ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017р. Справа № 914/1404/17

Суддя О.Запотічняк при секретарі В.Думин розглянула справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНО - МАХ, м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДВ-ЕКОСВІТ, м.Львів,

про стягнення 35 522,86 грн.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1 представник;

Від відповідача: не зявився;

Представнику розяснено права та обовязки згідно ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю КРОНО - МАХ звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДВ-ЕКОСВІТ про стягнення 35 522,86 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання умов укладеного з відповідачем договору №27/01 від 27.01.2017р. надав останньому послуги з виконання робіт екскаватором Caterpillar 422 E -32 год., та екскаватором JCB 3 CX- 27 год. Однак відповідач свої зобовязання щодо оплати даних робіт не виконав у звязку із чим в нього виникла заборгованість в розмірі 29 500,00 грн.

За неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань позивач нарахував йому пеню в сумі 3 392,91 грн., 3 % річних в сумі 387,95 грн., та інфляційні втрати в сумі 2 242,00 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 11.07.2017року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 25.07.2017року.

В судове засідання 25.07.2017р. зявився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №974.

Представник позивача в наданих суду поясненнях зазначив, що після подання позову до суду відповідачем погашено основну заборгованість в повному обсязі, що підтвердив копією банківської виписки за 24.07.2017р. Просив суд в цій частині припинити провадження та стягнути з відповідача нараховані йому пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

27 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю КРОНО - МАХ (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю ДВ-ЕКОСВІТ (замовник) було укладено договір на виконання робіт, надання послуг №27/01, за умовами якого виконавець за дорученням замовника зобовязався здійснювати послуги спецтехнікою.

Відповідно до п. 4 договору сторони погодили, що по завершенню робіт виконавець передає замовнику в 5-ти денний термін акт прийому передачі виконаних робіт. Замовник підписує акт або мотивує відмову його підписання на протязі 10 днів.

03.02.2017р. між сторонами було підписано акт здачі приймання робіт (надання послуг). Згідно даного акту виконавцем було виконано для замовника роботи:

- екскаватором Caterpillar 422 E -32 год. вартістю 13 333,33 грн. (без ПДВ);

- екскаватором JCB 3 CX- 27 год. вартістю 11 250,00 грн. (без ПДВ);

Загальна вартість робіт з ПДВ становить 29 500,00 грн.

Акт здачі-приймання робіт підписаний сторонами без застережень.

Відповідно до п. 2.5 договору сторони визначили, що розрахунок за надані послуги не повинен перевищувати 10-ти банківських днів з моменту отримання замовником рахунка на оплату.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином відповідач повинен був оплатити виконані позивачем роботи не пізніше 17.02.2017р.

Однак відповідач не виконав належним чином взятих на себе договірних зобовязань, не оплатив виконані позивачем роботи у звязку з чим в нього виникла заборгованість яка станом на дату подання позову до суду становила 29 500,00 грн.

В ході розгляду справи відповідачем було погашено основну заборгованість в повному обсязі, що підтверджується долученою до справи представником позивача копією банківської виписки від 24.07.2017р.

Відповідно до п.1.1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що після подання позову до суду відповідач погасив основну заборгованість, провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 29500,00 грн. підлягає припиненню.

Як уже зазначалося судом, за неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань позивач нарахував йому пеню в сумі 3 392,91 грн., 3 % річних в сумі 387,95 грн., та інфляційні втрати в сумі 2 242,00 грн.

Згідно із положеннями ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як випливає з наведених вище обставин, відповідачем було оплачено виконані позивачем роботи з порушенням строку обумовленого договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.3 договору, за несвоєчасну оплату виконаних робіт на умовах даного договору, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від вартості виконаних робіт.

Судом здійснено перевірку правильності проведених позивачем розрахунків та встановлено, що визначений позивачем період за який здійснені нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат є невірним, оскільки, нарахування проведено за період з 21.02.2017р. до 31.07.2017р. а основна заборгованість погашена відповідачем 24.07.2017р.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до положень п. 9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Судом проведено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за період з з 21.02.2017р. до 23.07.2017р. включно, та встановлено, що до стягнення підлягають:

- пеня в сумі 3 251,47 грн.

- 3% річних в сумі 370,97 грн.

- інфляційні втрати в сумі 1686,32 грн.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України, передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 5 308,76грн. з яких: пеня - 3 251,47 грн., 3% річних - 370,97 грн. інфляційні втрати - 1686,32 грн.

Провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 29500,00 грн. слід припинити за відсутністю предмету спору.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог з врахуванням того, що основна заборгованість погашена після подання позову до суду, в сумі 1567,84 грн.

Керуючись ст. ст.28, 33, 35,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДВ-ЕКОСВІТ (79038, м.Львів, вул. Пасічна,127, ідентифікаційний код 38457239) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю КРОНО - МАХ (79000, м.Львів, вул. Коперника,24 оф.6) 5 308,76грн. та 1567,84 грн. - судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості в сумі 29500,00 грн. слід припинити за відсутністю предмету спору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

6. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 27.07.2017р.

Суддя Запотічняк О.Д.