ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.07.2017 Справа № 904/6498/17

За позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛМ", м. Дніпро

про стягнення суми боргу за послуги з теплопостачання 116 579, 32 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 1085 від 12.04.17р.;

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛМ" (далі - відповідач) суму 91 191, 91 грн. основного боргу, 1 171, 53 грн. пені, 5 205, 46 грн. 3% річних, 19 010, 425 грн. інфляційних, а всього суму 116 579, 32 грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором №289 на відпуск теплової енергії для потреб опалення від 30.10.2007р.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. Про час та дату розгляду спору повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

Встановив:

30.10.2007 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) укладено договір №289 на відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі - Договір), за умовами якого постачальник здійснює відпуск теплової енергії для потреб центрального опалення споживачу по його обєктах, розміщених за адресою пр. Гагаріна, 24 від джерела теплопостачання вул. Погребняка, 2а (п.1.1 Договору).

Кількість теплової енергії, яка передається споживачу у відповідний період по даному Договору, визначається розрахунковим методом згідно нормативних документів галузі з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря, фактичних днів надання послуг в поточному місяці (п. 2.2 Договору).

Відповідно до статті 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво теплової енергії, у тому числі на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, на транспортування та постачання теплової енергії встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування у межах повноважень, визначених законодавством.

Частиною 2 статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому по рядку.

Ціна одиниці теплової енергії (1Гкал) згідно тарифів, затверджених Рішенням місцевого самоврядування від 16.10.2006р. №3712 складає (разом з ПДВ) 251, 77 грн. (розділ 5 Договору).

За умовами 6.2 Договору споживач зобовязаний щомісячно, до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, отримати рахунок за фактично надані послуги. Кінцевий розрахунок споживач здійснює до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим шляхом безготівкового перерахування або через касу постачальника.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

На виконання умов Договору позивачем у період з січня 2016 року по квітень 2016 року та з жовтня 2016 року по березень 2017 року згідно актів здачі-приймання теплової енергії, направлених на адресу відповідача, надано відповідачу обумовлені Договором послуги з поставки теплової енергії, про що виставлено відповідні рахунки на оплату, проте відповідачем не сплачено отриманих послуг, у звязку з чим за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 91 191, 91 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог не спростував.

З урахуванням встановлених обставин вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, на підставі п. 7.3 Договору та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував до сплати відповідачу пеню за період з 21.05.16р. по 04.05.17р. у розмірі 1 171, 53 грн., 3% річних за період з 21.02.16р. по 04.05.17р. у розмірі 5 205, 46 грн. та 19010,42 грн. інфляційних за період з лютого 2016 р. по квітень 2017 р. , що відображається в розрахунку позивача (а.с.9-18).

Перевіривши нарахування позивача, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 ГПК України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛМ" (49089, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 14-а; ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської Ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 37; ) суму 91 191, 91 грн. основного боргу, 1 171, 53 грн. пені, 5 205, 46 грн. 3% річних, 19 010, 42 грн. інфляційних, 1 748, 70 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено 26.07.2017

Суддя ОСОБА_2