ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" липня 2017 р.Справа № 916/1264/17

Позивач: Департамент комунальної власності Одеської міської ради

Відповідач: Публічне акціонерне товариство „Укртелеком

Про: виселення з нежитлового приміщення

Суддя Демешин О. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1В довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність, ОСОБА_3 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Департамент комунальної власності Одеської міської ради (далі позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Публічного акціонерного товариства „Укртелеком (далі відповідач) про виселення з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 34,6 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 21.

Відповідач позов не визнав, про що зазначив у відзиві на позов від 12.07.2017 року.

Крім того, відповідач надав суду письмові пояснення про направлення позову до господарського суду м. Києва за підсудністю.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що позов надано до юридичної особи ПАТ „Укртелеком за місцезнаходженням філії: Одеська філія ПАТ „Укртелеком.

З Положення про Одеську філію ПАТ „Укртелеком судом встановлено, що філія не має статусу юридичної особи, але здійснює від імені Товариства функції представництва і захисту інтересів Товариства. Тому, суд не вбачає підстав для направлення справи за підсудністю до господарського суду м. Києва, оскільки частиною четвертою статті 15 ГПК України передбачено, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу. Крім того, спір про виселення фактично є спором про усунення перешкод у користуванні майном, який відповідно до частини третьої статті 16 ГПК України розглядаються господарським судом за місцем знаходження майна.

Під час розгляду справи оголошувалась перерва у судовому засіданні до 28.07.2017 року о 10:00.

В С Т А Н О В И В :

25.06.2012 р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець) та Публічним акціонерним товариством „Укртелеком, в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком (Орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення № 806/Ф/1, згідно з яким Оренда прийняв у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 34,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 21, строком до 30.08.2014 р.

ОСОБА_2 вищевказаний договір було пролонговано на той самий термін и на тих самих умовах, тобто на 2 роки 2 місяці та 5 днів, строком до 05.11.2016 р.

Листом від 11.11.2016 року № 01-13/5205, Департамент повідомив ПАТ „Укртелеком, що термін дії договору оренди закінчився 05.11.2016 року та на новий строк продовжуватися не буде.

Проте, Відповідачем - Публічним акціонерним товариством „Укртелеком, в особі Одеської філії ПАТ „Укртелеком приміщення першого поверху, загальною площею 34,6 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 21 не звільнено.

Відповідач у відзиві на позов, посилається на переважне право перед іншими субєктами господарювання на продовження строку дії договору оренди, встановлене ст. 285 ГК України.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає Об'єктом оренди за Договором, належить до комунальної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 759 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 283 ГК України, встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 3 статті 66 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщення.

Статтею 28 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця.

Зазначене кореспондується зі ст. 396 ЦК України, відповідно до якої особа, яка має речове право на чуже майно (зокрема, право користування), має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Ст. 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

У п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснено, що зі змісту ст.ст. 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Таким чином, Вищезазначений лист Департаменту є повідомленням відповідача про відсутність наміру позивача продовжувати з ним договірні відносини щодо оренди спірного майна, а також доказом заперечення орендодавця на дату закінчення строку договору.

Отже, за приписами ч. 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та ст. 764 ЦК України Договір слід вважати припиненим 05.11.2016 року, а тому спірне приміщення підлягає звільненню Відповідачем на користь Позивача.

Враховуючи наявність листа орендодавця про те, що термін дії договору оренди закінчився 05.11.2016 року та на новий строк продовжуватися не буде посилання відповідача у відзиві на позов на переважне право перед іншими субєктами господарювання на продовження строку дії договору оренди, встановлене ст. 285 ГК України судом до уваги не приймається, оскільки таке право у відповідача дійсно існує, однак, на цей час у звязку із спливом дії вищевказаного договору оренди нежитлового приміщення № 806/Ф/1 від 25.06.2012р. відповідач користується спірним приміщенням без будь-яких правових підстав, хоча відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України був зобовязаний негайно його повернути позивачу у звязку з припиненням вказаного договору.

Суд звертає увагу, що відповідач може захистити своє переважне право на продовження дії договору в разі надання спірного приміщення в оренду іншим особам. Якщо ж позивач має намір використовувати це приміщення для власних потреб переважного права у відповідача на продовження договору оренди не виникає.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, а тому позов підлягає задоволенню, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Публічне акціонерне товариство „Укртелеком (01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 18, код 21560756) з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 34,6 кв.м, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пироговська, 21, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, рахунок № 1909, МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ).

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Укртелеком (01601, м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 18, код 21560756) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, рахунок №1909, МФО 828011 в ГУДКСУ в Одеській області, ) 1600 гривень судового збору

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31 липня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин