ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р.Справа № 916/3451/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Жекова В.І.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

За участю представників сторін:

від Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м.Одеси - Єренкевич О.А. за довіреністю;

від Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" - Мельничук В.О. за довіреністю;

від ОСОБА_4 - ОСОБА_5 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м.Одесі

на рішення господарського суду Одеської області від 16 лютого 2017 року

у справі №916/3451/16

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси

до Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_6

про стягнення 172 115,87 грн.

ВСТАНОВИВ

У грудні 2016 Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (далі - УПФУ в Приморському районі м. Одеси) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (далі - УДППЗ "Укрпошта" в особі Одеської дирекції) в якому просило стягнути з відповідача 172 115,87 грн., з яких 155 353,25 грн. сума пенсії, сплаченої неналежній особі, 1 227,29 грн. сума поштового збору, 15 535,33 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.12.2016 р. залучено до участі у справі №916/3451/16 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.01.2017р. замінено неналежного відповідача Одеську дирекцію Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" на Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в якості належного відповідача.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16 лютого 2017 року (суддя Цісельський О.В.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем було порушено умови договору про закупівлю поштових послуг з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання, інших виплат за кошти Пенсійного фонду України №07-524, що має наслідком виплати пенсії неналежній особі в розмірі 155 353,25 грн. Проте, судом першої інстанції зазначено, що з матеріалів справи вбачається та підтверджено під час розгляду справи особисто громадянином ОСОБА_4, що ним 17.06.2015р. в поштовому відділенні 65062 ДП ПЗ „Укрпошта" м.Одеси було особисто було отримано грошові кошти в розмірі 155 353,25 грн., що на думку суду першої інстанції, свідчить про відсутність порушень умов вищезазначеного договору відповідачем.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що правові підстави для захисту прав позивача в межах даного спору відсутні, у зв'язку з чим, у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача 155 353,25 грн. суд відмовив.

Крім того, місцевим господарським судом зазначено, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 227,29 грн. суми поштового збору та 15 535,33 грн. пені є похідними позовними вимогами від вимоги про стягнення суми пенсій в розмірі 155 353,25 грн., у зв'язку з чим, також задоволенню судом не підлягають.

Не погодившись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернулось Центральне об'єднане Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2017 року по справі 916/3451/16, прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги управління повністю, а саме стягнути з відповідача - Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» 172 115 грн. 87 коп. з них суму пенсії, сплаченої неналежній особі -155 353,25 грн., суму поштового збору - 1227,29 грн., пені - 15 535,33 грн., витребувати з Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» відомість з особистим підписом ОСОБА_4 про отримання суми у розмірі 155 353,25 грн. та порівняти її з підписом у паспорті ОСОБА_4, провести почеркознавчу експертизу, стягнути з відповідача - Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» судовий збір у повному обсязі у розмірі та сплату за почеркознавчу експертизу.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, виходячи з наступного.

Так, апелянт зазначає, що у період дії договору від 13.11.2014 р. № 07-524/77 про закупівлю поштових послуг з виплати та доставки пенсій, виплати допомоги а поховання та інших виплат за кошти управління, що був укладений між Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта», а саме 28.09.2015 р. було проведено перевірку, на підставі п. 1.3 Порядку організації та проведення перевірок щодо використання коштів Пенсійного фонду України та підприємствах поштового зв'язку №1 Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» з питань дотримання вимог законодавства щодо виплати пенсії в червні 2015 р. пенсіонеру ОСОБА_6 та виявлено факт порушення п. 5.6 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, що наказом Міністерства транспорту та зв'язку, Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 р. №464/156.

Так, апелянт зазначає, що перевіркою встановлено факт виплати 17 червня 2015р. пенсії у сумі 155 353,25 грн., за пенсіонера ОСОБА_4, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, неналежній особі без довіреності, що підтверджено актом від 28.09.2015 р. №118/3.

За твердженням апелянта, 15.12.2015р. з вих. №10950/11 управлінням складена претензія №1 щодо відшкодування коштів Пенсійного фонду України у зв'язку з неналежним виконанням умов договору та направлена 16.12.2015р. на адресу відповідача поштою з повідомленням про вручення. 23.12.2015р. вх.765/01-47 на адресу управління надійшов лист відповідача від 22.12.2015р. №27-374/15, у якому відповідач стверджує, що підстави для задоволення претензії управління відсутні.

Апелянт зазначає, що ним було підготовлено лист від 28.04.2016 р. №3731/1 1 до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щодо уточнення обставин отримання пенсії у червні 2015 р. гр. ОСОБА_4, який на той час працював в даній установі, та надання інформації стосовно періоду часу та адреси місця виконання службових обов'язків гр. ОСОБА_4 протягом 17 червня 2015 р. Згідно відповіді зазначеної установи від 12.05.2016 р. №1228/02, гр. ОСОБА_4 протягом 17 червня 2015 р. виконував службові обов'язки за адресою: м. Южний Пост екологічного контролю, період часу з 9.00 до Тз'оо (відповідно Табелю обліку робочого часу посту екологічного контролю "Морський торговельний порт "Южний" за червень 2015 р.).

Тому управління стверджує, що 17.06.2015 р. згідно відомості №57/5105 за червень 2015 р пенсію у сумі 155 353,25 грн. за пенсіонера ОСОБА_4 виплачено неналежній особі без довіреності.

На підставі наведеного, апелянт вважає, що у зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань відповідачем, а саме: виплатою пенсії неналежній особі без довіреності, відповідач зобов'язаний повернути управлінню суму пенсії, виплаченої неналежній особі без довіреності у розмірі 155 353, 25 грн. та пеню у розмірі 15 535,33 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 апеляційну скаргу Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі на рішення господарського суду Одеської області від 16 лютого 2017 року у справі №916/3451/16 прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І.

17.07.2017 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від відповідача у якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги Центрального об'єднаного УПФ України в м. Одесі на рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2017 року у справі № 916/3451/16 за позовом УПФ України в Приморському районі м. Одеси до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» про стягнення 172115,87 гривень відмовити, а рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2017 року залишити без змін.

Також, відповідачем було заявлено клопотання про заміну відповідача по справі №916/3451/16 Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Одеської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на правонаступника Публічне акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Одеської дирекції ПАТ «Укрпошта», яке колегією суддів задоволено та ухвалою від 19.07.2017 замінено відповідача Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" її правонаступником Публічним акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Публічного акціонерного товариства "Укрпошта".

У судовому засіданні від 19.07.2017 представник скаржника підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на їх задоволенні.

Представники відповідача та третьої особи надали пояснення відповідно до яких не погоджується з апеляційною скаргою, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників провадження, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Центрального об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в м. Одесі не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 листопада 2014 р. між Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси (замовник) та Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (виконавець) було укладено договір про закупівлю поштових послуг з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання, інших виплат за кошти Пенсійного фонду України №07-524, згідно умов п.1.1. якого, виконавець зобов'язується у 2015 році надати замовникові послуги з виплати та доставки пенсій, допомоги на поховання, інших виплат (згідно ДК 0162010 код 5320.1 послуги поштові та кур'єрські, інші) у Приморському районі м. Одеси, а замовник прийняти та оплатити послуги.

Відповідно до п.6.3.3. договору, виконавець зобов'язаний забезпечувати схоронність пенсійних коштів на всіх етапах технологічного процесу виплати пенсій, допомоги на поховання, вживати заходів щодо запобігання випадків втрат, нести відповідальність за незабезпечення збереження пенсійних коштів.

Цей договір набирає чинності з 01 січня 2015 року та діє до 31 грудня 2015 року (п.10.1 Договору).

Як вбачається з акту від 28.09.2015 №118/3 про результати позапланової документальної перевірки відділення поштового зв'язку №1 Одеської дирекції УДППЗ"Укрпошта" з питань дотримання вимог законодавства щодо виплати пенсії в червні 2015 р. у ході перевірки було виявлено факт порушення п. 5.6 Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, що затверджена наказом Міністерства транспорту та зв'язку, Міністерства праці та соціальної політики України від 28.04.2009 р. № 464/156.

Так, перевіркою встановлено факт виплати 17 червня 2015 р. пенсії у сумі 155 353,25 грн., пенсіонера ОСОБА_4, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, неналежній особі без довіреності.

15.12.2015 р. позивач звернувся до відповідача претензією №1 в якій просив перерахувати на поточний рахунок УПФУ в Приморському районі м. Одеси заборгованість (пенсія та поштовий збір) в розмірі 156 580, 54 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань, а саме виплатою пенсії неналежній особі без довіреності.

Відповідачем листом від 22.12.2015 р. №27-374/15 надав позивачеві відповідь в якій зазначив, що проведеною перевіркою було встановлено, що 17 червня 2015 року ОСОБА_4 особисто отримав в поштовому відділенні зв'язку №62 належні йому кошти в повному обсязі, що підтвердив в письмовому вигляді. При цьому, до даного листа відповідачем додано лист, засвідчений підписом ОСОБА_4 у якому він зазначає, що 17.06.2015 р. отримав у поштовому відділенні №62 компенсацію у сумі 155 353,25 грн. особисто.

Отже, за твердженням позивача, УДППЗ "Укрпошта" в особі Одеської дирекції у порушення умов договору було виплачено пенсію у розмірі 155 353,25 грн., пенсіонера ОСОБА_4, неналежній особі без довіреності, що й стало підставою для звернення із позовом до суду.

Судом першої інстанції позовні вимоги УПФУ в Приморському районі м. Одеси визнано необґрунтованими та відмовлено в їх задоволенні у повному обсязі.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 174 ГК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Приписами ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до приписів ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2010 у справі №2а-2419/10, яке залишено без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.07.2012 (а.с. 72-77), позовні вимоги громадянина ОСОБА_4 до УПФУ в Приморському районі м. Одеси задоволено, зобов'язано УПФУ в Приморському районі м. Одеси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_4 пенсій по інвалідності як інваліду 3 групи, учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС в 1986 р., постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період, починаючи з квітня 2007 р.

На виконання означеного рішенням УПФУ в Приморському районі м. Одеси було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_4 з квітня 2007 р. по 22.07.2011 р. та відповідно до розрахунків загальна сума доплати за цей період склала 155 353,25 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи розпорядженням №146089 від 01.04.2014 та розрахунком (а.с.78-80).

Як вбачається з листа ОСОБА_4 від 05.11.2015 р. (а.с. 22) останній підтверджує, що 17.06.2015 в почтовому відділенні №62 особисто отримав компенсацію у сумі 155 353,25 грн. та претензій до поштового відділення не має.

Означене також підтверджено письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 09.02.2017, які наявні у матеріалах справи (а.с.70).

Судова колегія також відзначає, що представником ОСОБА_4 у судовому засіданні Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 р. підтверджено отримання його довірителем 17.06.2017 грошових коштів у сумі 155 353,25 грн. у поштовому відділенні та зазначено, що ОСОБА_4 жодних претензій до відповідача не має.

Відповідно до п. 5.3. Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог національним оператором поштового зв'язку, затвердженої наказом Мінтрансзв'язку України та Мінпраці України № 464/156 від 28.04.2009 виплата пенсій, соціальних допомог провадиться працівником зв'язку особисто одержувачу після звірення даних пред'явленого паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, з даними, зазначеними органом Пенсійного фонду, органом праці та соціального захисту населення у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М). За отримання грошей одержувач розписується у відомості за формою В1-М (разовому дорученні за формами В2-М та В3-М) і проставляє дату одержання, а працівник зв'язку розписується за здійснення виплати.

Колегія суддів відзначає, що у відомості №57/5105 від 17.06.2015 р. (а.с. 23) зазначено серія та номер паспорту ОСОБА_4, які повністю співпадають з серією і номером, що містяться в копії паспорту ОСОБА_4, що наявний у матеріалах справи (а.с.24), до того ж, в означеній відомості міститься підпис як одержувача так й працівника поштового відділення.

З наведених підстав, судова колегія вважає безпідставними посилання апелянта на отримання грошових коштів у розмірі 155 353,25 грн., пенсіонера ОСОБА_4, неналежній особі без довіреності.

Судова колегія відхиляє посилання апелянта на те, що підписи ОСОБА_4 у паспорті та листі від 05.11.2015 р. відрізняються від підпису у відомості №57/5105, оскільки такі твердження є лише припущенням скаржника на не підтверджуються жодними наявними доказами, а також спростовуються вищенаведеними поясненнями особисто ОСОБА_4

Також, колегією суддів відхиляється клопотання скаржника про призначення почеркознавчої експертизи, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду, а згідно ч. 1 ст. 41 ГПК України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

У відповідності до ч.5 ст.42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, колегія суддів вважає, що підстав для призначення та проведення судової експертизи з мотивів зазначених позивачем не вбачається, оскільки, останнім ставиться під сумнім підпис особи, яка не заперечує отримання грошових коштів особисто.

Не приймається до уваги колегією суддів й посилання апелянта на лист Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря від 12.05.2016 р. №1228/02, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_4 протягом 17 червня 2015 р. виконував службові обов'язки за адресою: м. Южний Пост екологічного контролю, період часу з 9.00 до 18.00, оскільки з даного листа вбачається лише період робочого часу працівника, разом цим у відомості №57/5105 від 17.06.2015 р. відповідно до якою ОСОБА_4 було отримано грошові кошти, не зазначено часу, в який означені грошові кошти отриманні останнім. Отже, означений лист не є тим доказом, що підтверджує та виключає можливість отримання ОСОБА_4 грошових коштів у поштовому відділення у той період часу, коли останній не перебував на робочу місці.

Крім того, судова колегія зауважує, що апелянтом ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи не було надано належних доказів на підтвердження отримання пенсії у сумі 155 353,25 грн., пенсіонера ОСОБА_4 будь якою іншою особою.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 155 353,25 грн.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 1 227,29 грн. суми поштового збору та 15 535,33 грн. пені є похідними від вимоги про стягнення суми пенсій в розмірі 155 353,25 грн., а тому, у зв'язку із відмовою у стягненні основного боргу також не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог, наведені в апеляційній скарзі порушення допущенні судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, а мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Отже, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2017 є законним та обґрунтованим та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 16.02.2017 у справі №916/3451/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Жеков В.І.