ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа № 911/1822/17

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком»

до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації

про стягнення 16 672,20 грн.

за участю представників сторін:

позивач - Шишкіна О.О., предст. за дов. від 12.12.2016 № 1206;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії (позивач) до Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації (відповідач) про стягнення 16 672,20 грн. за надані телекомунікаційні послуги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що Публічним акціонерним товариством "Укртелеком", на виконання вимог законів щодо надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах певним категоріям споживачів, в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 надано відповідні послуги в загальні сумі 338 271,20 грн., вартість яких відповідач в обсязі не оплатив, у зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 16 672, 20 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.06.2017 було порушено провадження по справі №911/1822/17 та призначено до розгляду на 17.07.2017.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання 17.07.2017, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення до суду не надсилав.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

У відповідності до наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 09 0 від 22.06.2017, відповідач пр. час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно, однак наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України правом щодо подання відзиву на позов не скористався.

Присутній в судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав повністю, та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Згідно з ч. 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

17.07.2017 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

Згідно ч. 3 ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» та п. 63 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 11.04.2012 № 295 оператори телекомунікацій повинні надавати споживачам, які мають установлені законодавством пільги, телекомунікаційні послуги з урахуванням цих пільг, відповідно до законодавства України.

Так, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 № 1584-ІІІ, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008, № 203/98-ВР, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати за послуги зв'язку для окремих категорій осіб.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг з послуг зв'язку визначається Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 (Порядок № 256).

Зокрема, п. 3 Порядку № 256 визначено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Як зазначив позивач, на виконання вищезазначених норм законодавства, в період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ним надано телекомунікаційних послуг на пільгових умовах на суму 338 271,20 грн., що підтверджується складеними між ПАТ «Укртелеком» ЦТП № 23 та головним розпорядником коштів місцевого бюджету Кагарлицьким УСНЗ, Актами звіряння розрахунків за надані населенню телекомунікаційні послуги, на які надаються пільги відповідно до законодавства - форма № 3-пільга.

Однак, за словами позивача, відповідач не виконав обов'язки щодо відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2015 до 31.12.2015, здійснивши лише часткове фінансування в розмірі 321 599,00 грн., внаслідок чого заборгованість на даний момент становить 16 672,20 грн.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

В свою чергу, правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Вказані норми законів закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовний обов'язок оператора телекомунікацій надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов'язок держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Пунктом 2 Постанови № 256 встановлено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 10 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 (надалі - Положення №117), підприємства та організації, що надають послуги, щомісяця до 25 числа надають уповноваженому органу на паперових та електронних носіях розрахунки щодо вартості послуг, наданих пільговикам у минулому місяці, згідно з формою « 2-пільга».

Згідно п.11 Положення № 117, на відповідача як на уповноважений орган, покладено обов'язок щомісяця: звіряти інформацію, що міститься в Реєстрі з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не проводить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації; після проведення розрахунків з підприємствами та організаціями, що надають послуги, складати реєстр погашення заборгованості перед підприємствами та організаціями, що надають пільги, згідно з формою « 5-пільга» та реєстр розрахунків згідно з формою « 7-пільга»; акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги згідно з формою « 3-пільга».

Як свідчать матеріали справи, заперечень щодо нарахованих сум, вказаних в актах форма № 3-пільга за період з 01.01.2015 до 31.12.2015 відповідач позивачу не надавав. До того ж, як вбачається з акту звірки розрахунків, складеного та підписаного уповноваженими представниками сторін, станом на 01.01.2016 поточна заборгованість відповідача за надані послуги на пільгових умовах за 2015 рік складає 16 672,20 грн. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем вимог норм законодавства та порядку відшкодування витрат, які понесені позивачем в результаті надання послуг на пільгових умовах, відповідач зобов'язаний компенсувати ПАТ «Укртелеком» такі витрати, які за період з 01.01.2015 до 31.12.2015 складають 16 672,20 грн.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов висновку про достатність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з відповідача 16 672,20 грн.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.Стягнути з Управління соціального захисту населення Кагарлицької районної державної адміністрації Київської області (09200, Київська обл., м. Кагарлик, вул. Незалежності, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (м. Київ, вул. Антоновича, 40, ) - 16 672 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 20 коп. боргу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 21.07.2017

Суддя О.В. Щоткін