ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р.Справа № 922/1957/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши справу

за позовом Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради, м. Херсон
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів 338 328,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Лебедєв Є.О. за дов. №164 від 19.05.17 року;

відповідача: ОСОБА_4 за дов. б/н від 28.09.16 року.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач) звернулось Херсонське вище училище фізичної культури Херсонської області (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 314820,00 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору №1312-2/П5-16 , укладеного між сторонами 23.12.2016 щодо поставки оплаченого позивачем товару. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 21722,58 грн. пені та 1785,42 грн 3% річних, нарахованих за неналежне виконання взятого на себе зобов'язання. Судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 5074,92 грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 13.06.2017 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 05.07.2017 о 10:30.

05.07.2017р. за вх.№21790 від представника позивача, на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі, разом із супровідним листом до суду надійшли витребувані документи, які суд долучив до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.07.2017 за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 19.07.2017.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 19.07.2017р. (вх.№23233), відповідач зазначив, що він, як продавець по Договору в зазначені договором строки здійснив поставку товару у повному обсязі, та вказаний товар було прийнято відповідальною особою позивача про що свідчить підписана сторонами договору видаткова накладна №1312-2/П5-16 від 23.12.2016. Окремо вказує, що хоча товар і був поставлений позивачу за видатковою накладною, проте з невідомих йому причин фактично товар так і не був залишений Покупцем у місці поставки товару та прийнятий останнім на склад.

Заперечення відповідача разом з доданими до них документами було долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.07.2017 представник позивача позов підтримував у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених ним у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

23.12.2016 р. між Херсонським вищим училищем фізичної культури Харсонської обласної ради (позивач, покупець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач, продавець) було укладено договір №1312-2/П5-16 (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору предметом договору є спортивні товари та інвентар (код закупівлі згідно з ДК 016:2010: 32.30.1 Вироби спортивні, код закупівлі згідно з класифікатором СРV:37400000-2 Спортивні товари та інвентар) зазначений у специфікації (Додаток №1), що є невід'ємною частиною договору.

Ціна Товару погоджується Сторонами та зазначається в специфікаціях та накладних (п.3.1.).

Пунктом 3.2. Договору встановлено загальну суму договору 314820 грн.

Пунктом 5.1. Договору стороним обумовили, що товар повинен бути поставлений у строк, зазначений у договорі, а саме 24 робочих дні з моменту отримання сторонами завіреного належним чином оригіналу даного Договору

Місце поставки товару: Херсоньске вище училище фізичної культури Херсонської обласної ради: вул. Чекістів 2А, Суворовський р-н, м.Херсон.

Відповідно до п.10.1. даний договір набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами і діє до 31.12.2016 року з пріоритетною пролонгацією на наступний рік до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, а в частині оплати - до повного його виконання Сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивачем за платіжним дорученням № 10 від 23.12.2016р. було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 314 820,0 грн., у якості повної оплати товару.

Як зазначає позивач, всупереч вимогам п.5.1.Договору, відповідач не виконав зобов'язання та в установлений договором строк товар, зазначений у Додатку №1 до Договору, згідно специфікації позивачу не поставив.

Пунктом 7.2. Договору сторони встановили, що у випадку порушення умов постачання, оплати товарів винна сторона сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день затримки постачання товарів або оплати за них.

На підставі вищевказаного пункту Договору позивачем було здійснено нарахування пені за невиконання договірних зобов'язань, розмір якої склав 21722,58грн.

Також позивачем було нараховано 3% річних у розмірі 1785,42 грн. з посиланням на приписи ст. 536, 625 ЦК України.

Ретельно дослідивши докази надані сторонами в обґрунтування позовних вимог та заперечень проти позову, з'ясувавши усі фактичні обставини справи та надавши їм правову кваліфікацію, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься видаткова накладна №1312-2/П5-16 (а.с.14) з якої вбачається, що 23.12.2016р. відповідальна особа позивача прийняла поставлений відповідачем товар на суму з ПДВ на 314820,00 грн, про що свідчить відповідний підпис особи про прийняття товару. У видатковій накладній зазначений перелік товарних позицій, їх кількість та ціна.

Відповідно до штампу, який міститься на накладній, зазначена видаткова накладна була зареєстрована в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Херсонській області 23.12.2016р., тобто в день поставки товару.

Як зазначено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012 р. за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ч. 1.ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ст. 689 ЦК України, покупець зобов'язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Пунктом 4.3. Договору сторони встановили, що оплата Товару Покупцем здійснюється шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця, після фактичного отримання товару Покупцем на протязі 5 банківських днів.

Так, із урахуванням вимог, встановлених п.4.3 догору оплата товару позивачем відповідно до платіжного доручення №10 (а.с.11) була проведена у повному обсязі в день його поставки 23.12.2016, що свідчить про те, що товар був прийнятий позивачем без зауважень його невідповідності в кількості та ассортименті, визначеному сторонами у специфікації до договору №1312-2/П5-16. Поставка товару відповідачем відбулася без порушення строків встановлених п.5.1. договору.

Пунктом 6.2.1 Договору встановлений обов'язок відповідача передати товар в кількості та асортименті, що в вказані у специфікації. Датою передачі вважається дата оформлення товарної накладної Покупцем.

Як було вже зазначено вище, на виконання умов договору відповідачем було передано, а позивачем отримано товар, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної № 1312-2/П5-16 від 23.12.2016, яка підписана представниками сторін. Отже, враховуючи умови п.6.2.1. Договору, позовні вимоги позивача з підстав невиконання відповідачем договірних зобов'язань з поставки товару є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи, відповідно, не підлягають задоволенню.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 536, 549, 625, 664, 689 Цивільного кодексу України, ст. 221 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 24.07.2017 р.

Суддя С.Ч. Жельне