РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017Справа №910/7468/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Трейдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асна Транс Інвест Ойл"

про стягнення 104 338,00 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Помогайбо О.В. - за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Ойл Трейдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Асна Транс Інвест Ойл" про стягнення 104 130,59 грн. заборгованості за поставлену продукцію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/7468/17 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 13.06.2017.

13.06.2017 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

У зв'язку з виходом судді Ярмак О.М. з лікарняного, справу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2017.

10.07.2017 позивачем подано додаткові документи на виконання вимог суду та заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 90 127,50 грн. заборгованості, 12 617,84 грн. пені, 1 592,66 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України дана заява підлягає розгляду по суті.

Ухвалою від 11.07.2017 розгляд справи відкладено на 25.07.2017.

Представник відповідача в судове засідання 25.07.2017 не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

22.04.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс ойл трейдінг» (далі - Позивач, постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Асна транс інвест ойл» (далі - Відповідач, покупець) було укладено генеральний договір поставки нафтопродуктів №941/416/НП/1.

Згідно з п. 1. додаткової угоди № 2 від 12.07.2016 до договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця на умовах FCA в редакції «Инкотермс» 2000 р., а покупець зобов'язується приняти та оплатити нафтопродукти в кількості 8 450 л. по ціні 14.95 грн. з ПДВ, загальна вартість 126 327,50 грн.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, покупець зобов'язується оплатити продукцію в розмірі вказаному в даному доповненні на протязі 1 одного банківського дня з дати підписання цієї додаткової угоди (12.07.2016).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов даного Договору позивачем було поставлено нафтопродукти на загальну суму 126 327,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № 12/07-35 від 12.07.2016.

Проте, відповідач не належним чином виконав свої зобов'язання за договором, розрахувався за товар частково у розмірі 36 200,00 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарськихвідносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим до виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Таким чином, на час прийняття рішення по справі заборгованість відповідача перед позивачем становить 90 127,50 грн. (126 327,50 грн. - 36 200,00 грн. = 90 127,50 грн.).

Доказів оплати заборгованості у розмірі 90 127,50 грн. суду не надано.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору, в разі прострочення оплати покупцем товару, покупець оплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої за період, за який оплачується пеня від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

За розрахунком позивача з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 12 617,84 грн. пені за період з 24.10.2016 по 24.04.2017.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому порядку відповідачем, останній за несвоєчасну оплату переданого позивачем природного газу має сплатити 1 592,66 грн. 3 % річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асна транс інвест ойл» (02206, м. Київ, вул. Малишка, буд. 29, кв. 109; ідентифікаційний код 39841740) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс ойл трейдінг» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.49 Б; ідентифікаційний код 28955529) заборгованість в розмірі 90 127 (дев'яносто тисяч сто двадцять сім) грн. 50 коп., пені в розмірі 12 617 (дванадцять тисяч шістсот сімнадцять) грн. 84 коп., 3 % річних в розмірі 1 592 (одну тисячу п'ятсот дев'яносто дві) грн. 66 коп. та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.08.2017

Суддя Ярмак О.М.