ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
25 липня 2017 рокуСправа №921/282/16-г/17
РІШЕННЯ

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль

до відповідача: Тернопільської міської ради, м.Тернопіль

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Комунального підприємтсва "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя", м.Тернопіль;

2) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Тернопіль

про визнання недійсним рішення міської ради та визнання недійсним договору суборенди землі

за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Станович Н.Р., довіреність №15-43/01 від 16.05.2016;

третьої особи-1: не з'явився;

третьої особи-2: ОСОБА_4, довіреність №б/н від 16.09.2015.

В судовому засіданні присутнім учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 27, 811 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Позивач - фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м.Тернопіль, звернувся 16.05.2016 (згідно відтиску штампу вхідної кореспонденції канцелярії господарського суду вх.№310 від 16.05.2016) до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради, м.Тернопіль, про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради №6/31/107 від 26.04.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0480га для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФО-П ОСОБА_1." в частині надання прав КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" передачі земельної ділянки, площею 0,0254га, по АДРЕСА_2 в суборенду та визнання недійсним договору суборенди землі від 06.03.2014, укладеного між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2.

Ухвалою господарського суду від 19.05.2016 порушено провадження у справі; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: комунальне підприємство "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя", м.Тернопіль; фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, м.Тернопіль; витребувано від сторін додаткові документи, судове засідання призначено на 31.05.2016, з неодноразовим відкладенням в порядку ст.77 ГПК України. Окрім того, з урахуванням клопотання представника позивача без номеру від 14.07.2016 (вх.№13398 від 14.07.2017) ухвалою суду від 14.07.2016 строк розгляду спору у даній справі продовжено на 15 днів, в порядку ст.69 ГПК України.

Також, в ході розгляду справи судом згідно ухвали суду від 16.06.2016 з метою встановлення порядку формування спірної земельної ділянки, загальною площею 0,0480га та її подальшого розподілу на дві окремі ділянки, в порядку ст.38 ГПК України, зобов'язано державне підприємство "Тернопільгеодезцентр" надати примірник проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, виготовлений ДП "Тернопільгеодезцентр" у 2013 році на замовлення КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, котрий затверджено рішенням Тернопільської міської ради від 26.04.2013 №6/31/107. Судом уповноважено представника Тернопільської міської ради Становича Н.Р на отримання даного доказу, та в подальшому згідно супровідного листа без номеру та дати (вх.№12881 від 05.07.2016) його долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 14.07.2016 провадження у даній справі в порядку ч.1ст.79 ГПК було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі №921/941/15-г/13, порушеній за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль до Тернопільської міської ради, м.Тернопіль, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Тернопіль та Комунального підприємства "Об'єднання парків культури та відпочинку м.Тернополя", м.Тернопіль, предметом розгляду якої було (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.№14187 від 28.07.2016): визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міської ради від 18.08.2015 №6/61/214 "Про відмову в наданні земельної ділянки, площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1."; визнання за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480га, в тому числі земельною ділянкою, площею 0,0254га, кадастровий НОМЕР_1 та земельною ділянкою, площею 0,0226га, кадастровий НОМЕР_2, розташованих за адресою: АДРЕСА_2; визнання такими, що припинили дію договору оренди землі від 07 червня 2013 року, укладеного між Тернопільською міською радою, КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,0226га за кадастровим НОМЕР_1 та договору оренди землі від 07 червня 2013 року, укладеного між Тернопільською міською радою, КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" на земельну ділянку, загальною площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_2, а також договору суборенди землі від 06 березня 2014 року, укладеного між КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_2; зобов'язання Тернопільську міську раду укласти з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480га, в тому числі: земельної ділянки, площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_2 та земельної ділянки, площею 0,0226га за кадастровим НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2, строком на 10 років, оскільки, дана справа є пов'язаною за характером позовних вимог із справою №921/941/15-г/13.

Зважаючи на усунення обставин, що стали підставою для зупинення провадження у даній справі (02.06.2017 згідно постанови Вищого господарського суду України постанову Львівського апеляційного господарського суду залишено без змін), враховуючи клопотання представника ФОП ОСОБА_2 без номеру та дати (вх.№12359 від 09.06.2017) ухвалою суду від 10.07.2017 провадження у справі №921/282/16-г/17 поновлено; судове засідання призначено на 25.07.2017.

В ході розгляду спору представник позивача, присутній в судових засіданнях 14.06.2016, 14.07.2016, позовні вимоги підтримав повністю із підстав, зазначених у позові з посиланням на долучені до справи документи. В судове засідання 25.07.2017 представник позивача не з'явився, будь-яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України не заявив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до правил ст.64 ГПК України, шляхом направлення на адресу місця проживання ФОП ОСОБА_1, зазначену в позовній заяві та Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21946906 від 19.05.2016 (АДРЕСА_1, 46003) ухвали про поновлення провадження у справі від 10.07.2017.

Відповідач згідно поданого відзиву на позов (вх.№11041 від 31.05.2016) просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись серед іншого на те, що відповідно до рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013 №6/31/107 комунальному підприємству "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 надано в користування земельну ділянку, площею 0,0226га, а також надано комунальному підприємству "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" земельну ділянку, площею 0,0254га, в оренду терміном на 10 років для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2. В подальшому на виконання рішення міської ради 07.06.2013 було укладено два договори оренди землі: на земельну ділянку, площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3) для спільного користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 (договір зареєстрований 20.12.2013 за №5089) та на земельну ділянку, площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_4) для користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" (договір зареєстрований 20.12.2013 за №5090). Згідно рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 11.09.2013 №985 комунальним підприємством "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" безоплатно передано на баланс Управління обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради нежитлове приміщення, площею 23,4м2, за адресою: АДРЕСА_2. В подальшому дане приміщення за договором купівлі-продажу від 04.06.2014 перейшло у власність ФОП ОСОБА_1 Відтак, позивач як власник нежитлового приміщення, загальною площею 97,6м2 (74,2м2+23,4м2), набув права землекористування лише на земельну ділянку, площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3), на якій розташована належна підприємцю нерухомість. У зв'язку з цим, Тернопільською міською радою 18 серпня 2015 року прийнято рішення №6/61/214, яким відмовлено у наданні позивачу земельної ділянки, площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_4) в оренду, терміном на десять років для обслуговування нежитлового приміщення за адресою АДРЕСА_2. При цьому міською радою взято до уваги, що Тернопільським міськрайонним судом у справі №607/18931/14-а від 24.12.2014 встановлено, що на земельній ділянці, площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_4) відсутні об'єкти нерухомості, які належать ФОП ОСОБА_1 на праві власності.

В судовому засіданні 25.07.2017 представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, додатково зазначив, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2017 підтверджено, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0254га за кадастровим номером НОМЕР_4 в оренду КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та подальша передача даної земельної ділянки в суборенду ФОП ОСОБА_2 жодним чином не порушує права ФОП ОСОБА_1, оскільки на спірній земельній ділянці не знаходиться нерухоме майно, що належить позивачу у справі; в той час, для обслуговування викупленої нерухомості їй надано в орендне користування земельну ділянку, площею 0,0226га за кадастровим НОМЕР_5.

КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" (третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача), згідно поданого письмового відзиву на позов №302/04 від 13.06.2016 (вх.№11889 від 14.06.2016) та його уповноважений представник, присутній у судовому засіданні 14.06.2016 позовні вимоги заперечив зазначивши, що земельна ділянка, площею 0,0254га по АДРЕСА_2 в м.Тернополі надана в орендне користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" згідно рішення міської ради №6/31/107 від 26.04.2013 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0480га для обслуговування нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1.". В свою чергу до ФОП ОСОБА_1, як власника викуплених нежитлових приміщень згідно договору купівлі-продажу від 04.06.2014, перейшло виключне право на користування земельною ділянкою, площею 0,0226га. Тому, передача спірної земельної ділянки в оренду КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та її подальша передача в суборенду ОСОБА_2 жодним чином не порушують права позивача у справі. В судове засідання 25.07.2017 представник КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" не з'явився, будь-яких клопотань не заявив. Про дату час та місце розгляду справи був повідомлений у відповідності до норм ст.64 ГПК України.

Також, в ході розгляду спору представником третьої особи-2 подано відзив на позовну заяву (вх.№10920 від 27.05.2016), згідно якого ФОП ОСОБА_2 позов не визнав, з підстав, наведених у відзиві. В судовому засіданні 25.07.2017 представник ФОП ОСОБА_2 підтримавши заперечення представника Тернопільської міської ради просив суд відмовити в позові. Окремо звернув увагу на висновки судів апеляційної та касаційної інстанцій у справі №921/941/15-г/13 в частині прав позивача на спірну земельну ділянку.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додатково подані документи, заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, господарський суд встановив таке.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 20.04.2011 у справі №15/6/5022-256/2011 визнано за ФОП ОСОБА_1 право власності на частину нежитлового приміщення, площею 74,2кв.м. (відповідно до технічного паспорта на громадський будинок від 18.07.2011), що знаходиться по АДРЕСА_2 у м.Тернополі (Витяг про державну реєстрацію прав №30767315 від 27.07.2011, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №5697938 від 04.06.2014).

Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.12.2011 та Витягу про державну реєстрацію прав №32671393 від 26.12.2011 інша частина нежилого приміщення - закладу громадського харчування, площею 23,4кв.м. за вказаною адресою знаходилася у комунальній власності Тернопільської міської ради.

26.04.2013 Тернопільською міською радою прийнято рішення №6/31/107 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0480га для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1, яким:

- затверджено КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,0480га для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2;

- надано КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 в оренду терміном на десять років земельну ділянку, загальною площею 0,0480га: в тому числі земельну ділянку площею 0,0226га (кадастровий НОМЕР_5) - КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1, земельну ділянку площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_6) - КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2, з можливістю передачі зазначеної земельної ділянки в суборенду;

- зобов'язано КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 в двомісячний термін зареєструвати право оренди на земельну ділянку у встановленому законом порядку.

Згідно затвердженого Проекту землеустрою на земельній ділянці, площею 0,226га, що проектувалася до відведення, знаходиться нежитлове приміщення - заклад громадського харчування, загальною площею 23,40кв.м., що знаходиться у власності Тернопільської міської ради та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Загальна площа двох земельних ділянок, які проектуються для відведення, становить 0,0480га. Відповідно, складеним проектом землеустрою передбачено передачу в оренду КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 0,0226га, а земельну ділянку, площею 0,0254га - в оренду КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя". Згідно Висновків Головного управління Держземагентсва у Тернопільській області №03-31/1192/94 від 22.04.2013 (а.с.138) та Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №710/14 від 16.04.2013 (а.с.139) про погодження Проекту землеустрою на земельній ділянці, що підлягала поділу та подальшого виділення в оренду, загальною площею 0,0480га збудовано нежитлові будівлі, встановлені металеві контейнери, мощення.

На підставі вказаного рішення, 07.06.2013 між Тернопільською міською радою, як Орендодавцем, та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя", як Орендарем, та ФОП ОСОБА_1, як Орендарем, укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться у м.Тернополі за адресою АДРЕСА_2, кадастровий НОМЕР_5, загальною площею 0,0226га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях (п.п.1, 2 договору).

Згідно пункту 8 договору, останній укладено терміном на десять років з 26.04.2013 до 26.04.2023.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним №15599886 від 27.12.2013 право оренди землі було зареєстровано у встановленому порядку 27.12.2013 (а.с.19).

В подальшому, 06.02.2014 між Тернопільською міською радою як Орендодавцем, та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя", як Орендарем та ФОП ОСОБА_1, як Орендарем, підписано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою внесено зміни в договір в частині нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, відповідно виклавши п.п.5, 9 договору в новій редакції.

Також, 07.06.2013 на підставі рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013 №6/31/107 між Тернопільською міською радою, як Орендодавцем та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя", як Орендарем, укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого Орендодавець надав, а Орендар прийняв строком на 10 років (з 26.04.2013 до 26.04.2023) в платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях, загальною площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_7, розташовану за адресою: АДРЕСА_2, м.Тернопіль, на якій знаходяться нежитлові приміщення (п.п.1, 2, 3, 4, 8 договору оренди землі).

Вказаний договір підписано представниками сторін та зареєстровано в книзі записів засвідчення факту реєстрації 20.12.2013 за №5090, що вбачається з Інформаційних довідок з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за індексними №№67906031, 67908520 від 13.09.2016.

Згодом, 06.03.2014 між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" як Орендарем та ФОП ОСОБА_2 як Суборендарем, укладено спірний договір суборенди землі, за змістом якого орендар на підставі рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013 №6/31/107 надав, а Суборендар прийняв в строкове (на термін дії договору оренди землі) платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, м.Тернопіль, кадастровий НОМЕР_7, загальною площею 0,0254га, в тому числі землі, які використовуються в комерційних цілях.

Також, 04.06.2014 між Управлінням обліку та контролю за використанням комунального майна Тернопільської міської ради як Продавцем та ФОП ОСОБА_1 як Покупцем укладено договір купівлі-продажу, згідно якого позивачем придбано нежитлове приміщення, загальною площею 23,4кв.м., розташоване за адресою: м.Тернопіль, АДРЕСА_2 (згідно довідки №148/04 від 29.03.2013 дане приміщення перебувало на балансі КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя"). Вказаний договір нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №438; інформацію внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Додатково Витяг про державну реєстрацію прав №30767315 від 27.07.2011, Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за індексним №22565415 від 04.06.2014 та №5697938 від 04.07.2013, Інформаційні довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за індексними №№67906031, 67908520 від 13.09.2016 свідчать, що за адресою: м.Тернопіль, АДРЕСА_2, у власності ФОП ОСОБА_1 перебуває нежитлове приміщення, заклад громадського харчування, загальною площею 97,6м2 (23,4м2 та 74,2м2), тобто позивач у справі став єдиним власником нежитлової будівлі по АДРЕСА_2 у м.Тернополі.

Зважаючи на перехід права власності на нежитлові приміщення по АДРЕСА_2 у м.Тернополі до ФОП ОСОБА_1, остання зверталася до Тернопільської міської ради з клопотанням надати в орендне користування додатково земельну ділянку, площею 0,0254га, кадастровий номер НОМЕР_4, вважаючи, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0480га, розроблявся з метою обслуговування даного нежитлового приміщення.

Матеріали справи свідчать, що спір щодо розгляду питання про надання в оренду ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0254га за кадастровим номером НОМЕР_4, для обслуговування належної підприємцю на праві приватної власності нежитлової будівлі був предметом розгляду в межах адміністративної справи №607/18931/14-а. На виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 24.12.2014 у вказаній справі Тернопільською міською радою 18.08.2015 прийнято рішення за №6/61/214 про відмову в наданні ФОП ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0254га в оренду.

Однак, позивач у справі вважає, що оскільки він став єдиним власником нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 у м.Тернополі, то в силу приписів ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України до нього перейшло право орендного користування не лише земельної ділянки, площею 0,0226га, на якій розташовані нежитлові приміщення, а й земельної ділянки, площею 0,0254га по АДРЕСА_2, сформованої за проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого рішенням міської ради №6/31/107 від 26.04.2013, та переданої в оренду КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя". ФОП ОСОБА_1 вважає, що рішенням Тернопільської міської ради від 26.04.2013 №6/31/107, яким зокрема, комунальному підприємству "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" надано в орендне користування земельну ділянку, площею 0,0254га по АДРЕСА_2 з правом передачі її в суборенду та укладенням 06.03.2014 на підставі даного рішення міськради, договору суборенди даної земельної ділянки з ФОП ОСОБА_2, порушуються її права на отримання в оренду, в силу закону, спірної земельної ділянки.

Наведені обставини послугували підставою звернення ФОП ОСОБА_1 до суду з позовом про визнання недійсним рішення Тернопільської міської ради від 26.04.2013 №6/31/107 в частині надання комунальному підприємству "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" з правом передачі спірної земельної ділянки в суборенду та визнання договору суборенди землі недійсним.

Між тим, у пов'язаній справі №921/941/15-г/13 рішенням Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 задоволено частково позовні вимоги ФОП ОСОБА_1, а саме: визнано незаконним та скасовано рішення Тернопільської міської ради від 18.08.2015 №6/61/214 "Про відмову в наданні земельної ділянки площею 0,0254 га за адресою АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1."; визнано за ФОП ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480га, в тому числі земельною ділянкою, площею 0,0254га кадастровий НОМЕР_2 та земельною ділянкою, площею 0,0226га кадастровий НОМЕР_1, за адресою м.Тернопіль, АДРЕСА_2; визнано припиненим (таким, що припинив дію) договір оренди землі від 07.06.2013, укладений між Тернопільською міською радою та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" і ФОП ОСОБА_1 на земельну ділянку, загальною площею 0,0226 га кадастровий НОМЕР_1, зареєстрований в Книзі записів засвідчення факту реєстрації за №5089 від 20.12.2013; визнано припиненим (таким, що припинив дію) договір оренди землі від 07.06.2013, укладений між Тернопільською міською радою та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" на земельну ділянку, загальною площею 0,0254га, кадастровий НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів засвідчення факту реєстрації за №5090 від 20.12.2013; визнано припиненим (таким, що припинив дію) договір суборенди землі від 06.03.2014, укладений між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" і ФОП ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,0254га кадастровий НОМЕР_2, зареєстрований в Книзі записів засвідчення факту реєстрації, про що вчинено запис за №5138 від 12.03.2014. В задоволенні решти позову (про зобов'язання Тернопільську міську раду укласти з ФОП ОСОБА_1 договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480га в тому числі земельної ділянки, площею 0,0254 га (кадастровий НОМЕР_2) та земельної ділянки, площею 0,0226га (кадастровий НОМЕР_1) за адресою: м.Тернопіль, АДРЕСА_2 строком на 10 років) - відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2017 у справі №921/941/15-7/17, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2017, рішення Господарського суду Тернопільської області частково скасовано. В задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради №6/61/214 від 18.08.2015; про визнання права користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0480га за адресою: м.Тернопіль, АДРЕСА_2; про визнання такими, що припинили дію договори оренди землі від 07.06.2013 та договір суборенди землі від 06.03.2014 - відмовлено. В частині позовної вимоги про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки, загальною площею 0,0480га за адресою м.Тернопіль, АДРЕСА_2, строком на 10 років, рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 залишено без змін.

Скасовуючи рішення Господарського суду Тернопільської області від 13.09.2016 суд апеляційної інстанції, з яким погодився Вищий господарський суд України у постанові від 02.06.2017, вказав, що: позивачем не надано суду доказів, які б свідчили, що на земельній ділянці, площею 0,0254га знаходяться об'єкти нерухомого майна, які належать на праві власності ФОП ОСОБА_1, а отже, прийнятим рішенням органу місцевого самоврядування від 18.08.2015 №6/61/214, яке було предметом спору (про відмову у наданні земельної ділянки, площею 0,0254га), жодне право позивача, яке б підлягало судовому захисту не порушено; проект відведення не є підставою для визнання права користування земельною ділянкою, оскільки такою підставою, згідно з чинним законодавством, є укладений та зареєстрований договір оренди земельної ділянки; ФОП ОСОБА_1 ставши власником усього об'єкту нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3), в силу приписів норми ст.120 Земельного кодексу України, набув право користування земельною ділянкою, на якій розміщений заклад громадського харчування на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача - КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя", а саме згідно договору оренди землі від 07.06.2013 (земельна ділянка, площею 0,0226га). А відтак, за відсутності знаходження на спірній земельній ділянці, площею 0,0254га об'єктів нерухомого майна, які належать на праві власності ФОП ОСОБА_1, оспорюваним рішенням органу місцевого самоврядування, яке було предметом спору у справі №921/941/15-г/13, право позивача, яке б підлягало судовому захисту не порушено. Дані обставини мають преюдиціальне значення при вирішенні даного господарського спору та, згідно приписів ст.35 ГПК України, не підлягають доказуванню заново.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності, господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу із застосуванням передбачених законом або договором способів захисту порушеного права.

Частиною 2 ст.19 Конституції України, ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон про місцеве самоврядування) встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 23 ГК України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами. Органи місцевого самоврядування можуть здійснювати щодо суб'єктів господарювання також окремі повноваження органів виконавчої влади, надані їм законом.

Відносини органів місцевого самоврядування з суб'єктами господарювання у випадках, передбачених законом, можуть здійснюватися також на договірних засадах.

У разі порушення органами і посадовими особами місцевого самоврядування прав чи інтересів суб'єктів господарювання, що охороняються законом, як і при порушенні законних інтересів місцевого самоврядування суб'єктами господарювання, сторони цих відносин мають право звернутися за їх захистом до суду.

Згідно зі статтею 21 ЦК України, статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно п. 2 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26 січня 2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з визнанням недійсним актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Згідно зі ст.13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч.1 ст.124 ЗК України, ст. 16 Закону України "Про оренду землі").

Пунктом 34 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи до 2014 року за адресою: АДРЕСА_2, у приватній власності ФОП ОСОБА_1 перебувало нежитлово приміщення, площею 74,2кв.м., а інша частина даного приміщення, площею 23,4кв.м., - у комунальній власності Тернопільської міської ради.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.134 ЗК України земельні ділянки комунальної власності, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, підлягають передачі в користування за розробленим проектом землеустрою.

Проект відведення земельної ділянки не є правовстановлюючим документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків, а лише невід'ємною частиною договору оренди земельної ділянки (ч. 4 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" в редакції станом на момент виготовлення проекту землеустрою).

26 квітня 2013 року Тернопільська міська рада прийняла рішення за №6/31/107 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0480 для обслуговування нежитлових приміщень за адресою АДРЕСА_2 КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_1.", яким надала:

- КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку, площею 0,0226га,

- КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" земельну ділянку, площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_6).

У висновку Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки №710/14 від 16.07.2013 (а.с.139) зазначено, що на земельній площі 0,048га збудовано нежитлові будівлі, встановлені металеві контейнери, мощення.

Зі змісту Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (інвентарний №976) вбачається, що саме на земельній ділянці, площею 0,0226га, знаходиться нежиле приміщення (заклад громадського харчування), що знаходився у власності у власності ФОП ОСОБА_1

Згідно плану відведення земельної ділянки, земельна ділянка, площею 0,0254га вільна від об'єктів нерухомості, за винятком об'єкта "пункту прийом макулатури".

У зв'язку з цим, 07.06.2013 Тернопільська міська рада уклала два договори оренди землі, згідно умов яких в оренду було передано земельну ділянку, площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3) для спільного користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1 та земельну ділянку, площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_4) лише для КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя".

При цьому, укладаючи договір оренди земельної ділянки, площею 0,0254га, сторони договору передбачили право орендаря передати дану земельну ділянку в суборенду третій особі.

Право на оренду і відповідне користування земельною ділянкою виникає на підставі укладеного у встановленому законом порядку договору оренди, за яким між сторонами виникають відповідні права та обов'язки.

Таким чином, суд констатує, що підставою для визнання права користування земельною ділянкою, згідно з чинним законодавством, є укладений та зареєстрований договір оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що у 2014 році ФОП ОСОБА_1 придбала у власність решту нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_2, м.Тернопіль, площею 23,4кв.м., ставши єдиним власником будівлі, загальною площею 97,6кв.м (23,4кв.м. та 74.2кв.м.).

За змістом ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до приписів ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти.Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Згідно зі ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстровано одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ст.120 ЗК України, особа яка набула права власності на будівлю чи споруду стає користувачем земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому користувачу.

В свою чергу, спеціальною нормою земельного законодавства у сфері орендних правовідносин (частина 3 ст.7 Закону України "Про оренду землі") визначено, що до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

З огляду на наведені норми закону, суд доходить висновку, що набуваючи за рішенням суду у 2011 році право власності на нежитлове приміщення, площею 74,2кв.м., а також згідно умов договору купівлі-продажу у 2014 році на решту приміщення, площею 23,4 кв.м за адресою: АДРЕСА_2, до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій воно розміщене, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача - КП "Об'єднання парків культури та відпочинку м.Тернополя", тобто на праві користування (оренди).

Втім, позивач звертаючись до суду з даним позовом стверджує, що для обслуговування нежитлових приміщень по АДРЕСА_2 йому підлягає виділенню ціла земельна ділянка, загальною площею 0,0480га та, оскільки, на час прийняття міською радою рішення №6/31/107 від 26.04.2013, у власності ФОП ОСОБА_1 перебувало нежитлове приміщення лише площею 74,20кв.м., а у Тернопільської міської ради - площею 23,4кв.м., то відповідно було виділено дві земельні ділянки: площею 0,0226га та площею 0,0254га, що в сукупності складає 0,0480га, у зв'язку з чим було укладено два договори оренди земельних ділянок.

На переконання позивача у справі, в силу норм ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України після придбання підприємцем цілої будівлі (97,6кв.м.) до неї перейшло право користування двома земельними ділянками (0,0480га), тобто земельною ділянкою, площею 0,0226га, та земельною ділянкою, площею 0,0254га, тому просить визнати недійсним рішення Тернопільської міської ради №6/31/107 від 26.04.2013 в частині можливості КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" передавати в суборенду земельну ділянку, площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_7, та договору суборенди від 06.03.2014, укладеного між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_2, оскільки вони порушують її право як землекористувача.

Способи захисту прав на земельні ділянки закріплені у главі 23 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Для з'ясування питання ідентифікації земельної ділянки, стосовно якої органом місцевого самоврядування прийнято оскаржуване рішення, судом проаналізовано ряд документів наявних у матеріалах справи, зокрема дані Державного земельного кадастру щодо місця її розташування, включаючи застосування просторових координат і кадастрових номерів, встановлених у межах кадастрового зонування, а також правового режиму земельної ділянки, класифікації, кількісної та якісної її характеристик. В зв'язку з чим, суд дійшов висновку, що площа земельної ділянки, яка була виділена для обслуговування об'єкта нерухомості, що належить на праві приватної владності позивачу у справі, становить 0,0226га.

Як вже зазначалося, на підставі рішення Тернопільської міської ради №6/31/107 від 26.04.2013 сформовано дві різні земельні ділянки, відповідно видано два Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: НВ-013 на земельну ділянку, площею 0,0226га з об'єктом нерухомості (закладу громадського харчування) під кадастровим номером НОМЕР_3; та Витяг НВ-012 на земельну ділянку, площею 0,0254га без об'єктів нерухомості, (розміщений пункт "прийом макулатури") під кадастровим номером НОМЕР_4. Тому, 07.06.2013 було укладено два договори оренди землі, згідно умов яких в оренду було передано: 1) земельну ділянку, площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3) для спільного користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_1; 2) земельну ділянку, площею 0,0254га (кадастровий номер НОМЕР_4) лише для КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя".

Доказів розгляду на пленарному засіданні сесії ради питання про надання в оренду земельної ділянки, загальною площею 0,0480га лише позивачу останнім не надано і матеріали справи таких не містять.

Згідно встановлених судами обставин під час розгляду справи № 921/941/15-г/13 з'ясовано, що ФОП ОСОБА_1, набувши у власність весь об'єкт нерухомості, який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3) на підставі ст.120 Земельного кодексу України має право користуватися земельною ділянкою, на якій розміщений даний заклад громадського харчування, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, а саме згідно договору оренди землі від 07.06.2013, зареєстрованого 27.12.2013 за № 5089, тобто на земельну ділянку площею 0,0226га (кадастровий номер НОМЕР_3), що буда надана в спільне користування КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_1

В свою чергу, позивач не надав суду доказів, які б свідчили, що на земельній ділянці, площею 0,0254га, на Яку претендує позивач, знаходяться об'єкти нерухомого майна, які належать на праві власності ФОП ОСОБА_1, а отже, прийнятим рішенням органу місцевого самоврядування, яке є предметом спору, жодне право позивача, яке б підлягало захисту в судовому порядку не порушено, а відтак, підприємець може набувати право землекористування на спірну земельну ділянку на загальних підставах та в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України (ст.ст. 123, 124 ЗК України). За наведених обставин підстав для визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, суд не вбачає.

Водночас, суд враховує, що договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 04.04.2014 не містить жодних умов щодо використання КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" земельної ділянки, на якій знаходиться об'єкт нерухомого майна із визначенням площі цієї земельної ділянки.

Матеріали справи свідчать, що договір оренди земельної ділянки, площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_7 укладено між Тернопільською міською радою та КП "Об'єднання парків культури і відпочинку на виконання спірного рішення міськради. Даний договір від 07.06.2013 є чинним. Пунктом 7 договору передбачено право орендаря передавати в суборенду земельну ділянку (об'єкт оренди).

06.03.2014 між КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та ФОП ОСОБА_2 укладено договір суборенди землі, відповідно до умов якого комунальне підприємство передало підприємцю в суборенду земельну ділянку, площею 0,0254га за кадастровим НОМЕР_7 на строк дії договору оренди. Договір суборенди зареєстровано в Книзі записів засвідчення факту реєстрації за № 5138 від 12.03.2014.

Позивачем заявлено вимогу про визнання даного договору суборенди землі недійсним, мотивуючи тим, що укладенням договору суборенди від 06.03.2014 порушуються права ФОП ОСОБА_1 на користування даною земельною ділянкою, оскільки в її власності перебуває нежитлове приміщення, для обслуговування якого виділялася в тому числі дана земельна ділянка, адже така входить до складу земельної ділянки, площею 0,0480 га щодо якої розроблено було та затверджено проект землеустрою.

Частиною першої статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» № 11 від 29.05.2013 правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця передаватись орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Також за нормами статті 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний договір суборенди землі вчинено повноважними сторонами у письмовій формі; сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, котрі є обов'язковими для даного виду правочину, передбачених як нормами Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України так і Закону України "Про оренду землі"; даний договір пройшов державну реєстрацію у встановленому законом порядку.

Отже, КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м. Тернополя" та ФОП ОСОБА_2, укладаючи 06.03.2014 договір суборенди землі, діяли у спосіб та згідно чинного законодавства України.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оскільки позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували, що на спірній земельній ділянці, площею 0,0254га розміщені об'єкти нерухомого майна, які належать на праві власності ФОП ОСОБА_1; не доведено, що дії міської ради як власника землі по передачі в оренду КП "Об'єднання парків культури і відпочинку м.Тернополя" та пізніше в суборенду ОСОБА_2 спірної земельної ділянки є неправомірними та порушують право позивача у справі, яке б підлягало судовому захисту; беручи до уваги, що затверджений рішенням міськради №6/31/107 від 26.04.2013 проект відведення земельної ділянки не є підставою виникнення у позивача права користування земельною ділянкою, площею 0,0254га, а також з огляду на встановлений судом у рішенні від 15.02.2017 по справі № 921/941/15-г/13 факт стосовно того, що ФОП ОСОБА_1 набувши у власність нежитлове приміщення по АДРЕСА_2, в силу закону, стала єдиним землекористувачем виключно земельної ділянки, площею 0,0226га за кадастровим номером НОМЕР_3, то суд доходить висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому в позові слід відмовити повністю.

Судові витрати, в силу приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача у справі.

У судовому засіданні 25.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду відповідно до ст.85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст.ст. 47-47, 22, 27, 32, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 811, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 02.08.2017.

Суддя Н.О. Андрусик