог.

Розглянувши та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши їх у сукупності та надавши відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Реалізуючи передбачене статті 64 Конституції України право на судовий захист та звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій України» є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання має право на захист його прав та законних інтересів.

Аналогічна норма міститься в статті 1 ГПК України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Суд звертає увагу, що обов'язковою умовою захисту прав та законних інтересів учасника господарського процесу судом, є наявність факту їх порушення на час звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 13 лютого 2012 року по справі №8/152-10/3, від 10 лютого 2014 року по справі №902/1072/13, від 31 березня 2014 року по справі №910/12662/13, від 28 жовтня 2015 року по справі №910/8670/15-г, від 16 грудня 2015 року по справі №910/8755/15-г, від 09 березня 2017 року по справі №924/326/16.

Відповідно до Узагальнення Верховного суду України від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними» якщо під час судового розгляду встановлено відсутність у позивача права на задоволення позову про визнання оспорюваного правочину недійсним, суд має відмовити в задоволенні позову. Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів - а саме, однією зі сторін, або заінтересованою стороною, тобто права яких вже були.порушені на момент звернення до суду.

В абзаці 5 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9 наведено роз'яснення про обов'язковість доведення наявності факту порушення спірною угодою прав та/або інтересів позивача, який не є стороною правочину.

Суд звертає увагу, що з наданого позивачем до матеріалів справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що позивач як юридична особа був зареєстрований 16 листопада 2016 року (дата запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи), тобто на момент укладання оскаржуваного ним Договору про співпрацю позивач як юридична особа не був створений.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Отже, на момент укладання Договору про співпрацю Позивач не був створений, не мав цивільної правоздатності, а отже, права за будь-яких обставин не могли бути порушенні, у тому числі - внаслідок укладання Договору про співпрацю.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Позивач, в процесі розгляду справи зазначає про існування декількох варіантів договорів про співпрацю №14/10-17 від 17.10.2014 року, однак належних та допустимих доказів в підтвердження своєї позиції суду не надано, в матеріалах міститься належним чином засвідчена копія договору про співпрацю, яка надана Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС», в той час коли позивачем до матеріалів справи долучено незасвідчену копію, відповідно до чинного законодавства передбачена відповідальність за підробку документів, а тому у суду немає законних підстав сумніватися в достовірності належним чином засвідченої копії договору про співпрацю наданого відповідачем 08.06.2017р.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦКУ підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦКУ встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, з огляду на зміст правовідносин, які випливають із спірного договору, вказаний договір є змішаним, оскільки за своєю суттю відповідає зобов'язальним правовідносинам, що виникають з:

- договорів підряду (виконання робіт з будівництва Об'єкту);

- договорів про спільну діяльність (об'єднання коштів та майна з метою досягнення спільної мети яка полягає в завершенні будівництва Об'єкту).

Зміст договору про співпрацю №14/10-17 від 17 жовтня 2014 року відповідає вимогам ЦК України, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, що передбачає виконання вимоги щодо дійсності правочину, передбаченої ч. 1 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до правового висновку Верховного суду України від 07.09.2016р. у справі №6-1026цс16:

«Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Якщо буде встановлено, що правочин вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним.»

Отже, заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, заінтересована сторона має довести:

1) факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним;

2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин;

3) настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином.

Оскільки згідно із частиною першою статті 202, частиною третьою статті 203 ЦК України головною вимогою для правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, що суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з'ясування питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме.

Суд звертає увагу, що позивач не доводить фактів та обставин, які належить довести відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, а тому правова позиція Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» є необґрунтованою та безпідставною.

Зокрема, позивачем не доведено наявності у сторін спірного договору мети встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, а також настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж тих, що передбачені договором.

Сторонами був укладений договір, який за своєю правовою природою є змішаним, оскільки за своєю суттю відповідає зобов'язальним правовідносинам, що виникають з договорів підряду та договорів про спільну діяльність.

Суд критично оцінює посилання позивача на те, що спірний договір про співробітництво містить істотні умови договору оренди комунального майна: об'єкт оренди, термін дії договору та зобов'язання щодо здійснення страхування об'єкту оренди.

Правовідносини щодо оренди регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Враховуючи те, що спірний договір, який за твердженням позивача, є удаваним та приховує договір оренди, комунального майна, то для вирішення зазначеної справи відповідно до ч. 2 ст. 759 ЦК України необхідно застосовувати положення Господарського кодексу України та положення Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 284 ГК України та ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотними умовами договору оренди, зокрема, є:

- орендна плата з урахуванням її індексації - спірний договір не містить умов щодо обов'язку Обслуговуючого кооперативу «Набережний квартал-Жаботинського» здійснювати орендну плату з урахуванням її індексації за участь у спірному договорі, аналіз підпункту 4.2.7 пункту 4.2. Розділу 2 Договору про співпрацю свідчить про те, що він передбачає виключно фінансування з боку ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» витрат ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» зі сплати орендної плати за договором оренди від 10 грудня 2008 року, укладеного між територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради та ТОВ «Олімпекс Транс»;

- порядок використання амортизаційних відрахувань - спірний договір не містить умов щодо порядку використання стороною амортизаційних відрахувань.

Крім цього, суд зазначає, що інші норми Договору про співпрацю не містять ознак прихованого договору суборенди, зокрема й будівельний майданчик, передбачений цим договором, передається ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на користь ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» не у користування (що є предметом договору оренди та суборенди), а виключно для використання в цілях передбачених Договором про співпрацю, тобто - для здійснення будівництва (підпункт 2.1.1. пункту 2.1. Розділу 2, підпункт 4.1.1. пункту 4.1. Розділу 4 Договору про співпрацю).

Суд звертає увагу, що будівельний майданчик це виробнича територія, яка виділяється в установленому порядку для розміщення об'єктів, що будуються, а також машин, матеріалів, конструкцій, комунікацій, виробничих і санітарно-побутових приміщень, які використовуються в процесі будівництва (ДБН А.3.1-5-2009. Організація будівельного виробництва. майданчик, Територія, ДБН А.3.1-5-2009). При цьому діюче законодавство України не передбачає реєстрацію права на будівельний майданчик на кшталт реєстрації права власності чи права оренди. Отже, передання ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на користь ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» будівельного майданчику для здійснення будівництва не потребує укладання договору суборенди чи оренди між вказаними підприємствами.

Таким чином, судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Обслуговуючим кооперативом «Набережний квартал-Жаботинського» не виникли права та обов'язки, передбачені для договору оренди.

Також, не може бути задоволений позов підставою якого є нікчемність Договору про співпрацю.

Позивач вважає що Договір про співпрацю є нікчемним за приписами статті 228 ЦК України - як такий, що спрямований на використання всупереч закону комунальної власності, а саме - земельної ділянки площею 4775 кв.м. за адресою: міста Одеса, вулиця Жаботинського (в районі шостої станції Великого Фонтану), що належить територіальній громаді міста Одеси, а також у зв'язку з порушенням умов договору зі сторони відповідачів.

Суд звертає увагу, що виконання умов договору - не є предметом розгляду справи №916/977/17, оскільки, спір виник щодо правової природи договору. Таким чином, суд не приймає до уваги, посилання позивача, що пов'язані з неналежним виконанням договірних зобов'язань.

Договір про співпрацю не передбачає виникнення у його сторін права користування вказаною земельною ділянкою, це право виникло у ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» на підставі іншого правочину, а саме - договору оренди від 10 грудня 2008 року між ТОВ «ОЛІМПЕКС ТРАНС» та Одеською міською радою.

Зміст договору про співпрацю №14/10-17 від 17 жовтня 2014 року відповідає вимогам ЦК України, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Суд зазначає, що позивач не довів фактів та обставин, які належить довести відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, а тому правова позиція Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО» є необґрунтованою та безпідставною.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Під час розгляду справи, позивачем належним чином не обґрунтовано порушень прав та охоронюваних законом інтересів Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО», адже позовна заява, та інші обґрунтування не містять конкретних доводів та не зазначають доказів того, в чому полягає шкода, завдана спірним договором, а також, яким чином буде змінено наявну ситуацію, тобто, відновлено право, якщо таке право порушене, в разі задоволення позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 05 листопада 2015 року у справі № 922/986/15

Крім цього, суд звертає увагу, що в силу положень ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. А тому, обов'язок доведення обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Отже, позивачем не доведено факту невідповідності оспорюваного договору чинному законодавству на момент його вчинення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12 листопада 2015 року у справі № 5008/1745/2011 та у постанові Вищого господарського суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 914/1120/14.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом обґрунтованого та мотивованого рішення.

Слід зазначити, що суди здійснюють правосуддя з метою забезпечення захисту прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Винесення судом законного, обґрунтованого і справедливого рішення неможливе без проведення ним всебічного, повного, об'єктивного дослідження усіх обставин справи.

При цьому судове рішення повинно базуватись на принципах верховенства права, неупередженості, незалежності, змагальності сторін та рівності усіх учасників судового процесу.

Як встановив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.

Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала своє відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод всіх учасників судового процесу.

Отже, вищенаведене дає можливість суду дійти висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог Обслуговуючого кооперативу «ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ «ПАЙОВИКИ ЖАБОТИНСЬКОГО»

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші наявні в матеріалах справи докази та пояснення учасників процесу вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Підсумовуючи наведене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим, в позові слід відмовити повністю.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 50, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова