КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Справа№ 925/1611/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Тищенко О.В.

За участю представників сторін:

- позивача: Чуганської Л.Г., довіреність № 19 від 21.11.2016:

- відповідача -1: Лисенка В.Б., доручення № 109/01-01-32 від 01.02.2017;

Івасенко С.В., доручення № 109/01-01-02 від 01.02.2017;

- відповідача-2: Нєдосєка І.В., довіреність № б/н від 04.05.2017

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" на рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі № 925/1611/16 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом громадської організації "Спілка громадян - співвласників майна та земельних паїв (пасовища та сіножаті) реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства АПВ "Красносільська", с. Красносілля, Чигиринський р-н, Черкаська обл.

до 1. Чигиринської районної державної адміністрації, м. Чигирин, Черкаська обл.

2. товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське", с. Голов'ятине, Смілянський р-н, Черкаська обл.

про скасування розпорядження, визнання договору недійсним та скасування його реєстрації

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Спілка громадян-співвласників майна та земельних паїв(пасовища та сіножаті) реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства АПВ "Красносільська" (надалі -позивач/ Спілка) звернулася до господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Чигиринської районної державної адміністрації (надалі-відповідач-1/ Чигиринська РДА) та товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" ( нададі-відповідач-2/ТОВ "Голов'ятинське"), в якій просила суд:

1. визнати частково недійсним та скасувати розпорядження Чигиринської райдержадміністрації № 268 10.12.2015 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення)меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в частині передачі в оренду земельних ділянок площею 199.79 га;

2. визнати недійсним договір оренди землі від 15.12.2015, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0590 з моменту його укладення;

3. скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору оренди землі від 15.12.2015, що укладений між Чигиринською райдержадміністрацією та ТОВ "Голов'ятинське" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0590 (т.1, а.с. 4-9).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач -1 в порушення чинного законодавства, 10.12.2015 прийняв Розпорядження № 268, яким без згоди власників передав в оренду відповідачу-2 (ТОВ "Голов'ятинське") земельні ділянки - частки пайового фонду площею 199,79 га (пасовища і сіножаті). Як вказує позивач, земельні ділянки площею 199,79 га відповідно до державного акта на землю від 02.09.1994 передано у колективну власність в числі 5 388,9 га і належать членам "Спілки" на праві спільної часткової власності. Крім того позивач зазначає, що договір оренди, укладений 15.12.2015 між Чигиринською РДА та ТОВ "Голов'ятинське" на підставі Розпорядження від 15.12.2015 № 268, не містить істотних умов (відсутній об'єкт оренди; нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не проводилась), а відтак, відповідно до положень ст.203, ст.215 Цивільного кодексу України є недійсним.

Ухвалою господарського суду Черкаської області порушено провадження у справі № 925/1611/16 та призначено її до розгляду.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі № 925/1611/16 (суддя Єфіменко В.В.) позов задоволено повністю; визнано частково недійсним та скасовано розпорядження Чигиринської райдержадміністрації № 268 від 10.12.2015 "Про затвердження технічної окументації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)" в частині передачі в оренду земельних ділянок площею 199 79 га.; визнано недійсним договір оренди землі від 15.12.2015, укладений між Чигиринською райдержадміністрацією та ТОВ "Голов'ятинське" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0590 з моменту його укладення; скасовано державну реєстрацію в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору оренди землі від 15.12.2015, що укладений між Чигиринською райдержадміністрацією та ТОВ "Голов'ятинське" щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0590.

Вирішено питання судових витрат (т.3, а.с. 137-151).

Рішення місцевого господарського суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції керувався приписами ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 5 Земельного кодексу України, ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Не погоджуючись вказаним рішенням місцевого господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" (надалі-апелянт) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2017 у справі № 925/1611/16 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" на рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі № 925/1611/16 прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 08.06.2017.

03.05.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Голов'ятинське" надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги останнього.

06.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від громадської організації "Спілка громадян - співвласників майна та земельних паїв (пасовища та сіножаті) реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства АПВ "Красносільська" (позивач) надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких остання просила апеляційну скаргу ТОВ "Голов'ятинське" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі № 925/1611/16 залишити без змін.

08.06.2017 оголошено перерву у справі № 925/1611/16 до 22.06.2017.

13.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Голов'ятинське" надійшло клопотання про доручення до матеріалів документів справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2017 справі № 925/1611/16 розгляд апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" на рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі № 925/1611/16 відкладено на 27.07.2017.

10.07.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Чигиринської районної державної адміністрації (відповідач-1) надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому остання просить апеляційну скаргу ТОВ "Голов'ятинське" задовольнити та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в поновному обсязі.

Розпорядженням начальника відділу забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду № 09-53/2837/17 від 26.07.2017 у зв'язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 925/1611/16.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 26.07.2017 для розгляду справи № 925/1611/16 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Разіна Т.І., судді Чорна Л.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2017 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" на рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі № 925/1611/16 колегіє суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) - Разіна Т.І., судді: Тищенко О.В., Чорна Л.В.

У судовому засіданні представник апелянта (відповідача-2) вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній та письмових поясненнях до неї підстав.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечувала, з викладених у запереченнях на неї підстав.

Відповідач-1 у судовому засіданні просив апеляційну скаргу задовольнити та рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 скасувати та прийняти нове, яким відмовити громадській організації "Спілка громадян - співвласників майна та земельних паїв (пасовища та сіножаті) реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства АПВ "Красносільська" у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Предметом спору є захист власниками "Сертифікатів на право на земельну частку (пай)" свого права спільної часткової власності на земельні ділянки під сіножаттями і пасовищами пайового фонду колективного сільгосппідприємства, порушеного райдержадміністрацією шляхом видачі розпоряджень та укладання договору оренди з іншою юридичною особою на земельні ділянки пайового фонду без проведення загальних зборів власників земельних часток і без проекту землеустрою.

Статтею 5 Земельного кодексу України (в редакції від 13.03.1992) запроваджена колективна форма власності на землю, що стало правовою базою для паювання сільськогосподарських земель.

Указом Президента України від 10.11.1994 № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" введено поняття "земельна частка (пай)".

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" визначено, що право на земельну частку (пай) мають тільки члени сільськогосподарського підприємства (КСП), землі якого паюються. Також вказаним указом визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Указом Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" також установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Виходячи із положень вищеназваних Указів, колегія суддів приходить до висновку, що земельна частка (пай), являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Розмір паю для членів КСП є єдиним/рівним і незмінним.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 № 801 "Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)" затверджено форму сертифіката на земельну частку (пай).

За Перехідними положеннями Закону України «Про оренду землі» громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок мають право укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

В Указі Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" визначено, що у ході реалізації положень цього Указу, інших актів Президента України щодо реформування колективних сільськогосподарських підприємств та створення приватних (приватно-орендних) сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб'єктів господарювання, які засновуються на приватній власності, а також під час укладення договорів оренди земельних часток (паїв) виходити з того, що сертифікат на право на земельну частку (пай) є правовстановлюючим документом, що засвідчує право володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеною часткою.

Судова колегія апеляційного господарського суду проаналізувавши вищенаведені норми погоджується з висновком місцевого господарського суду, що Указом Президента України від 03.12.1999 № 1529/99 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки", що сертифікат на право на земельну частку (пай) визначено як правовстановлюючий документ, що підтверджує право спільної часткової власності на вказані в ньому умовні кадастрові гектари сільськогосподарських земель.

Місцевим господарським судом встановлено, 02.09.1994 проведено роздержавлення земель КСП "Україна" та видано державний акт серії ЧР-18-3 на право колективної власності та право постійного користування землею площею 5388,9 га (т.3, а.с.47-75).

У 1999 році проведено паювання земель колективної власності КСП "Україна" , видані земельні сертифікати на земельні частки ріллі, сіножатей та пасовищ (т 3, а.с.113-114).

Місцевим господарським судом та колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що у березні 1999 року КСП "Україна" було реорганізоване в агрофірму приватних власників (далі - АПВ) "Україна"

Так, за рішенням 534 співвласників паїв була створена агрофірма приватних власників колективне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма приватних власників "Красносільська". Проведено розподіл земель, за яким АПВ "Красносільська" отримала у колективну власність 1535.8га та у постійне користування - 490,0 га. земель.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що проект реструктуризації КСП "Україна" затверджений зборами уповноважених членів АПВ "Україна" протоколом №3 від 14.03.1999, та розпорядженням Чигиринської РДА №137 від 14.07.2000 (т. 1; а.с. 24-29; т. 2; а.с.18-30).

13 січня 2000 року власники земельних часток (паїв) уклали договір про спільне володіння, користування і розпорядження землею, що отримана в результаті паювання.

05.07.2001 зборами співвласників майна реорганізованого КСП "Україна" - члени "АПВ "Красносільська" створили Спілку громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "АПВ "Красносільське" та затвердили її Статут (т.2. а.с.40; 43-50).

Спілка громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "АПВ "Красносільське" у встановленому порядку зареєстрована (т. 2, а.с.26-28; 41).

Розпорядженням Чигиринської РДА від 14.07.2000 № 137 затверджено проект реструктуризації агрофірми приватних власників "Україна" (т. 1, а.с.30).

У 2003 році розроблена технічна документація по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки власникам земельних паїв на території Красносільської сільської ради. Уточнені списки громадян, що мають право на земельний пай - 527 паїв ( 482 державних акта).

Визначений середній розмір паю 2.48га ріллі, сіножатей та пасовищ (т 1, а.с.31-44; т. 2, а.с.73-86).

Розподіл земельних ділянок щодо ріллі між власниками земельних паїв затверджений загальними зборами власників паїв 03.12.2003 (т. 2; а.с.36-37).

У 2004 році, держпідприємством "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" розроблена Технічна документація на земельні ділянки спільної часткової власності співвласників землі в адмінмежах Красносільської сільради (т. 1, а.с.41-44; т. 2, а.с.102-121).

Колегію суддів встановлено та вбачається із Технічної документації на земельні ділянки спільної часткової власності (паї), що при проведенні підготовчих робіт по складанню державних актів на право власності на землю виявилося, що сіножаті на площі 186,4 га та пасовищ на площі 13,4 га, розташовані в поймі р.Тясмин, зважаючи на негативні наслідки при їх подрібненні (частина може заболотитись, а з частини може взагалі зникнути трав'яний покрив і перетворитись в піски) були залишені в спільній частковій власності, але не з обов'язковим, а можливим їх подрібленням на земельні ділянки (т. 1, а.с.41-42; т. 2, а.с.74, 103).

Розпорядженнями № 357 від 3.12.2003 та №44 від 26.02.2004 після паювання земель колективної власності у спільній частковій власності власників земельних паїв бувшого КСП "Україна" ( с.Тіньки, с.Красносілля Чигиринського р-ну) по Красносільській раді залишені сіножаті та пасовища з можливим наступним поділом в натурі (т. 1, а.с. 45, 100-101).

Видані сертифікати про право на земельний пай (рілля, сіножаті, пасовища). Сертифікати замінені на державні акти на право власності на землю щодо ріллі, а у спільній частковій власності пайовиків залишено сіножаті та пасовища площею 199,8 га з можливим наступним поділом в натурі, відповідно до розробленої спеціалістами Держкомзему методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі.

До повноважень зборів громадської організації "Спілка громадян-співвласників майна та земельних паїв (пасовища та сіножаті) реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства АПВ "Красносільська", що була створена 2001 року, віднесене право розпорядження сіножатями та пасовищами, вирішення питання щодо оформлення права власності на земельні ділянки сіножатей та пасовищ (п.18 Статуту).

Колегія суддів приходить до висновку, що громадська організація "Спілка громадян-співвласників майна та земельних паїв (пасовища та сіножаті) реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства АПВ "Красносільська" від імені громадян-власників земельних паїв на сіножаті та пасовища має право розпоряджатися землею, що не була розпайована після КСП "Україна", а залишена у спільній частковій власності (сіножаті та пасовища).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом і колегією суддів апеляційної інстанції, 19.10.2016 розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації № 291 (надалі - Розпорядження № 291) внесено зміни до розпорядження голови Чигиринської районної державної адміністрації від 03.12.2003 № 357 "Про затвердження остаточного розміру та вартості земельної частки (паю) колишнього КСП "Україна" та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв) Красносільської сільської ради" шляхом виключення пункту 3 (том 3; а.с.5).

Також, 19.10.2016 розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації № 293 (надалі - Розпорядження № 293) внесено зміну до розпорядження голови Чигиринської районної державної адміністрації від 26.02.2004 № 44 "Про землі спільної часткової власності в адміністративних межах Красносільської сільської ради" виклавши пункт 1 в новій редакції: "Земельні ділянки загальною площею 212, 94 га, втому числі: сіножаті поліпшені - 85, 4 га; сіножаті - 101, 0 га; пасовища - 13,4 га; проектні польові шляхи - 13, 13, віднести до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок." (том 3; а.с.6).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Частиною 1 ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

За змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року N 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв'язку з прийняттям суб'єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що розпорядження Чигиринської РДА № 357 і № 44 є ненормативними актами, які вичерпали свою дію внаслідок їх виконання, а відтак, вказані розпорядження № 291 і № 293 є недійсними.

Відтак, земельні ділянки під сіножаттями і пасовищами на законних підставах є спільною частковою власністю членів колишнього КСП "Україна".

Право на земельну частку (пай) членів колишнього КСП "Україна", посвідчене сертифікатом, повністю не реалізовано - використано лише право отримання ріллі.

Відповідач1 1-2 визнають, що земельні ділянки, передані ТОВ "Голов'ятинське", є власністю членів спілки, що підтверджується відзивами на позов, в яких Чигиринська райдержадміністрація виражає готовність припинити договір оренди, якщо члени спілки звернуться за виділенням їм у натурі частки із сіножатей і пасовищ (т. 2, а.с.9; т. 3, а.с.118).

Відповідач -1 визнає, що земельні ділянки (сіножаті/пасовища) площею 199,79 га є власністю членів спілки.

У правовому висновку Верховного Суду України, зробленому в постанові від 18 вересня 2013, прийнятій за результатами розгляду заяви заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2012 у справі за позовом Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі Бердянської міської ради до Особи 1, третя особа - державне підприємство "Центр державного земельного кадастру", про визнання державного акта на право власності на земельну ділянку недійсним, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та повернення її (справа № 6-92цс13) зазначено таке: основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 р. у справі "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції", від 11 березня 2003 - "Новоселецький проти України", від 1 червня 2006 - "Федоренко проти України"). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Колегія суддів приходить до переконання, що 199,79 га земель сіножатей і пасовищ в адмінмежах с. Красносільське знаходяться у спільній часткові власності власників земельних паїв, які не використали свого права на оформлення цих частин земель у свою приватну власність в розмірах, зафіксованих у "Сертифікаті на право на земельну частину (пай)".

Відповідно до ст. 9 Закону Україну "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власником земельних часток (паїв)" розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

Колегія суддів зазначає, що для дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правами власника та визнання земельних часток нерозподіленими, Чигиринська РДА мала б організувати (провести) загальні збори членів Спілки, на яких постановити питання про оформлення права власності членів Спілки на частку сіножатей і пасовищ в межах належного їм умовних гектарів землі шляхом виділення земельної частки (паю) в натурі.

На переконання колегії суддів, що лише після відмови загальних зборів Спілки на виділення земельних часток із масиву сіножатей та пасовищ та оформлення відповідного протоколу зборів можна було б приймати рішення про визнання земельних ділянок під пасовищами і сіножатями нерозподіленими.

10.12.2015 розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації № 268 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) передано в оренду ТОВ "Голов'ятинське" земельні ділянки загальною площею 313, 6795 га нерозподілених земельних ділянок терміном на 15 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адміністративних межах Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, за межами населеного пункту (т. 1, а.с.12-13).

15.12.2015 на підставі Розпорядження № 268, за договором оренди передано ТОВ "Голов'ятинське" 15 земельних ділянок на загальну площу 313, 6795 га нерозподілених земельних ділянок в оренду терміном на 15 років (до моменту отримання їх власниками документів на право власності на земельні ділянки) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в адміністративних межах Красносільської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, за межами населеного пункту (том 1; а.с.14-16).

25 квітня 2016 року Чигиринською районною державною адміністрацією здійснено державну реєстрацію права оренди землі (в державному реєстрі прав) за ТОВ "Голов'ятинське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з мотивованим висновком місцевого господарського суду, що Розпорядження № 268 від 10.12.2015 Чигиринської РДА (відповідачем-1) прийнято з перевищенням повноважень і є недійсним в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) в частині передачі в оренду земельних ділянок площею 199.79 га в адмінмежах Красносільської сільської ради.

Крім того, відповідно до приписів ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є об'єкт оренди.

Місцевим господарським судом і колегією суддів апеляційної інстанції встановлено та вбачається із п. 2 договору оренди землі від 15.12.2015, що в оренду передавалася земельні ділянки сіножатей і пасовищ площею 20,2137, що об'єктом оренди, як нерозподілені земельні ділянки (т. 1, а.с.14).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що питання про розподіл сіножатей і пасовищ взагалі не вирішувався в порядку визначеному Законом України «Про оренду землі», а відтак, погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду про те, що зазначена в договорі істотна умова - об'єкт оренди не відповідає дійсності.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що сіножаті і пасовища бувшого КСП Україна розташовані в поймі річки Тясмин.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із позицією суду першої інстанції, що до вирішення питання про передачу цих земель в оренду необхідно було визначити/встановити прибережні захисні смуги за окремими проектами землеустрою, як того вимагає ст.28 Водного кодексу України та Порядок визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 № 486.

Однак, відповідачем -1 не надано та матеріали справи не містять доказів виконання приписів статей 88, 89 Водного кодексу України.

Також, як вірно було встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема, із п.25 договору земельної ділянки від 15.12.2015, який має умови щодо обмежень/обтяжень за проектом землеустрою.

Проте, доказів розробки та затвердження проекту землеустрою у встановленому порядку до ані суду першої, ані суду апеляційної інтанції не надано.

Отже, враховуючи, що сіножаті і пасовища, які є предметом договору оренди від 15.12.2015, розташовані в поймі річки Тясмин, то відповідно до приписів ст.89 Водного кодексу України, обмеження господарської діяльності в прибережних захисних смугах мало б бути істотною умовою договору від 15.12.2015, однак, як вбачається із договору оренди землі від 15.12.2015 будь-які обмеження в прибережних смугах річки Тясмин відсутні, позаяк колегія суддів погоджується обґрунтованим висновком місцевого господарського суду, що договір оренди, укладений між відповідачами 15.12.2015 суперечить ст.15 Закону України «Про оренду статтям 203 і 215 ЦК України і підлягає визнанню недійсним, а відтак, і правомірністю задоволенням судом першої інстанції позовних вимог.

Державна реєстрація договору, визнаного недійсним, підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, пояснень представників сторін, дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни рішення місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-7, 32-33, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Голов'ятинське" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 27.02.2017 року у справі № 925/1611/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

О.В. Тищенко