УХВАЛА

27.07.2017Справа № 910/29398/14
За заявою Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"

про видачу дублікату наказу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"

про здійснення страхового відшкодування 3 305,40 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача (заявника) - Кузьменко Х.В., представник за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" 2 305 (дві тисячі триста п'ять) гривень 40 копійок сплаченого страхового відшкодування та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок судового збору.

16.03.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/29398/14 від 03.03.2015, яке набрало законної сили 16.03.2015 року, було видано відповідний наказ.

12.07.2017 Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" звернувся до суду з заявою про видачу дубліката наказу №910/29398/14 від 16.03.2015.

Подана заява мотивована тим, що оригінал наказу втрачено стягувачем, що підтверджується довідкою про втрату наказу вих. №15/04/8.01/577-17 від 22.06.2017.

Розглянувши подану заяву про видачу дубліката наказу суд дійшов до висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статей 4-5 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України наказ суду виданий 16.03.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/29398/14 від 03.03.2015, яке набрало законної сили 16.03.2015 року є обов'язковим до виконання та має бути виконаним.

Проте, на теперішній час рішення суду у справі №910/29398/14 не виконано.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції м. Києва перебувало виконавче провадження з примусового виконання наказу №910/29398/14 від 03.03.2015, виданого Господарським судом міста Києва (ВП №52445497).

Заявник вказує, що в ході проведення дій заявнику стало відомо, що державним виконавцем відділу винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженні №52445797.

Проте, оригінал наказу Господарського суду м. Києва № 910/29398/14 від 16.03.2015 було втрачено Стягувачем, що підтверджується довідкою про втрату наказу вих. №15/04/8.01/577-17 від 22.06.2017.

В подальшому наказ №910/29398/14 від 16.03.2015 про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 по справі № 910/29398/14 про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь ТДВ «СК «ВіДі-Страхування» суми коштів у розмірі 4 132,40 грн. Стягувачем до виконання не пред'явлено в зв'язку з його втратою Стягувачем.

Згідно ч. 1 cт. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до ч. 5 cт. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону. Такі ж положення дублюються і в ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 05.10.2016) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 cт. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції після 05.10.2016) передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до п. 5 Розділу 13 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частиною 1 cт. 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 cт. 5 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до вищенаведених положень Закону України «Про виконавче провадження», станом на 22 червня 2017 року строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва № 910/29398/14 відіб.03.2015 до виконання не закінчився.

У зв'язку із встановленим фактом втрати наказу, враховуючи, що строк пред'явлення наказу до виконання не закінчився, суд вважає за можливе задовольнити заяву про видачу дубліката наказу №910/29398/14 від 16.03.2015.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 120 ГПК України

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" про видачу дубліката наказу у справі №910/29398/14 від 16.03.2015 задовольнити.

Видати дублікат наказу №910/29398/14 від 16.03.2015 виданого Господарським судом міста Києва про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, місто Київ, вулиця Ревуцького, 42Г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі-Страхування" (08131, с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, вулиця Велика Кільцева, 56, ідентифікаційний код 35429675) 2305 (дві тисячі триста п'ять) гривень 40 копійок сплаченого страхового відшкодування та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00 копійок судового збору.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

СуддяІ.І. Борисенко