ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Справа № 922/523/17

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Корсак В.А. і Селіваненко В.П.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-НАДРА", м. Харків, в особі ліквідатора Жулінського Володимира Борисовича,

на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.02.2017

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2017

у справі № 922/523/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІЯ КОМПАНІ" (далі - ТОВ "АЛІЯ КОМПАНІ"), м. Харків,

до іноземного підприємства "МАЛАХІТ" (далі - ІП "МАЛАХІТ"), м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. товариство з обмеженою відповідальністю "ФІДЕЯ" (далі - ТОВ "ФІДЕЯ"), м. Харків,

2. товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-КОМПАНІ" (далі - ТОВ "АГРО-КОМПАНІ"), м. Харків,

3. Харківський обласний благодійний фонд "ДІАНА" (далі - ХОБФ "ДІАНА"), м. Харків,

4. товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ ДЕЛІЯ" (далі - ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ДЕЛІЯ"), м. Харків,

5. товариство з обмеженою відповідальністю "ДІАДЕМА БАТЕРФЛЯЙ" (далі - ТОВ "ДІАДЕМА БАТЕРФЛЯЙ"), м. Харків,

6. фізична особа ОСОБА_3 (далі - фізична особа ОСОБА_3.), м. Харків,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1. товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-НАДРА" (далі - ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА"), м. Харків,

2. публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"), м. Київ,

про визнання права користування нежитловими приміщеннями та визнання незаконним використання торговельної марки.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "АЛІЯ КОМПАНІ" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ІП "МАЛАХІТ" про: визнання за позивачем права користування нежитловими приміщеннями в літ. "У-2", розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З", розташованою за адресою: АДРЕСА_2; нежитловою будівлею літ. "А-6", розташованою за адресою: АДРЕСА_3; визнання незаконним використання відповідачем торговельної марки, що належить позивачу.

Позов мотивовано тим, що позивач є суборендарем спірних приміщень на підставі чинних договорів суборенди, які укладені з відповідачем, проте позивачу чиняться перешкоди у користуванні орендованим майном ліквідатором ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" Жулінським В.Б. та невідомими особами, що є підставою вимагати у судовому порядку визнання за позивачем права на користування спірними нежитловими приміщеннями. Крім того, відповідачем незаконно використовується торговельна марка, яка належить позивачу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017 порушено провадження у справі № 922/523/17, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017 (суддя Светлічний Ю.В.): задоволено заяву ТОВ "АЛІЯ КОМПАНІ" про забезпечення позову; вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони ІП "МАЛАХІТ" та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" вчиняти будь-які дії щодо використання, розпорядження орендованим майном та щодо перешкоджання орендарям у користуванні нежитловими приміщеннями в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З" загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2, а також нежитловою будівлею літ. "А-6", загальною площею 24 020,14 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2017: задоволено заяву позивача про виправлення описки; виправлено технічну описку в ухвалі господарського суду Харківської області від 13.02.2017 у справі № 922/523/17; пункт 2 резолютивної частини вказаної ухвали викладено у такій редакції: вжити заходи до забезпечення позову шляхом заборони ІП "МАЛАХІТ" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно ОСОБА_4 та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно, Жулінського В.Б. вчиняти будь-які дії щодо використання, розпорядження орендованим майном та щодо перешкоджання орендарям у користуванні нежитловими приміщеннями в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З" загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2, а також нежитловою будівлею літ. "А-6", загальною площею 24 020,14 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3.

15.02.2017 та 16.02.2017 до господарського суду Харківської області від ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" надійшли заяви про скасування заходів до забезпечення позову, які вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017 у справі № 922/523/17. Крім того, у заяві ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" викладено клопотання про залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.02.2017: задоволено заяву ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про залучення останнього до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; задоволено заяви ТОВ "ФІДЕЯ", ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ДЕЛІЯ", ТОВ "АГРО-КОМПАНІ", ХОБФ "ДІАНА", ТОВ "ДІАДЕМА БАТЕРФЛЯЙ", фізичної особи ОСОБА_3 про залучення останніх до участі у справі як третіх осіб; заяви ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" про скасування заходів забезпечення позову задоволено частково; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 13.02.2017 (з урахуванням ухвали від 15.02.2017) у частині заборони ІП "МАЛАХІТ" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно ОСОБА_4 та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно, Жулінського В.Б. вчиняти будь-які дії щодо використання, розпорядження орендованим майном - нежитловими приміщеннями в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З" загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2, а також нежитловою будівлею літ. "А-6", загальною площею 24 020,14 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3; в частині заборони ІП "МАЛАХІТ" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно ОСОБА_4 та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно, Жулінського В.Б. вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання орендарям у користуванні нежитловими приміщеннями в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З" загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2, а також нежитловою будівлею літ. "А-6", загальною площею 24 020,14 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3, ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017, з урахуванням ухвали від 15.02.2017 у справі № 922/523/17 залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково; ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017 змінено; в пункті 2 зазначеної ухвали слова "щодо використання, розпорядження орендованим майно" виключено; в решті ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017 зі справи залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 апеляційну скаргу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" задоволено частково; ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2017 змінено; в пункті 3 зазначеної ухвали слова "щодо використання, розпорядження орендованим майно" виключено; в решті ухвалу господарського суду Харківської області від 15.02.2017 зі справи залишено без змін.

ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" звернулося з апеляційною скаргою (з урахуванням уточнення до апеляційної скарги) на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.02.2017 зі справи, в якій просило зазначену ухвалу скасувати в частині пункту 5 такого змісту: "в частині заборони ІП "МАЛАХІТ" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно ОСОБА_4 та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно, Жулінського В.Б. вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання орендарям у користуванні нежитловими приміщеннями в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З" загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2, а також нежитловою будівлею літ. "А-6", загальною площею 24 020,14 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3, ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017, з урахуванням ухвали від 15.02.2017 у справі № 922/523/17 залишити без змін."

ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" також звернулося з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.02.2017 зі справи, в якій просило зазначену ухвалу скасувати.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 (судді Пелипенко Н.М. - головуючий, Гетьман Р.А., Слободін М.М.) апеляційні скарги ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Харківської області від 16.02.2017 у справі залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" просить ухвалу господарського суду Харківської області від 16.02.2017 та постанову суду апеляційної інстанції від 22.03.2017 зі справи скасувати частково, а саме в частині пункту 5 резолютивної частини ухвали (щодо відмови у скасуванні вжитих заходів до забезпечення позову). Касаційну скаргу мотивовано прийняттям судових актів в оскаржуваній частині з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У відзивах на касаційні скарги ТОВ "АЛІЯ КОМПАНІ" та ІП "МАЛАХІТ" просили залишити судові акти попередніх інстанцій без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Процесуальні підстави для застосування заходів до забезпечення позову визначає стаття 66 ГПК України, згідно з приписами якої господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може унеможливити або утруднити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до статті 67 ГПК України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Господарським судам у застосуванні заходів до забезпечення позову також необхідно враховувати викладене у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", відповідно до пункту 1 якої у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до статті 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

У статті 106 ГПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Зокрема, підлягають оскарженню ухвали про забезпечення позову, скасування забезпечення позову.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 28.04.2010 зі справи № 1-30/2010, Конституційний Суд України дійшов висновку про можливість апеляційного оскарження судового рішення у випадках, коли закон не містить прямої заборони на таке оскарження. Положення процесуального законодавства у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і ухвали про відмову в забезпеченні позову і скасуванні забезпечення позову.

У відповідності до частин першої та другої статті 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

Касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Так, ухвалою господарського суду Харківської області від 16.02.2017, яка залишена без змін постановою апеляційного господарського суду від 22.03.2017, вжиті ухвалою від 13.02.2017 заходи до забезпечення позову скасовані частково; в частині заборони ІП "МАЛАХІТ" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно ОСОБА_4 та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно, Жулінського В.Б. вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання орендарям у користуванні нежитловими приміщеннями в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: АДРЕСА_1; нежитловою будівлею літ. "Г4-З" загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_2, а також нежитловою будівлею літ. "А-6", загальною площею 24 020,14 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_3, ухвалу господарського суду Харківської області від 13.02.2017, з урахуванням ухвали від 15.02.2017 у справі № 922/523/17 залишено без змін.

У винесенні зазначених судових актів попередні судові інстанції виходили, зокрема, з того, що договори оренди, відповідно до яких до відповідача перейшло право передачі спірних приміщень в суборенду, та договори суборенди, які укладені між позивачем та відповідачем, є чинними, доказів їх розірвання або визнання недійсними не надано. Враховуючи вчинення відповідачем та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" дій, що свідчать про наявність перешкод позивачу та третім особам на стороні позивача у використанні суборендованого майна, з метою недопущення порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача, уникнення утруднення чи неможливості виконання рішення суду, вжиті ухвалою від 13.02.2017 (з урахуванням ухвали від 15.02.2017) заходи до забезпечення позову в частині заборони відповідачу та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" чинити дії з перешкоджання у користуванні приміщеннями залишено без змін.

Як зазначено у пункті 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", "враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення. Питання про скасування заходів до забезпечення позову може бути розглянуто господарським судом без виклику сторін та інших учасників судового процесу".

Таким чином, у розгляді питання про наявність чи відсутність підстав для скасування вжитих заходів до забезпечення позову необхідно встановити наявність принаймні однієї з таких обставин: потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову; чи забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Проте судами попередніх інстанцій зазначені обставини з належною повнотою не досліджені, доводи ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА", які викладені у заявах про скасування заходів до забезпечення позову, не спростовані, у зв'язку з чим висновки судів про відсутність підстав для скасування заходів до забезпечення позову в частині заборони ІП "МАЛАХІТ" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно ОСОБА_4 та ТОВ "ХАРКІВ-НАДРА" в особі будь-якого представника, в тому числі, але не виключно, Жулінського В.Б. вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання орендарям у користуванні спірними нежитловими приміщеннями, які вжиті ухвалою місцевого господарського суду від 13.02.2017, з урахуванням ухвали від 15.02.2017, є передчасними.

Статтею 86 названого Кодексу встановлено, що ухвала господарського суду має містити, окрім іншого, мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство (пункт 3 частини другої цієї статті).

Отже, суди попередніх інстанцій припустилися неправильного застосування наведених норм процесуального права, а саме статті 68 та пункту 3 частини другої статті 86 ГПК України, що згідно з частиною першою статті 11110 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових актів в частині відмови у скасуванні вжитих заходів до забезпечення позову з передачею справи у скасованій частині на новий розгляд до місцевого господарського суду.

У такому розгляді суду слід врахувати викладене, з'ясувати обставини, що мають значення у цій справі, дати їм та доводам учасників судового процесу та поданим ним доказам належну правову оцінку і вирішити порушене питання про скасування заходів до забезпечення позову згідно із законом.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11113 ГПК України Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВ-НАДРА" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Харківської області від 16.02.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2017 зі справи № 922/523/17 скасувати в частині відмови у скасуванні вжитих ухвалою господарського суду Харківської області від 13.02.2017 (з урахуванням виправленої описки) заходів до забезпечення позову у справі № 922/523/17, а справу у відповідній частині передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Суддя В. Палій

Суддя В. Корсак

Суддя В. Селіваненко