ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" липня 2017 р.Справа № 922/6643/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

розглянувши подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Пі Консалтинг", м. Київ
про видачу виконавчого документу

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області звернувся державний виконавець Манерко Дмитро Дмитрович із поданням (вх. 23366 від 20.07.2017 р.) щодо обмеження виїзду боржника за кордон, в якому просить суд про тимчасове обмеження у праві виїзду без вилучення паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон - керівника ТОВ «Ей Пі Консалтинг» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає, що на виконанні у Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться виконавче провадження №53383796 з виконання наказу №922/6643/15 виданого 22.01.2016 р. господарським судом Харківської області щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Пі Консалтинг" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, б. 9, корп. 91, оф. 8, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (61166, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованості за договором купівлі-продажу товарів № 6-П від 10.12.2013 року у розмірі 88 795,77 грн. та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 4 082,01 грн.; судових витрат, пов'язаних з вирішенням спору третейським судом, які складаються з третейського збору у розмірі 4 715,12 грн.

Вказане подання державного виконавця обґрунтовано з посиланням на ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 5 частини першої статті 6, пункт 8 статті 19, пункт 4 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу України», статтю 377-1 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши подання державного виконавця, суд вважає за необхідне відмовити у його прийнятті з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 19 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів. (Законом України «Про Вищу раду правосуддя» від 21.12.2016 №1798-VIII у пункті 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» слова «який видав виконавчий документ» виключено).

Положеннями Господарського процесуального кодексу України не передбачено процесуального порядку та повноваження господарського суду щодо прийняття та розгляду звернення (подання) Державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Фізичної особи-підприємця, яка була стороною у господарській справі, з метою забезпечення виконання наказів господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 Цивільного процесуального кодексу України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується судом за правилами цивільного судочинства в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України, яка міститься у гл. VI ЦПК України "Процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)". Інші процесуальні кодекси - Господарський процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України та Кримінальний процесуальний кодекс України - не містять відповідних норм у розділах, що регулюють вирішення процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень, ухвалених за нормами цих кодексів.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що вирішення судом питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК, та за поданням державного виконавця на підставі п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у зв'язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 62, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду подання державного виконавця Манерко Дмитра Дмитровича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа (вх. 2336 від 20.07.2017 р.).

Додаток (заявнику): подання та додані до нього документи на 25 арк.

Суддя Л.С. Лаврова