КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2017 р. Справа№ 910/3932/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Гіневська-Фареник М.О.,

від відповідача: Куцар Х.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. у справі №910/3932/17 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 5"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика"

про стягнення 11996,62 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача основної заборгованості у сумі 5706,01 грн, пені у сумі 5706,01 грн, інфляційної складової боргу у сумі 416,77 грн та 3% річних у сумі 167,83 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. у справі №910/3932/17 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача суму основного боргу у розмірі 4010 грн 25 коп., пеню у розмірі 4010 грн 25 коп., 3% річних у розмірі 58 грн 59 коп., інфляційні втрати у розмірі 340 грн 25 коп. та судовий збір у розмірі 1122 грн 88 коп.

Рішення суду мотивоване неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором №УЖ/Р5-10/29/10/14 від 29.10.2014р. щодо оплати комунальних послуг.

З огляду на положення ст.651, 654 Цивільного кодексу України, ст.202, 188 Господарського кодексу України та п.7.2 договору на надання комунальних послуг №УЖ/Р5-10/29/10/14 від 29.10.2014р., місцевий суд дійшов висновку, що сам по собі факт переходу права власності на квартиру від Відповідача до іншої особи не свідчить про розірвання договору та припинення зобов'язань, що виникають з нього. Таким чином, Відповідач зобов'язаний був оплачувати надані Позивачем послуги у відповідності до умов договору.

Крім того, на підставі встановлення факту існування заборгованості у Відповідача перед Позивачем, місцевий суд дійшов висновку про задоволення вимог Позивача про стягнення з Відповідача пені відповідно до ст.232 Господарського кодексу України, 3% річних та інфляційних втрат відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. у справі №910/3932/17 та відмовити у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що фактично Позивач не надавав Відповідачу комунальні послуги, оскільки Відповідач не є власником квартири №86 по вул. Старонаводницькій, 13 у м. Києві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.07.2017р.

13.07.2017р. Позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач просив залишити рішення місцевого суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

29.10.2014р. між Позивачем та Відповідачем (власник квартири №86, загальною площею 563,8 кв. м, що розташована в будинку №13 по вул. Старонаводницька) був укладений договір на надання житлово-комунальних послуг №УЖ/Р5-10/29/10/14.

Відповідно до п.1.1 договору його предметом є забезпечення Позивачем надання послуг з утримання будинку та прибудинкових територій, а саме: прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: гарячого водопостачання, холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації тощо та здійснення функцій управління будинком №13 по вул. Старонаводницька в місті Києві, при цьому Відповідач уповноважує Позивача здійснювати управління будинком та надає йому право укладати необхідні договори з виконавцями та постачальниками послуг на користування відповідними будинковими мережами і зобов'язується здійснювати своєчасну оплату послуг за встановленими у порядку, визначеному чинним законодавством та договором, тарифами у строки та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.1.2 договору Позивач надає послуги з утримання та управління будинку та прибудинкової території: по утриманню відповідно до встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг, копія якого додається до цього договору по управлінню відповідно до погодженої сторонами ціни (тарифу) даних послуг.

Відповідно до п.7.1 договору сторони погодили, що останній набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом десяти років. Договір вважається продовженим на кожний наступний термін, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово зазначено про розірвання або необхідність перегляду.

За змістом п.7.2 договору його може бути розірвано достроково у разі: переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи; за згодою двох сторін; не виконання умов договору сторонами договору.

01.06.2017р. Відповідач передав квартиру №86 у будинку №13 по вул. Старонаводницька в місті Києві Товариству з обмеженою відповідальністю «Печерські Апартаменти» відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна.

02.06.2017р. право власності на квартиру №86 у будинку №13 по вул. Старонаводницька в місті Києві було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Печерські Апартаменти», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що на думку Позивача, Відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов'язання щодо оплати комунальних послуг за договором №УЖ/Р5-10/29/10/14 від 29.10.2014р. за період з червня 2016р. по 01 серпня 2016р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно з ст.902 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.30 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" державне регулювання цін/тарифів базується на таких основних принципах: 5) відповідності оплати житлово-комунальних послуг їх наявності, кількості та якості.

Як підтверджується матеріалами справи, між Позивачем та Відповідачем, як власником квартири №86 в будинку №13 по вул. Старонаводницька, був укладений договір на надання житлово-комунальних послуг №УЖ/Р5-10/29/10/14 від 29.10.2014р.

Обгрунтовуючи позовні вимоги Позивач вказує, що заборгованість у розмірі 5706,01 грн виникла у Відповідача у зв'язку з несплатою наданих йому житлово-комунальних послуг за червень-серпень 2016 року.

Місцевий суд позовні вимоги задовольнив частково, мотивуючи тим, що Відповідач не скористався своїм правом на розірвання договору, а сам по собі факт переходу права власності на квартиру не свідчить про розірвання договору, та відповідно припинення обов'язку Відповідача оплачувати житлово-комунальні послуги.

Апеляційний суд погоджується з доводами місцевого суду, що укладений сторонами договір житлово-комунальних послуг №УЖ/Р5-10/29/10/14 не розривався. Разом із тим, для виникнення у Відповідача зобов'язання оплатити житлово-комунальні послуги, крім дії договору, має бути в наявності факт надання відповідних житлово-комунальних послуг.

Особливість надання житлово-комунальних послуг полягає у їх безпосередньому зв'язку з жилими або нежилими приміщеннями. Власник жилих або нежилих приміщень зобов'язаний оплачувати витрачені на утримання належних йому приміщень житлово-комунальні послуги, навіть в тому випадку коли він у цих приміщеннях фактично не проживає або ними не користується. Але, його обов'язок оплачувати вказані житлово-комунальні послуги не виникає у разі коли він не є власником відповідних жилих або нежилих приміщень та фактично не користується ними, відповідно вказані послуги не споживає.

Як вбачається з матеріалів справи 01.06.2017р. Відповідач передав квартиру №86 у будинку №13 по вул. Старонаводницька Товариству з обмеженою відповідальністю «Печерські Апартаменти», а 02.06.2017р. право власності на цю квартиру було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Печерські Апартаменти».

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає, що Відповідач з 01.06.2017р. не являється власником та користувачем вказаного житлового приміщення, відповідно не є споживачем спірних житлово-комунальних послуг та вказані послуги у червні-серпні 2017р. Відповідачу фактично не надавались. Відповідно у Відповідача не виникли зобов'язання оплачувати не надані йому житлово-комунальні послуги.

Верховний Суд України у постанові від 30.10.2013р. у справі №6-59цс13 також вказав, що споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню частково, рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. скасуванню в частині задоволення позову, з прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. у справі №910/3932/17 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. у справі №910/3932/17 скасувати в частині задоволення позову.

В цій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 5" відмовити.

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. у справі №910/3932/17 залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада 5" (02068, м. Київ, вул.. А.Ахматової, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" (01004, м. Київ, Бессарабська площа, 5, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн 00 коп.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов