ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Справа № 915/431/17

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника 1-го відповідача: Валентинова К.В. - довіреність № 751/02.02.01-22/22/14/17 від 12.04.2017,

представник 2-го відповідача в судове засідання не з'явився,

в засіданні приймає участь прокурор: Григорян Е.Р. - посвідчення № 035059 (видане 13.08.2015, дійсне до 13.08.2020),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2 (54050, м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 314) в інтересах держави

до 1-го відповідача: Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20),

до 2-го відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1

про: - визнання незаконним та скасування рішень Миколаївської міської ради,

- визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Керівник Миколаївської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави 11 травня 2017 року звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовом, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати пункти 22, 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 47/46 від 25.06.2010, яким затверджено проект землеустрою та передано ФОП ОСОБА_2 в оренду на 2 роки за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, зарахувавши її до земель іншого призначення (землі поточного будівництва), земельну ділянку площею 2200 кв.м, для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2

- визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки № 7729, укладений між Миколаївською міською радою та ФОП ОСОБА_2, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центральний ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2010 за № 40, зі змінами та доповненнями;

- зобов'язати ФОП ОСОБА_2 повернути територіальній громаді в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 2200 кв.м з кадастровим номером НОМЕР_2, по АДРЕСА_2

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі матеріалів кримінального провадження № 0000098 від 05.07.2016; пункту 9 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 42/56 від 18.12.2009, пунктів 22, 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 47/46 від 25.06.2010; договору оренди земельної ділянки № 7729 від 05.08.2010, договору про зміни № 343-14 від 30.12.2014; генерального плану м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради № 35/18 від 18.06.2009; Правил використання та забудови території м. Миколаєва, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 15/41 від 17.10.2003; складеного Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.05.2016; інформації Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області за вхідною датою від 13.05.2016; інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна за індексним номером 85032840 від 13.04.2017; статті 17 Закону України «Про основи містобудування», статей 2, 48 Закону України «Про охорону земель», статей 1, 2, 6, 10, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статей 12, 83, 116, 122, 123, 124, 134, 135-139, 152, 153 Земельного кодексу України, статей 16, 21, 177, 181, 203, 215, 324 Цивільного кодексу України, статей 20, 207 Господарського кодексу України, та мотивовані порушенням Миколаївською міською радою вимог чинного законодавства при прийнятті пунктів 22, 22.1 розділу 1 рішення № 47/46 від 25.06.2010.

Так, прокурор у позові наголошує, що існуючою містобудівною документацією, а саме генеральним планом м. Миколаєва та Правилами використання та забудови території м. Миколаєва, а також державними будівельними та санітарними нормами встановлено, що будівництво палацу урочистих подій з офісними приміщеннями в межах вказаної території заборонено. При цьому, всупереч вимог Земельного кодексу України, земельні торги щодо продажу права на оренду вказаної земельної ділянки відповідачем-1 в порядку ст. ст. 135-139 Земельного кодексу України не проводились. З урахуванням зазначеного, обставини незаконної передачі земельної ділянки відповідачу-2 викликають необхідність її повернення належному власнику - територіальній громаді в особі Миколаївської міської ради.

Крім того, прокурор у позові зазначає, що на спірній земельній ділянці будь-які будівлі та споруди відсутні, право власності на об'єкти нерухомого майна, що були б розташовані на цій землі, не визнавалось.

Відповідач-1, як усно, так і в письмовій заяві № 6822/02021-06/14/17 від 25.07.2017 визнає заявлені прокурором позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач-2 правом, передбаченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України щодо оформлення відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався, вимоги суду щодо надання відзиву на позовну заяву не виконав.

У судове засідання 25.07.2017 відповідач-2 втретє не з'явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 799 (а. с. 124).

Отже, згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

25.07.2017 за результатами розгляду справи, суд на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

18 грудня 2009 року Миколаївською міською радою прийнято рішення № 42/56 «Про надання дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок юридичним особам, громадянам та внесення змін до рішень міської ради по Ленінському району м. Миколаєва», пунктом 9 розділу 1 якого міська рада вирішила надати дозвіл на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянці ОСОБА_2 для складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2200 кв.м, за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, з метою надання її в оренду строком на 2 роки для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2.

Площу земельної ділянки уточнити проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

25 червня 2010 року Миколаївською міською радою прийнято рішення № 47/46 «Про вилучення, надання, передачу за фактичним землекористуванням, продовження строку користування земельними ділянками юридичним особам, громадянам, зміну цільового призначення земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради по Ленінському району м. Миколаєва», пунктами 22, 22.1 розділу 1 якого міська рада вирішила:

22. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 2200 кв.м, за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, зарахувавши її до земель іншого призначення (землі поточного будівництва), для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2.

Обмеження на використання земельної ділянки згідно з КООВЗД відсутні.

22.1. Передати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в оренду строком на 2 роки земельну ділянку загальною площею 2200 кв.м для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2 за умови виконання п. 18 висновку державного управління охорони навколишнього природного середовища.

26 липня 2010 року між Миколаївською міською радою (Орендодавець) і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір № 7729 (далі - договір), згідно з предметом якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 25.06.10 за № 47/46 передає, а фізична особа-підприємець ОСОБА_2 приймає в оренду земельну ділянку для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по пул. АДРЕСА_2/ (п. 1.1).

Об'єкт оренди визначено розділом 2 договору. Так, в оренду передається земельна ділянка площею 2200 /дві тисячі двісті/ кв.м, без права передачі її в суборенду (п. 2.1). Земельна ділянка вільна від забудови (п. 2.2). Об'єктом оренди є тільки земельна ділянка (п. 2.3). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 05.05.10 № 810 (з урахуванням коефіцієнту щорічної індексації 1,059) у 2010 році у період будівництва становить 189860 (сто вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 00 коп. (п. 2.4).

Розділом 4 договору обумовлено орендну плату.

Розділом 3 договору сторони визначили строк дії договору. Так, договір діє протягом 2 /двох/ років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору звернутись письмово до Орендодавця з проханням щодо продовження строку дії договору. Підставою для поновлення договору буде відповідне рішення Орендодавця (п. 3.1).

Земельна ділянка передасться в оренду для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями (п. 5.1).

Цільове призначення земельної ділянки (1.21.УКЦВЗД) - землі іншого призначення (поточного будівництва) (п. 5.2).

Пунктом 5.3 договору закріплено умови збереження стану об'єкта оренди. Зокрема, зміна цільового призначення земельної ділянки можлива лише в разі прийняття Миколаївською міською радою рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки у зв'язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки та внесення відповідних змін до договору.

Передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення, за актом приймання-передачі земельної ділянки в день державної реєстрації цього договору за умови виконання п. 18 висновку державного управління охорони навколишнього природного середовища (п. 6.1).

Право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору (п. 6.2).

Розділом 9 закріплено права та обов'язки сторін.

Всі зміни та/або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою сторін, шляхом внесення змін у вигляді додаткової угоди (договору про зміни), що буде невід'ємною частиною цього договору. Згодою або запереченням орендодавця на зміни та/або доповнення до цього договору на вимогу Орендаря, є рішення орендодавця, прийняте в установленому законодавством порядку (п. 12.1).

Дія договору припиняється у разі: - закінчення строку, на який його було укладено; - придбання орендарем земельної ділянки у власність; - викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (п. 12.2).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: - взаємною згодою сторін; - рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; - в односторонньому порядку за ініціативою Орендодавця, із звільненням Орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі коли Орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату (протягом шести місяців поспіль), порушення строків завершення забудови земельної ділянки, здійснення без згоди Орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам (п. 12.3).

У разі припинення або розірвання цього договору Орендар зобов'язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку, на умовах, визначених цим договором. У разі невиконання Орендарем обов'язку щодо умов повернення Орендодавцеві земельної ділянки Орендар зобов'язаний відшкодувати Орендодавцеві завдані збитки (п. 12.7).

Розділом 13 сторони зафіксували відповідальність за невиконання або неналежне виконання договору.

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 14.1).

Договір підписаний обома сторонами та зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центральний ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2010 за № 40.

05 серпня 2010 року між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки.

06 липня 2012 року між сторонами укладено договір про зміни № 155-12, згідно з яким Миколаївська міська рада на підставі рішення від 19.04.12 за № 16/40 продовжує ФОП ОСОБА_2 оренду земельної ділянки для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по вул. АДРЕСА_2/, у зв'язку з чим в пункти 2.4, 3.1, 4.2, 4.4, 4.6, 9.4 та 12.6 договору внесено відповідні зміни.

Договір підписаний обома сторонами та зареєстрований в управлінні Держкомзему у місті Миколаїв, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.07.2012 за № 01070.

30 грудня 2014 року між сторонами укладено договір про зміни № 343-14, згідно з яким на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.11.2014 № 44/45 в пункти 1.1, 2.4, 3.1, 4.2, 5.29.4 договору внести певні зміни, зокрема:

1.1. Пункт 1.1 договору доповнити наступним: «Миколаївська міська рада на підставі рішенні від 19.11.2014 № 44/45 продовжує ФОП ОСОБА_2 оренду земельної ділянки площею 2200 кв.м (кадастровий № НОМЕР_2) для будівництва палацу урочистий подій з офісними приміщеннями по вул. АДРЕСА_2/».

1.3. Пункт 3.1 договору доповнити наступним: «Договір діє до 20.08.2017. Орендар, який має намір скористатися переважним правом не укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний письмово повідомити про це Орендодавця за 6 (шість) місяців до спливу строку договору оренди землі.

Підставою для подовження строку дії договору (поновлення договору) буде відповідне рішення Орендодавця».

1.5. Пункт 5.2 договору викласти в наступній редакції: « 5.2. Цільове призначення земельної ділянки: В.03.15».

Договір підписаний обома сторонами та зареєстрований в у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів про зміни до договорів оренди землі вчинено запис від 30.12.2014 за № 343-14.

Згідно листа Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради № 17-1404 від 29.03.2016 у відповідності з генеральним планом м. Миколаєва, затвердженим рішенням міської ради № 35/18 від 18.06.2009 земельні ділянки по парній стороні вулиці 2 Набережна віднесені до території зелених насаджень загального користування. Згідно Правил використання та забудови території м. Миколаєва, затверджених рішенням міської ради № 15/41 від 17.10.2003 земельна ділянка по вулиці 2 Набережна віднесена до зони ландшафтно-рекреаційної загальноміського значення.

06 травня 2016 року Управлінням земельних ресурсів Миколаївської міської ради складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства. В результаті перевірки встановлено, що земельна ділянка площею 2200 кв.м, передана в оренду (продовжено оренду) ФОП ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями, на час обстеження вільна від забудови.

На запит Прокуратури Миколаївської області № (15-32)3308вих16 від 29.04.2016 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області листом № 1014-2629-16 від 05.05.2016 надала інформацію щодо видачі дозволів на виконання будівельних робіт та щодо прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна, за адресою вул. 2 Набережна (парна сторона), м. Миколаїв, з якої вбачається, що право власності на об'єкти нерухомого майна, що були б розташовані на цій землі, не визнавалось.

На підставі отриманої інформації, 05.07.2016 Прокуратурою Миколаївської області розпочато кримінальне провадження № 0000098 за фактом незаконної передачі ФОП ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею 2200 кв.м за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями за адресою: вул. 2 Набережна у місті Миколаєві.

11.01.2017 слідчим СВ Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області було проведено огляд об'єкта - ділянки місцевості, що розташована по АДРЕСА_2 м. Миколаєва за кадастровим № НОМЕР_2, про що складено відповідний протокол огляду. Оглядом встановлено, що вказана земельна ділянка належить ФОП ОСОБА_2; земельна ділянка вільна від забудови, будівельні роботи не проводяться знаходиться в межах ландшафтно-рекреаційної озелененої зони відповідно до плану забудови м. Миколаєва

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкту нерухомого майна за індексним номером 85032840 від 13.04.2017, земельна ділянка за кадастровим номером НОМЕР_2, площею 0.22 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, Вид використання: земельна ділянка для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями. Форма власності: комунальна. Власник: Миколаївська міська рада. Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права: вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; підстава виникнення іншого речового права: договір оренди землі, серія та номер: 7729, виданий 26.07.2010, видавник: Миколаївська міська рада / ОСОБА_2: договір про зміни, серія та номер: 343-14, виданий 30.12.2014, видавник: Миколаївська міська рада / ОСОБА_2; строк дії: 20.08.2017; Орендодавець: Миколаївська міська рада; Орендар: ОСОБА_2.

Предметом даного позову виступають три немайнові вимоги прокурора щодо:

- визнання незаконним та скасування пунктів рішення органу місцевого самоврядування про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки;

- визнання недійсним на майбутнє укладеного на підставі незаконного рішення органу місцевого самоврядування договору оренди земельної ділянки зі змінами та доповненнями до нього;

- зобов'язання повернути територіальній громаді в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно із частиною 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка розташована в межах ландшафтно-рекреаційної зони загальноміського значення міста Миколаєва.

Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про основи містобудування» основою для вирішення питань щодо вибору, вилучення (викупу), надання у власність чи користування земель для містобудівних потреб є містобудівна документація.

Абзацом 2 статті 48 Закону України «Про охорону земель» передбачено, що розміщення і будівництво об'єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку є підставою для відмови у наданні органом місцевого самоврядування дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пунктів 5.1. 5.2 розділу 5 Державних будівельних норм 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Державного комітету України у справах містобудування № 44 від 17.04.1992, у міських і сільських поселеннях слід передбачати безперервну систему озеленених територій та інших відкритих просторів, які у поєднанні із заміськими повинні формувати комплексну зелену зону. При функціональному зонуванні комплексної зеленої зони (території забудови, міста, зеленої зони) треба виділяти: озеленені території загального користування; озеленені території обмеженого користування і озеленені території спеціального призначення.

Пунктами 10.1, 10.4 розділу 10 Державних будівельних норм 360-92** та пунктом 4.2 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996 господарське та інше будівництво у межах ландшафтно-рекреаційних територій, розміщення житлово-громадських об'єктів та дачних поселень прямо заборонено.

У свою чергу, будівельні норми відповідно до ст. 1 Закону України «Про будівельні норми» с обов'язковими у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Містобудівною документацією, що була чинна на момент прийняття відповідачем-1 рішень про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та його затвердження, є генеральний план міста Миколаєва, затверджений рішенням і Миколаївської міської ради № 35/18 від 18.06.2009.

Згідно зі Вступом до пояснювальної записки до вищезазначеного генерального плану, вказана містобудівна документація є основним планувальним документом, який встановлює в інтересах населення та з врахуванням державних завдань напрямки і межі територіального розвитку населеного пункту, функціональне призначення і будівельне зонування території, містить принципові рішення щодо розміщення об'єктів загальноміського значення, організації вулично-дорожньої мережі і дорожнього руху, інженерного обладнання, інженерної підготовки і благоустрою, захисту території від небезпечних природних і техногенних процесів, охорони природи та історико-культурної спадщини. Генеральний план є обов'язковим документом для всіх організацій та установ, які здійснюють будівництво на території міста, а також використання землі в планувальних межах міста.

Згідно і Правилами використання та забудови території м. Миколаєва, затвердженими рішенням Миколаївської міської ради № 15/41 від 17.10.2003 (далі - Правила) спірна земельна ділянка належить до рекреаційної озелененої зони загального користування.

Відповідно до Правил в межах рекреаційної озелененої зони загального користування передбачається розміщення зелених насаджень загального призначення, рекреаційних установ (готелі, туристські готелі, будинки відпочинку, пансіонати, мотелі), місця короткочасного відпочинку з відповідним обладнанням, пляжі з відповідним обладнанням, видові майданчики, малі архітектурні форми, спортивні майданчики, стадіони, спортивні заклади, зоопарк.

При цьому будівництво комерційних об'єктів - палацу урочистих подій з офісними приміщеннями на вказаній території не передбачено.

Отже, існуючою містобудівною документацією, а саме генеральним планом та вищезазначеними Правилами, а також державними будівельними та санітарними нормами встановлено, що будівництво палацу урочистих подій з офісними приміщеннями в межах вказаної території заборонено.

Статтями 124, 134 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурсних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою статті 134 цього Кодексу.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права, зокрема у разі розташування на земельних ділянках об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що за відповідачем-2 права власності на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_2 у місті Миколаєві не зареєстровано.

При цьому, будівництво комерційного об'єкту - палацу урочистих подій з офісними приміщеннями не відноситься до визначених ст. 134 Кодексу випадків, коди права на земельні ділянки не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Таким чином, всупереч зазначених вимог Земельного кодексу України, земельні торги щодо продажу права на оренду вказаної земельної ділянки в порядку ст. ст. 135-139 Земельного кодексу України не проводились.

Натомість, відповідачем-1 шляхом прийняття оскаржуваного рішення передано в оренду відповідачу-2 земельну ділянку за іншим порядком, що передбачений ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. ст. 152, 153 Земельного кодексу України, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів місцевого самоврядування. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи викладене, суд вважає, що спірне рішення Миколаївської міської ради № 47/46 від 25.06.2010, яким затверджено проект землеустрою та передано ФОП ОСОБА_2 в оренду на 2 роки за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, зарахувавши її до земель іншого призначення (землі поточного будівництва), земельну ділянку площею 2200 кв.м, для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2 у місті Миколаєві, прийняте в порушення чинного законодавств.

За правилами ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За наведеними висновками суду, спірні пункти 22, 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 47/46 від 25.06.2010 є незаконними та підлягають скасуванню.

Позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі № 7729 від 26.07.2010 є похідною від вимоги про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про передання в оренду даної земельної ділянки, а відтак задоволення первісної позовної вимоги тягне за собою задоволення й похідної вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України у разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Взаємне повернення сторонами набутого за договором оренди землі № 7729 від 26.07.2010 є неможливим.

За наведеними висновками суду, спірний договір оренди земельної ділянки від 01.03.2016, визнається судом недійсним на майбутнє.

Статтею 16 Цивільного кодексу України та статтею 152 Земельного кодексу України одним із способів захисту судом цивільного права є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до оскаржуваного рішення ради спірну земельну ділянку надано для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями, за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в межах території населеного пункту міста Миколаєва, розпорядження якими згідно ст. 122 Земельного кодексу України здійснюють сільські, селищні, міські ради.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами статей 34, 36 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Матеріали справи свідчать, що на спірній земельній ділянці будь-які будівлі та споруди відсутні, право власності на об'єкти нерухомого майна, що були б розташовані на цій землі, не визнавалось.

Таким чином, суд не вбачає необхідності в зобов'язані ФОП ОСОБА_2 повернути територіальній громаді в особі Миколаївської міської ради земельну ділянку площею 2200 кв.м з кадастровим номером НОМЕР_2, по АДРЕСА_2 у місті Миколаєві, оскільки фактично вказана земельна ділянка вільна від будь-яких об'єктів нерухомого майна, належних відповідачу-2.

Крім того, суд не вбачає за можливе задоволення позовної вимоги прокурора про передачу земельної ділянки від відповідача-2 відповідачу-1, оскільки вказане суперечить нормам процесуального права.

Враховуючи наведені висновки суду, позов підлягає задоволенню частково.

Судовий збір відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 78, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати незаконним та скасувати пункти 22, 22.1 розділу 1 рішення Миколаївської міської ради № 47/46 від 25.06.2010, яким затверджено проект землеустрою та передано ФОП ОСОБА_2 в оренду на 2 роки за рахунок земель міста, не наданих у власність чи користування, зарахувавши її до земель іншого призначення (землі поточного будівництва), земельну ділянку площею 2200 кв.м, для будівництва палацу урочистих подій з офісними приміщеннями по АДРЕСА_2

3. Визнати недійсним на майбутнє договір оренди земельної ділянки № 7729, укладений між Миколаївською міською радою та ФОП ОСОБА_2, який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центральний ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.08.2010 за № 40, зі змінами та доповненнями.

4. Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20; ідентифікаційний код 26565573) на користь Прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28; ідентифікаційний код 02910048; р/р 0340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) 1600,00 грн. витрат на сплату судового збору.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_3 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь Прокуратури Миколаївської області (54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28; ідентифікаційний код 02910048; р/р 0340, Банк ДКСУ м. Києва, МФО 820172) 1600,00 грн. витрат на сплату судового збору.

6. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 31.07.2017

Суддя Н.О. Семенчук