ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р.Справа № 922/166/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Гадяцьке лісове господарство", місто Гадяч Полтавської області
до ПАТ "Південна залізниця", м. Харків
про стягнення 151822,56 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 28.10.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Гадяцьке лісове господарство" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ДП "Південна залізниця" матеріальну шкоду в сумі 142920,86 грн. в наслідок вчинення дорожньо - транспортної пригоди, грошові кошти за проведення експертного обстеження крана автомобільного КТЗ МАЗ - 543 КС 5571 - 8901,40 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

08.02.16р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та вказує, що позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем матеріальної шкоди, а також не надано доказів того, що саме відповідач є винним у скоєнні ДТП, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову.

10.02.16р. представник позивача надав нормативно - правове обґрунтування позовних вимог, в яких підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

01.03.16р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 11:00 до 10.03.16р.

10.03.16р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 14:30 до 22.03.17р.

22.03.16р. представник відповідача надав додаткові письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Відповідач має можливість довести, що здійсненню наїзду тепловоза ЧМЕЗ № 2401 21.03.2014 на автомобільний кран МАЗ КС 5571 д.н.з. НОМЕР_1 сприяла груба необережність потерпілого (позивача), а саме: автомобільний кран знаходився не в габариті і зіткнення з ним у випадку непередбачувальної аварійної ситуації на залізничних коліях було неминучим.

В матеріалах кримінального провадження № 0000097 містяться пояснення помічника машиніста ОСОБА_1 та машиніста ОСОБА_3

Помічник машиніста ОСОБА_1 свідчить, що внаслідок руху тепловозу відбулося "часткове зіткнення зі стрілою крана, який знаходився на тупіковій призмі" (а.с. 137 том № 2).

Машиніст тепловоза ОСОБА_3 свідчить, що з рейок зійшов тільки "перший візок тепловоза" (а.с. 138 том № 2). Працівник ДП "Гадяцького лісового господарства" Проценко свідчить, що тепловоз збив стовп (а.с. 140 том 2).

В протоколі огляду місця події від 21.03.2014 читаємо "Перед тупіковою колією № 9 знаходиться кран. Стріла крану в положенні лежачи". Дані свідчення повністю відповідають дійсності та додатково підтверджуються фотографіями, зробленими на місці події працівниками локомотивного депо Ромни (додаються).

Відповідач стверджує, що навіть теоретично, вимірявши довжину тупикової призми і довжину тепловозу (до паливного баку, який не в'їхав у призму, як це видно на доданих фотографіях), можна було б зробити висновок, що стріла автокрану в положенні лежачи справді знаходилася над тупиковою призмою, без додержання безпечного габариту. Втім, на фотографіях вбачається, що тепловоз ЧМЕЗ № 2401, в'їхавши в тупикову призму, "зарившись" в грунт, ще не доїхав до кінця призми (видно збитий стовп, який знаходився перед нею), а стріла автокрана позивача "в положенні лежачи" вже в'їхала в нього.

Крім того, на фотографіях вбачається продовження насипного ґрунту тупикової призми ще попереду тепловоза. Так, існує збитий стовп - опора на фо тографії № 1 та № 5 та свідчення працівника ДП "Гадяцьке лісове господарство" Проценка (а.с. №140 том 2) про те, що тепловоз збив стовп.

Слід зазначити, що існує (мовою оригіналу) "Инструкция по применению габаритов приближения строєний ГОСТ 9238-83" 18.11.1986 № ЦП/4425 (в подальшому - Інструкція). Відповідно до п. 2.3.1 Інструкції (мовою оригіналу): "При новом строительстве, реконструкции (усилении) и зксплуатации на расстоянии от оси пути 3100 мм и пределах высоты до 3200 мм, считая от уровня верха головок рельсов, должны размещаться все сооружения и устройства (кроме пролетных строений мостов, конструктив них злементов тоннелей, галерей и платформ), располагаемые с внешней стороны:

- крайних путей перегонов и станций железных дорог общей сети;

- подъездных путей от станции примыкания до территории промышленных и транспортных предприятий;

- отдельно лежащих путей станций общей сети железных дорог и внешних подъездных путей;

- крайних путей перегонов и станций, находящихся между территориями смежных промышленных и транспортных предприятий;

- крайних путей, соединяющих станции на территории промышленных и транспортних предприятий."

Слід звернути увагу, що відповідно до п. 2.3.3 вищевказаної Інструкції (мовою оригіналу) "Для существующих опор контактной сети, путепроводов, пешеходних мостов, воздушних линий связи и СЦБ, злектроосвещения, злектроснабжения, воздушних трубопроводов, стояков гидроколонок, а также мачт светофоров и семафоров и подпорних стенок, расположенных у путей, перечисленних в п. 2.3.1, расстояния от оси пути до этих сооружений и устройств допускается сохранять не менее: 2750 мм - на перегонах, 2450 мм - на станциях, а для карликових светофоров - 1920 мм при высоте не более 1100 мм от уровня верха головок рельсов".

В даному випадку, вважає відповідач, відповідно до п. 2.3.1 Інструкції, всі споруди ДП "Гадяцького лісового господарства" повинні були розташовуватись не ближче 3100 мм від під'їзних колій від станції Гадяч. Тобто, опорні стовпи (як виняток) на станціях дозволено розташувати не ближче 2450 мм від під'їзних колій. На фотографії № 5 видно, що тепловоз не доїхав до опорного стовпа, а стріла автокрана вже зім'яла його задню частину. Кінець стріли знаходився за стовпом, який позначав мінімальний безпечний габарит - 24,5 см до під'їзної колії. І цей мінімальний габарит встановлений, як виняток, лише для опор. Всі будівлі і споруди (і від повідно - все майно позивача), відповідно до п.2.3.1 Інструкції, відповідач зазначає, не повинні були перетинати відмітку 32 см до під'їзної колії.

Відповідач вказує, що безпечний залізничний габарит був свідомо порушений самим позивачем, що призвело до зіткнення та пошкодження тепловозу відповідача. Якщо б автокран позивача в ніч на 21.03.2014 не нависав над спорудами колійного господарства за лізниці, тепловоз ЧМЕЗ № 2401, розвивши швидкість 25 км/год і в'їхавши в тупікову призму, наніс би шкоду лише споруді колійного господарства та собі самому, навіть не доїхавши до кінця призми.

Крім залізничних ГОСТів, відповідач зазначає, що можна визначити порушення позивачем норм безпеки руху, посилаючись на такі нормативні документи:

- Постанову КМ України від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху", відповідно до якої стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка, ближче 50 метрів від залізничних переїздів; зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Правила дорожнього руху, відповідно до ст. 1.1 створюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил).

Таким чином, відповідач зазначає, що звертаючись до господарського суду Харківської області з позовом, ДП "Гадяцьке лісове господарство" визначило предметом спору стягнення матеріальної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, але дії самого позивача сприяли зіткненню.

Ухвалою суду від 22.03.16р. строк вирішення спору продовжено по 06.04.16р.

Ухвалою суду від 30.03.16р. за клопотанням позивача призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. M.С. Бокаріуса (адреса: вул. Золочівська, 8а, м. Харків, Україна, 61177) попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- визначити розмір матеріального збитку, завданого ДП "Гадяцький лісгосп" при зіткненні тепловозу з автомобільним краном МАЗ-543 КС557.1 реєстраційний номер 07901СН?

- визначення вартості відновлювального ремонту автокрану МАЗ-543 КС5571 реєстраційний номер 07901СН?

- чи є можливим ремонт автокрану згідно умов автовиробника?

- яка була вартість автокрану на момент пошкодження?

- визначити комплектацію та комплектність автомобільного крану МАЗ КС 5571 д.н.з. НОМЕР_1, відмінності її від базової. Проведені переобладнання, якщо переобладнання були. Якими документами підтверджується переобладнання?

- визначити перелік технічно справних деталей, вузлів, агрегатів, які можуть бути демонтовані і використані повторно без проведення ремонту, відсоток зносу, їх вартість.

- визначити перелік технічно не справних деталей, вузлів, агрегатів, які можуть бути демонтовані і після проведення ремонту використані повторно, відсоток зносу, їх вартість, вартість їх ремонту.

- визначити перелік технічно не справних деталей, вузлів, агрегатів, які можуть бути демонтовані, не підлягають ремонту, не можуть використані повторно, відсоток зносу, їх утилізаційну (скрапову) вартість.

- визначити вартість робіт по заміні пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів.

- який саме двигун (тип, марка, об'єм, зі вказанням номеру встановленого двигуна) встановлений на автомобільний кран МАЗ КС 5571 д.н.з. НОМЕР_1? Чи відповідає він відомостям в реєстраційних документах автокрана?

- визначити перелік місць пошкоджень, характеристики пошкоджень, можливість відновлення, необхідність проведення робіт з відновлення пошкоджених деталей, вузлів, агрегатів в умовах спеціалізованих майстерень.

- яка характеристика пошкодження стріли (в тому числі інструментальний замір пошкодження стріли) автомобільного крана МАЗ КС 5571 д.н.з. НОМЕР_1 і чи міг він виникнути (хоча б частково) внаслідок його тривалої або неналежної експлуатації?

- чи виявлялись дефекти/пошкодження деталей, вузлів, агрегатів автокрану і які, при проходженні (технічних оглядів, обстежень, посвідчень Держгірпромнагляду за об'єктами котлонагляду та підйомних споруд (нині - Держпраці)?

- чи можливо відремонтувати автомобіль МАЗ з подальшою його експлуатацією окремо від кранового обладнання?

- чи можливо відремонтувати кранове обладнання автомобіля?

- чи можлива подальша експлуатація автомобільного крану МАЗ КС 5571 д.н.з. НОМЕР_1 після проведення ремонту?

Зобовязання щодо оплати вартості експертизи покладено на сторону яка заявила проведення даного експертного дослідження - позивача - Державне підприємство "Гадяцьке лісове господарство".

18.04.16р. від заступника директора інституту з експертної роботи Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. M.С. Бокаріуса надійшло повідомлення про неможливість надання висновку у зв`язку з відсутністю відповідних спеціалістів.

Ухвалою суду від 12.05.16р. провадження по справі поновлено.

Ухвалою суду від 12.05.16р. за клопотанням позивача призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- Яка вартість відновлювального ремонту стріли крану МАЗ-543 КС5571 реєстраційний номер 07901СН, 1988р. випуску в результаті зіткнення з тепловозом ЧМЭЗ-2401, 1975 року випуску, яке відбулося 20 березня 2014 року, з окремим вирахуванням вартості зносу робочих частин та неробочих частин? Який розмір вартості частин крану, які не були пошкоджені при зіткненні, але були в неробочому стані?

- Чи перебувала стріла крану МАЗ-543 КС5571 у безпечному габариті, відносно споруд залізниці на момент зіткнення?

- Чи була стріла пошкодженого крану в робочому стані до зіткнення ?

- Чи можливо відремонтувати кранове обладнання автомобіля НОМЕР_2? Чи можлива подальша експлуатація автомобільного крану МАЗ КС 5571 д.н.з. НОМЕР_1 після проведення ремонту?

13.06.17р. до господарського суду було повернуто матеріали справи №922/166/16 з повідомленням судового експерта про неможливість надання висновку у зв`язку з несплатою позивачем судової експертизи.

Ухвалою суду від 19.07.17р. провадження по справі поновлено та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

19.07.17р. представник відповідача надав клопотання про заміну відповідача на його правонаступника, а саме на ПАТ "Українська залізниця".

Як вбачається з наданих відповідачем документів, на підтвердження даного клопотання, Законом України від 23.02.2012 №4442-VI "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування (далі - Товариство), управління і розпорядження його майном.

Згідно до статті 2 зазначеного Закону України товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Постановою КМ України від 25.06.2014 №200 "Про утворення публічного акціонер ного товариства "Українська залізниця" утворено публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття.

До переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користу вання, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", зокрема, увійшло Державне підприємство "Південна залізниця".

Протоколом засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 21.10.2015 №1 датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ "Укрзалізниця" було визначено 01.12.2015р.

Відповідно до іншого протоколу засідання правління ПАТ "Укрзалізниця" від 16.11.2015 №5 було прийнято рішення про затвердження положення про регіональну філію "Південна залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Згідно з підпунктом 1 пункту 2.8. Положення регіональна філія "Південна заліз ниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Філія) має право від імені Товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності, зокрема, виступати відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом відповідачу, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень.

Частина 1 статті 1 Закону України "Про залізничний транспорт" приводить визначення залізниці, як відокремленого підрозділу публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування (далі - АТ "Укрзалізниця"), утвореного відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", який здійснює перевезення пасажирів та вантажів у визначеному регіоні залізничної мережі.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" є правонаступником державного підприємства "Південна залізниця" і в особі своєї регіональної філії "Південна залізниця" має виступати відповідачем у розгляді справи №922/166/16. Тому, суд, розглянувши клопотання відповідача про заміну відповідача на правонаступника - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", вважає його законним, обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Представник позивача в судове засідання 19.07.17р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.07.17р. проти позову заперечував, просив суд відмовити в його задоволенні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Транспортний засіб автомобільний кран МАЗ КС 5571, ДНЗ 07901СН, 1988 року випуску з обсягом двигуна 17000 см.куб. (в подальшому автокран) відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ ІХС № 308138 є власністю Гадяцького держлісгоспу.

21.03.2014 в 01 год. 55 хв. при виконанні маневрів тепловоз ЧМЕ3 № 2401 під керуванням машиніста ОСОБА_4 на 9-тій тупіковій колії ст. Гадяч заднім візком зїхав з рейок. Відбулося зіткнення тепловоза ЧМЕ3 № 2401 з автомобільним краном МАЗ КС 5571 ДНЗ 07901СН.

Протоколом огляду місця події (а.с. № 134-136 том 2) встановлено, що з передньою частиною крана межує тепловоз, що пошкоджений в звязку з контактом з стрілою крана та тупіковою призмою.

СВ ЛВ на ст. Кременчук УМВС України на Південній залізниці 21.03.2014 були внесені дані до ЄРДР № 0000097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 276 КК України.

26.05.2014 кримінальне провадження було закрите у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відомості про пошкодження підйомного крану містяться в повідомленні гр. ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, до чергової частини Гадяцького РВ 21.03.14р.

Протягом березня-квітня 2014 позивачем були замовлені:

- експертна оцінка транспортного засобу автокрана МАЗ-543 КС5571 ДНЗ 07901СН з видачею «висновку спеціаліста» з ФОП ОСОБА_6 (за угодою № 05-03 від 24.03.2014);

- експертне обстеження крана КС5571 з ТОВ «Кран-Альянс» (за договором б/н від 04.04.2014);

- експертне обстеження транспортного засобу автокрана МАЗ-543 КС5571 ДНЗ 07901СН з видачею "висновку експертизи" з ДП "Східний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" (за договором від 08.04.2014 № 22016-14).

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 05-03, складеного 28.05.2014 експертом-автотоварознавцем ОСОБА_6, вартість матеріальних збитків, завданих позивачу на дату дослідження 24 березня 2014, склали 142 920,86 грн. На думку експерта-товарознавця технічна можливість проведення ремонту автокрана відсутня відповідно до технічних умов виробника. За проведення дослідження позивач сплатив експерту 2200,00 грн.

Згідно висновку ДП "Східний експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України" технічний стан автокрана не відповідає вимогам НПАОП.0.00-1.01.-07 Правил побудови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів, після усунення виявлених невідповідностей можливе проведення позачергового повного технічного огляду уповноваженої організації. Згідно платіжного доручення №821 позивач сплатив ТОВ "Кран-Альянс" 6701,40 грн. за проведене дослідження.

Таким чином, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 142920,86 грн.; 8901,40 грн. за проведення експертного дослідження.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

- шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

- за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

- за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. Ціна позову повинна бути підтверджена належними та допустимими засобами доказування.

Відповідно до п. 3.2.3 Наказу Мінтрансу від 29.11.2001 № 839 "Про затвердження галузевого стандарту України", пригода, внаслідок якої транспортний засіб, що рухався, скоїв наїзд на транспортний засіб, що стоїть, є наїздом.

На відносини, повязані з доржньо-транспортними пригодами, крім загально-цивільних, розповсюджуються також норми спеціального законодавства про дорожній рух, а саме:

- Закон України "Про дорожній рух";

- Інструкція з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.02.2009 N 77), що діяла на дату ДТП;

- Постанова КМУ від 10.10.2001 № 1306 "Про Правила дорожнього руху", інші спеціальні документи.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з 6.1 Наказу МВС від 26.02.2009 № 77 "Про затвердження Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху", у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці ДТП складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП, що підписується особами, які брали участь в огляді, та працівником Державтоінспекції МВС, пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності), показання технічних приладів та засобів фото- і відео спостереження, інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення в справі. Одночасно на місці оформлення відповідних документів про адміністративні правопорушення водіям видаються довідки про пошкодження транспортних засобів (додаток 10 до Інструкції). На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу, номерний знак транспортного засобу, власник транспортного засобу, перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП. Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Визначенню винної особи приділяється особлива увага. Так, відповідно до ст. 6.3-6.5 Інструкції від 26.02.2009, №77 "Якщо на місці ДТП працівник Державтоінспекції МВС не може об'єктивно визначити особу, яка скоїла адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, або відсутні прямі докази її вини, оформлені матеріли ДТП протягом доби передаються для подальшого розгляду інспектору з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС, на території обслуговування якого сталася пригода, або особі, яка виконує його обов'язки. Інспектор з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС або особа, яка виконує його обов'язки, під час розгляду матеріалів ДТП повинен в найкоротший, але не більше одного місяця з моменту скоєння ДТП, термін, установити всі обставини її скоєння, ужити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи (осіб), яка (які) скоїли адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи (осіб) протокол (и) про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний термін надіслати його до відповідного суду. Якщо для об'єктивного розгляду матеріалів ДТП необхідне залучення експерта, інспектором з дізнання підрозділу Державтоінспекції МВС або особою, яка виконує його обов'язки, у триденний термін з моменту скоєння ДТП готується відповідний лист до регіонального підрозділу Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС з переліком питань, які треба з'ясувати для прийняття об'єктивного рішення в справі."

Втім, вище перелічені документи, що підтверджували б пошкодження автокрана (і визначали його обсяг) безпосередньо в результаті ДТП, визначали винну в зіткненні особу та засвідчували притягнення її до адміністративної відповідальності, суду, а також експерту-автотоварознавцю ОСОБА_6 для визначення матеріальних збитків, нанесених автокрану в результаті ДТП, надані не були.

В постанові про закриття кримінального провадження від 26.05.14, йдеться про матеріальні збитки у розмірі 13112,48 грн., нанесені майну Південної залізниці, відомості про будь-які пошкодження автокрану відсутні. Копії фотографій, доданих до матеріалів справи, фіксують вїзд стріли крану в кабіну машиніста тепловоза та часткове сплющення задньої частини тепловозу без видимих пошкоджень самого крана чи його стріли.

Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 05-03 від 28.05.2014 експерта-автотоварознавця ОСОБА_6 суд оцінює критично з наступних причин.

На сторінці 2 та 4 даного висновку експертом описано двигун КТЗ. У першому випадку (згідно документів) обєм двигуна складає 17 000 см. куб, в іншому випадку (фактично) 38 800 см.куб. Це свідчить про те, що КТЗ був підданий переобладнанню.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про дорожній рух" переобладнання, що призводить до зміни типу двигуна, його ваги і потужності без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації не допускається. Допуск до експлуатації переобладнаних транспортних засобів здійснюється лише шляхом проведення спеціальних випробувань та оформлення сертифіката на відповідність вимогам чинних в Україні правил, нормативів і стандартів. Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ (з обсягом двигуна 17000 см.куб.) свідчить про те, що переобладнання двигуна не були оформлені позивачем належним чином. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про дорожній рух", експлуатація транспортних засобів в разі порушення вимог щодо їх переобладнання забороняється.

Відповідно до ст. 15.1 Постанови КМУ від 10.10.2001 № 1306 "Про правила дорожнього руху", нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (зокрема рух на закритій території), повинні ґрунтуватися на вимогах загальнодержавних правил.

Таким чином, позивач не мав права експлуатувати автокран (навіть на власній закритій території) через порушення вимог до його переобладнання.

У даному випадку, визначати його вартість, порівнюючи з аналогічними, належним чином працюючими, такими, що законно перебувають в експлуатації автокранами, є досить сумнівним.

Не відомо, чи була експертом виключена з загальної суми збитків позивача вартість вузлів та деталей, що не були ушкоджені внаслідок ДТП, тих, що підлягали повторному застосуванню, як старопридатні, вартість утвореного металобрухту. Зокрема, не проводилась дефектовка двигуна, що порушує принцип ч. 2 ст. 1192 ЦК України, згідно з якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна.

З огляду на те, що автокран був випущений 1988 року, відповідно до таблиці 1 Методики проведення експертного обстеження (технічного діагностування) стрілових самохідних і залізничних кранів ОМД 33497324.003-2005, граничний строк експлуатації автомобільного крана вантажопідйомністю до 30 тон включно складає 10 років. Таким чином, в 1998 році строк експлуатації автокрана сплинув і подальша його експлуатація могла відбуватись лише після експертного обстеження експертною організацією на той строк, який ця організація встановлювала (п. 4.3 Методики).

Між тим, дефекти стріли, елементи гакової підвіски, приладів безпеки, електроустаткування, гідроустаткування, металоконструкцій автокрану обєктивно повинні носити наслідки зносу та морального старіння через перепрацювання автокрана 16 років після нормативно передбаченого строку технічної експлуатації.

Крім того, необхідно звернути увагу на наступне:

1. не врахування в дослідженнях документів, які б підтверджували пошкодження автокрана (і визначали його обсяг) безпосередньо в результаті ДТП (довідки про пошкодження транспортних засобів, схем ДТП тощо);

2. не дотримання обмежень щодо достовірності дослідження, вказаних на сторінці 4 (висновки досліджень є достовірними, якщо "показники одометра відповідають його дійсному пробігу, а одометр не піддавався впливу з метою фальсифікації його показів"), бо згідно відомостей на сторіінці 3 - одометр на автокрані був відсутній;

3. необґрунтованість зменшення вартості пропозицій КТЗ, взятих з Інтернету, на 10% ;

4. незастосування в ціні Сд4 (стор 6) митних зборів між Україною та Російською федерацією на ввезення КТЗ (вартісний еквівалент М), що також напряму впливає на вартість аналогічних КТЗ, і відповідно на вартість збитків;

5. непідтвердженість висновків експерта-автотоварознавця про те, що провести відновлювальний ремонт автокрана згідно технічних умов заводу-виробника є технічно неможливим, сертифікованими СТО/заводами/іншими ремонтними підприємствами (Висновки експертизи № -01-0079.14 ДП "Східний експертно-технічний центр держгірпромнагляду України" Полтавська філія ДП "Східний ЕТЦ", проведені майже одночасно, допускають відновлення (ремонт) автокрана).

Вище перелічені зауваження не дозволяють зробити однозначний висновок щодо розміру збитків позивача. Питання представника позивача судовим експертам Київського НДІСЕ про визначення розмір матеріальних збитків, завданих ДП "Гадяцьке лісове господарство" при зіткненні стріли автокрана з тепловозом ЧМЕ3 21.03.2014, не були оплачені позивачем.

Оцінка тверджень представника відповідача про перебування стріли автокрана не в габариті відносно тупикової колії № 9 ст. Гадяч (нависання над тупіковою призмою колії № 9) з посиланням на (мовою оригіналу) "Инструкцию по применению габаритов приближения строений ГОСТ 9238-83" від 18.11.1986 № ЦП/4425 потребує спеціальних знань.

Так, за клопотанням позивача було призначено судову експертизу на вирішення якої було поставлено дані питання, однак дану експертизу позивачем оплачено не було.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, зокрема, наявність доведення дійсного розміру понесених збитків.

Позивачем в ході судового розгляду не була доведена основна складова інституту матеріальної відповідальності - наявність самих збитків та їх розміру.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги не є обгрунтованими та не підтвердженими, тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1188, 1192 Цивільного кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.07.2017 р.

Суддя ОСОБА_7