ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017р. cправа № 914/987/17

За позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Егоїст 2», м. Львів

про: стягнення 3 487 898,26 грн., розірвання договору та повернення майна

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник

від відповідача: не з'явився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Егоїст 2» про стягнення 3 487 898,26 грн. заборгованості, розірвання договорів від 18.08.2016р. та від 19.08.2017р. та повернення орендованого майна.

Ухвалою господарського суду від 25.05.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 06.06.2017р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

07.07.2017р. представником позивача було подана суду заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі позовних вимог та вартості переданого орендованого майна.

18.07.2017р. суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, заслухавши пояснення представника позивача, дійшов висновку відмовити в її задоволенні з підстав наведених в ухвалі суду від 18.07.2017р.

Після розгляду заяви, суд перейшов до вирішення даної справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримував заявлені позовні вимоги, просив суд позов задоволити з урахуванням додаткових письмових пояснень та уточнень позовних вимог.

Відповідач в жодне судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги попередніх ухвал суду не виконав. Натомість, до суду поверталися конверти з ухвалами з відміткою органу поштового зв'язку: «за закінченням терміну зберігання»

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22 ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав сторонами), а тому суд, в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

18.08.2016р. та 19.08.2016р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем) та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельним кооперативом «Егоїст 2» (відповідачем) було укладено договори оренди опалубки №1/18/08 та №1/19/08, за умовами яких позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування опалубку згідно акту прийому-передачі та зобов'язався у встановлені строки сплачувати орендну плату за користування.

Так, відповідно до договору №1/18/08 відповідач прийняв комплект опалубки вартістю 3 961 750,00 грн., про що свідчить акт прийому-передачі №1 від 18.08.2016р. А згідно договору №1/19/08 позивач передав відповідачу комплекти опалубок згідно актів прийому-передачі №1 від 10.09.2016р. в сумі 1 417 565,00 грн., №2 від 10.09.2016р. в сумі 1 624 680,00 грн., №3 від 28.09.2016р. в сумі 436 520,00 грн.

Згідно умов укладених договорів, а саме п. 3.2, орендна плата починає нараховуватись з дня підписання акту прийому-передачі та нараховується до повернення опалубки згідно акту (повернення).

За умовами п. 3.1. договорів, за користування опалубкою наймач сплачує наймодавцеві орендну плату відповідно до рахунку наймодавця.

Так, в підтвердження надання послуг позивач надав суду акти в яких міститься покликання на відповідний рахунок про оплату. (а.с.36-54). Надані позивачем акти за період з вересня 2016р. по лютий 2017р. підписані відповідачем без зауважень та застережень. В той же час, акти надання послуг за березень-квітень 2017р. відповідач не підписав.

В п. 5.1. договорів сторони погодили термін його дії протягом 365 днів або до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

За твердженням позивача, з моменту укладення договорів по даний час відповідачем не виконуються умови договору в частині оплати за користування опалубкою. Так, станом на 11.05.2017р. існує заборгованість на загальну суму 3 093 053,50 грн.

11.05.2017р. позивач звернувся до відповідача з претензією щодо погашення заборгованості із запропонованим актом звірки розрахунків, однак вказана претензія залишена відповідачем без задоволення. (докази надіслання наявні в матеріалах справи, а.с. 64).

З огляду на наведене, враховуючи, що відповідач повністю не виконує взяті на себе зобов'язання по оплаті за оренду опалубки, за період існування господарських відносин між сторонами не здійснив жодного платежу, позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення 3 473 054,52 грн. заборгованості (з врахуванням пені), про розірвання договорів оренди опалубки №1/18/08 та №1/19/08, та повернення орендованого майна, яке було передане відповідачу по актах приймання-передачі.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення частково. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу приписів ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором.

Так, судом встановлено, що за користування опалубкою наймач сплачує наймодавцеві орендну плату відповідно до рахунку наймодавця. Зокрема, матеріалами справи підтверджено виставляння рахунків на оплату та надання послуг позивачем за період з вересня 2016р. по лютий 2017р., про що свідчать підписані двома сторонами без зауважень та застережень документи (а.с.36-54). В той же час, акти надання послуг та рахунки на оплату за березень-квітень 2017р. відповідачем підписані не були, однак були надіслані останньому для погодження поштою. (а.с. 95-108).

В порушення умов договору, відповідач, за спірний період (з вересня 2016р. по квітень 2017р.) не здійснив жодного орендного платежу, внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 3 093 053,50 грн.

Станом на час розгляду даного спору відповідачем не було представлено суду доказів погашення боргу. Більше того, позивач надав суду банківську виписку (а.с. 67-82), з якої вбачається, що за спірний період від відповідача не поступало коштів на рахунок позивача по вказаних вище договорах оренди.

А тому, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги в частині стягнення 3 093 053,50 грн. основного боргу підлягають до задоволення.

Згідно п. 8.1 договору, у випадку протермінування наймача щодо сплати орендної плати, наймач сплачує наймодавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого протермінування.

На підставі даного положення договору позивач, у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання, здійснив нарахування відповідачу 394 844,76 грн. пені.

Господарський суд, здійснивши перевірку нарахованих сум встановив, в цій частині позов також підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як вже було з'ясовано судом, орендна плата починає нараховуватися з моменту підписання акту приймання-передачі, однак оплата здійснюється на підставі виставленого позивачем рахунку згідно п. 3.1. договору. Однак, до матеріалів справи позивач представив докази про вручення відповідачу таких рахунків на оплату лише за період з вересня 2016р. по лютий 2017р. Натомість, за період з березня по квітень 2017р. пред'явлених відповідачу рахунків позивач не представив. З огляду на наведене, пеня за спірний період, який не підтверджений документально нараховуватися не може.

Відтак, за результатом перерахунку судом періоду нарахування пені встановлено, що така підлягає до стягнення в сумі 370 633,72 грн.

Крім того, позивач, крім вимоги про стягнення заборгованості, просить в судовому порядку розірвати укладені з відповідачем договори оренди №1/18/08 від 18.08.2016р. та №1/19/08 від 19.08.2016р. та повернути орендоване майно передане за договорами по актах приймання-передачі.

Господарський суд, розглянувши вказану вимогу позивача, вивчивши матеріали справи та подані докази дійшов висновку, що в цій частині позовних вимог позов підлягає до задоволення з наступних мотивів:

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Зокрема, в підтвердження підставності для дострокового розірвання договору оренди, позивач надав суду банківську виписку (а.с. 67-82). Із зазначеної виписки вбачається, що відповідач за період з вересня 2016р. по травень 2017р. не здійснив жодного платежу за оренду.

Відтак, оскільки судом встановлено, що несплата орендних платежів з боку відповідача мала місце протягом всього періоду договірних відносин, що є істотним порушенням договору, то вимога позивача про розірвання договору оренди опалубки №1/18/08 від 18.08.2016р. та №1/19/08 від 19.08.2016р. підлягає до задоволення.

В силу приписів ч.1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору оренди орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцеві річ у стані, у якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, котрий було обумовлено в договорі.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що суд дійшов висновку про розірвання договорів оренди, то вимога про повернення майна, переданого відповідачеві за розірваними договорами по актах приймання-передачі від 18.08.2016р. (а.с.28), від 10.09.2016р. (а.с. 33), від 21.09.2016р. (а.с. 34), від 28.09.2016р. (а.с. 35), - підлягає до задоволення повністю.

Таким чином, на підставі наведеного, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 093 053,50 грн. основного боргу, 370 633,72 грн. пені., розірвання договорів оренди опалубки №1/18/08 від 18.08.2016р. та №1/19/08 від 19.08.2016р. та про повернення позивачу орендованого відповідачем майна, переданого по актах приймання-передачі.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,75,82,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволити частково.

2. Стягнути з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельного кооперативу «Егоїст 2» (79019, м. Львів, вул. Могильницького, 28, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 3 093 053,50 грн. основного боргу, 370 633,72 грн. пені та 55 518,48 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Розірвати договір оренди опалубки №1/18/08 від 18.08.2016р. та договір оренди опалубки №1/19/18 від 19.08.2016р., укладені між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_1) та обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельним кооперативом «Егоїст 2».

4. Зобов'язати обслуговуючий кооператив ««Житлово-будівельний кооператив «Егоїст 2» повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 орендоване майно, а саме передане згідно акту приймання-передачі №1 від 18.08.2016р., акту приймання-передачі №1 від 10.09.2016р., акту приймання-передачі №2 від 21.09.2016р., акту приймання-передачі №3 від 28.09.2016р.

5. В задоволенні позовних вимог про стягнення 24 210,78 грн. пені - відмовити.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 18.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 20.07.2017р.

Суддя Юркевич М. В.