КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Справа№ 910/14369/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Гончарова С.А.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача: Вініченко М.В. - представник по довіреності б/н від 28.10.2016р.;

від відповідача (апелянта): Гуль В.С. - представник по довіреності № б/н від 01.06.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2017

у справі № 910/14369/16 (суддя Спичак О.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" про відстрочення виконання судового рішення та зняття арешту

по справі № 910/14369/16

за позовом LACTOPUR INC.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт"

про стягнення 312 000 дол. США, що еквівалентно 7 740 431,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 у справі № 910/14369/16 відмовлено в задоволенні заяви №12-05 від 12.06.2017р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2016 у справі № 910/14369/16, зняття арешту з грошових коштів та майна боржника.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2017 у справі № 910/14369/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" про відстрочення виконання судового рішення та зняття арешту скасувати, відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016р. по справі № 910/14369/16 про стягнення заборгованості в сумі 4 599 602,69 грн. та 2781 доларів США судового збору на 9 місців, зняти арешти з коштів, що знаходяться на рахунках та належать скаржнику на час відстрочки виконання рішення суду, накладені у виконавчому провадженні № 53241157 постановами державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у місті Києві та зняти арешт з майна, що належить скаржнику на час відстрочки виконання рішення суду, накладеного у виконавчому провадженні № 53241157 постановами державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у місті Києві.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 11.07.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Станіка С.Р., Гончарова С.А.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.07.2017р., зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи, відповідно до якого апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Гончарова С.А., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2017р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 25.07.2017р.

25.07.2017р. до канцелярії Київського апеляційного господарського суду від представника позивача (стягувача) надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні від 25.07.2017р. оголошено перерву у розгляді справи до 27.07.2017р.

У судове засідання 27.07.2017р. представник позивача (стягувача) з'явився, проти вимог викладених в апеляційній скарзі заперечив з урахуванням наданого раніше відзиву, просив суд відмовити в її задоволенні, ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2017р. залишити без змін.

Представник відповідача (боржника) у судовому засіданні 27.07.2017р. підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просив суд задовольнити її, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2017р., та прийняти нову якою відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016р. на 9 місяців та зняти арешт з коштів боржника на час відстрочки виконання рішення суду накладені у виконавчому провадженні № 53241157.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи,

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.09.2016 позовні вимоги LACTOPUR INC задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" (01001, м.Київ, вул.Еспланадна, буд.32 В, ) на користь LACTOPUR INC (2055 Peel Street, Suite 930, Montreal, Quebec, H3A 1V4, Canada, код 423692-1) попередню оплату в сумі 185 400 доларів США, що еквівалентно 4 599 602,69 грн. за офіційним курсом Національного банку України, та судовий збір в сумі 2781 доларів США; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.09.2016 р. у справі №910/14369/16 в частині стягнення попередньої оплати та прийняти нове рішення, яким в цій частині позовних вимог відмовити повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/14369/16 (у складі колегії суддів: Руденко М. А. - головуючого, Пономаренка Є. Ю., Дідиченко М. А.) рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 у справі № 910/14369/16 залишено без змін.

11.01.2017 на виконання рішення Господарського суду міста Києва по справі № 910/14369/16 від 26.09.2016, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 року, видано наказ.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/14369/16, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/14369/16, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.03.2017 у справі № 910/14369/16 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/14369/16 залишено без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2016 у справі № 910/14369/16 залишено без змін.

16.06.2017р. представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" подано заяву №12-05 від 12.06.2017р. про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.09.2016 у справі № 910/14369/16 на дев'ять місяців, зняття арешту з грошових коштів та майна боржника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2017р. в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення та зняття арешту з грошових коштів та майна боржника відмовлено в повному обсязі.

Ухвала вмотивована тим, що фактично обставини, на які посилається боржник, лише вказують на несприятливість виконання рішення суду для нього у даний час та можливість настання для нього негативних наслідків у зв'язку з цим, а не на обставини, що унеможливлюють або утруднюють виконання рішення суду у даній справі. Заявником не доведено яким чином обставини на які посилається скаржник ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Також місцевим судом не вбачалось підстав для вирішення питання щодо зняття арешту з майна боржника та грошових коштів боржника саме в межах розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції стосовно даних висновків зазначає на наступне.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з п.7.1.1. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, обов'язковими умовами відстрочки виконання рішення від 26.09.2016р. мають бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Дана правова позиція викладена в пункті 10 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження".

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду.

Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити виконання рішення чи постанови.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення відповідач (боржник) зазначив, що він є експортером молочної сировини українських товаровиробників. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" здійснювало 90% експорту в Російській Федерації та республіці Казахстан, що підтверджується зовнішньоекономічними контрактами та додатковими угодами до них. Однак з 2014 року Російська Федерація ввела продуктове ембарго для продукції українського виробництва та ввела всілякі обмеження та заборони на транзит української молочної продукції митною територією Російської Федирації до Республіки Казахстан та Киргизької Республіки, що підтверджується указами, постановами уряду та президента Російської Федерації. Втрата основних ринків збуту в сукупності з соціальними та економічними потрясіннями в державі, збільшенням вартості палива, зменшення платоспроможності населення, і, як наслідок значне зменшення внутрішнього попиту на сирну продукцію та інше, призвело до значного зниження обсягів реалізації молочної продукції відповідача(боржника). Зазначені обставини стали основною причиною, через які апелянт досі перебуває у скрутному економічному становищі.

У зв'язку з відсутністю власних коштів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" залежне від залучених коштів, та здійснює фінансування діяльності за рахунок джерел зовнішнього фінансування (кредитів банку та короткострокової кредиторської заборгованості). Товариство маючи на сьогоднішні низькі значення ліквідних активів, не в змозі своєчасно погашати короткострокову заборгованість за рахунок власних грошових коштів, тому намагається залучити кредитні кошти, а також реструктуризувати вже існуючі борги, для чого і відкриваються нові рахунки.

Одночасно, заявником наголошено на наявності великої дебіторської заборгованості, яка виникла через невиконання іншими контрагентами своїх зобов'язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" з оплати поставленого товару.

Також апелянт зазначив, що сума боргу за рішенням суду від 26.09.2016р. є надто великою для підприємства та сплата протягом короткого строку об'єктивно неможлива найближчим часом в силу недостатності грошових резервів товариства. Спроби одномоментного виконання рішення суду в сукупності з вищевикладеними обставинами, можуть призвести до стійкої неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" і як наслідок до банкрутства.

Що стосується поставок за контрактами які укладені між відповідачем та Ceolitas (Республіка Латвія), Компанією "G.M.Group" (Грузія), Kaskat Spolka z Organiczona Odpowiedzialnoscia (Республіка Польща), ОСОБА_7 (Республіка Беларусь) на загальну суму 12 000 000 млн. Доларів США., слід зазначити наступне.

Відповідачем надано до суду детальний розрахунок та докази запланованого отримання прибутку надано у техніко-економічному обґрунтуванні операційної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" за період з 2-го кварталу 2017 р. по 1 квартал 2018 року.

З якого вбачається, що поставка товарів товариству, надання послуг по їх перевезенню, митному оформленню тощо, отримання яких потребує відповідач для здійснення своєї господарської діяльності, здійснювалась з відстрочкою платежу. Тобто на сьогоднішній день відповідачем ще не отримано цих коштів.

Оскільки Постановою Київського апеляційного господарського суд від 27.07.2017р. у справі №910/14369/16 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" про відстрочку виконання рішення від 26.09.2016р. по справі № 910/14369/16 на 12 місяців, то колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення від 26.09.2016р. по справі №910/14369/16 на 9 місяців.

Також відповідачем заявлені вимоги щодо зняття арешту з майна та грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт", які залишаються судом без задоволення, з викладених нижче підстав.

Частинами 1, 2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок та підстави зняття майна з арешту. Зокрема, вказано, що виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Проте, наразі, у апеляційного суду відсутні підстави для зняття арешту з майна та грошових коштів боржника, накладеного в межах провадження з примусового виконання рішення по справі.

Крім того, суд апеляційної інстанції також не вбачає підстав для вирішення питання щодо зняття арешту з майна та грошових коштів боржника саме в межах розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення. Аналогічну правову позицію підтримано Вищим господарським судом у постанові від 17.12.2013р. по справі №5011-16/11450-2012р.

За таких обставин, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропродекспорт" в частині зняття арешту з майна та грошових коштів боржника також залишається судом без задоволення.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню, а ухвала Господарського міста Києва - залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агропродекспорт" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.06.2017р. у справі №910/14369/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/14369/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді І.А. Іоннікова

С.А. Гончаров