РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017Справа №910/8432/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне

акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна

Іншуранс Груп"

про відшкодування шкоди в сумі 26 264,31 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третя особа: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Просто-Страхування" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (відповідач) про відшкодування шкоди в сумі 26 264,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору страхування № 1601784 серії PKS від 19.10.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" позивач просить стягнути з останнього невиплачену суму страхового відшкодування у розмірі 26264,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8432/17, розгляд справи призначено на 15.06.2017.

15.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 залучено до участі у справі №910/8432/17 третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" та відкладено розгляд справи на 18.07.2017.

29.06.2017 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

18.07.2017 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшли пояснення по справі.

Представник позивача в судове засідання 18.07.2017 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 15.06.2017.

Представник відповідача в судове засідання 18.07.2017 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №952.

Представник третьої особи також в судове засідання 18.07.2017 не з'явився, проте надав пояснення по справі.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Оскільки, відповідач не скористався належним йому процесуальними правами, зокрема на подання відзиву на позовну заяву та будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті відповідачем суду не надано, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 18.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 691655 про дорожньо-транспортну пригоду, 22.10.2016 в м. Києві по вул. Столичне шосе 23 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: Volvo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та BMW 530d державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 пункту 2.3. б), 12.1., п. 13.1. Правил дорожнього руху України та водієм транспортного засобу Volvo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 пункту 2.3. б), 12.1., п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2016 по справі №752/18136/16-п, встановлено, що ОСОБА_2 22.10.2016 о 14 год. 00 хв. по Столичному шосе 23, керуючи автомобілем Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW 530d державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору № 1601784 серії PKS від 19.10.2016 укладеного з ТОВ "Аміго Сервіс Груп" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу BMW 530d державний реєстраційний номер НОМЕР_3 були застраховані в позивача (строк дії договору з 20.10.2016 по 19.10.2017).

Відповідно до рахунку-фактури №СФ-0000187 від 01.11.2016, вартість ремонтних робіт автомобіля BMW 530d державний реєстраційний номер НОМЕР_3 становить 52008,62 грн.

У відповідності до страхового акту №116701 від 23.12.2016 позивач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 51508,62 грн. шляхом зарахування частини страхового відшкодування у сумі 28 290,60 грн. в рахунок сплати недоплаченої частини страхової премії та перерахування згідно із платіжним дорученням №22732 від 14.12.2016 решти суми страхового відшкодування у розмірі 23218,02 грн. на рахунок ремонтної організації.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/9139631, термін дії з 11.09.2016 по 10.09.2017).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100000,00 грн. та франшизу у розмірі 510,00 грн.

Відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком у сумі 25244,31 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 26264,31 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору серії № 1601784 серії PKS від 19.10.2016, внаслідок настання 22.10.2016 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 51508,62 грн. шляхом зарахування частини страхового відшкодування у сумі 28 290,60 грн. в рахунок сплати недоплаченої частини страхової премії та перерахування згідно із платіжним дорученням №22732 від 14.12.2016 решти суми страхового відшкодування у розмірі 23218,02 грн. на рахунок ремонтної організації.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Як встановлено судом, у відповідності до довідки № 691655 дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 пункту 2.3. б), 12.1., п. 13.1. Правил дорожнього руху України та водієм транспортного засобу Volvo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, ОСОБА_3 пункту 2.3. б), 12.1., п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2016 по справі №752/18136/16-п, встановлено, що ОСОБА_2 22.10.2016 о 14 год. 00 хв. по Столичному шосе 23, керуючи автомобілем Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем BMW 530d державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.11.2016 по справі №752/18137/16-п, встановлено, що 22.10.2016 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем Volvo, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в м. Києві по вул. Столичне шосе 23, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого спричинив зіткнення з автомобілем Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Отже, у відповідності до довідки про дорожньо-транспортну пригоду та постанов Голосіївського районного суду м. Києва від 19.12.2016 по справі №752/18136/16-п, від 17.11.2016 по справі №752/18137/16-п, водій автомобіля Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1 скоїв зіткнення тільки з автомобілем BMW 530d державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Opel державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу №АІ/9139631, обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Як встановлено судом, позивач визначив розмір страхового відшкодування на підставі рахунку ремонтної організації, що узгоджується із умовами договору та приписами Закону України "Про страхування".

Доказів в підтвердження наявності підстав для здійснення вирахування фізичного зносу матеріали справи не містять та відповідачем суду не надано.

За таких обставин, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у сумі страхового відшкодування в розмірі 51508,62 грн., тобто у межах фактичних затрат.

Згідно із ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем, у відповідності до ст. 33-34 ГПК України, не надано суду жодних доказів в спростування вартості ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу.

Судом встановлено, що частина належного до виплати страхового відшкодування в розмірі 25244,31 грн. була виплачена відповідачем позивачу. Отже, заборгованість відповідача по страховому відшкодуванню по страховому випадку, що стався 22.10.2016 становить 26264,31 грн. (51508,62 - 25244,31).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Полісом №АЕ/6169802 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 100 000 грн., франшиза за даним полісом 510,00 грн.

З розрахунку розміру позовних вимог вбачається, що позивачем не здійснено вирахування франшизи у розмірі 510,00 грн.

Отже, до відшкодування за вирахуванням франшизи підлягає сума у розмірі 25754,31 грн. (26264,31 грн. - 510,00 грн.).

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (01133, м. Київ, бульвар Лесі України, будинок 9; ідентифікаційний код 20113829) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вулиця Герцена, будинок 10, ідентифікаційний код 24745673) страхове відшкодування у сумі 25754,31 та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1568,93 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2017.

Суддя С.О. Турчин