донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.07.2017р. справа №908/331/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача:не зявився;
від відповідача:ОСОБА_5 (довіреність №85 від 26.05.2017р.);
від третьої особи:не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від12.04.2017р. (повний текст підписано 20.04.2017р.)
по справі№908/331/17 (суддя Носівець В.В.)
за позовомДержавного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області
до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м.Запоріжжя
за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні ВідповідачаПублічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго», м.Дніпро
простягнення 49131,52грн. 3% річних, 535701,53грн. пені, 98964,35грн. втрат від інфляції грошових коштів

В С Т А Н О В И В:

Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання», м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення заборгованості за договором на послуги з постачання технічної води №15т/н від 27.11.2015р. в розмірі 683797,40грн., з яких 3% річних в розмірі 49131,52грн., інфляційних втрат в розмірі 98964,35грн. та пені в розмірі 535701,53грн.

12.04.2017р. на адресу Господарського суду Запорізької області надійшов відзив Відповідача (а.с.а.с.108-114), в якому останній просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності та відмовити у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат, зазначаючи за текстом означеного відзиву про необхідність зменшення судом суми неустойки у звязку з виникненням заборгованості Відповідача обєктивно не з вини останнього.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 12.04.2017р. (повний текст підписано 20.04.2017р.) по справі №908/331/17 позовні вимоги Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» були задоволені частково, стягнуто з Відповідача 3% річних в розмірі 49131,52грн., інфляційних втрат в розмірі 98964,35грн. та пені в розмірі 521660,57грн.

Рішення місцевого суду було вмотивоване доведеністю матеріалами справи факту несвоєчасного виконання Відповідачем своїх зобовязань з оплати наданих йому послуг з постачання технічної води за договором №15т/н від 27.11.2015р. згідно наданих рахунків, враховуючи також застосування судом за заявою Відповідача позовної давності, що зумовило відмову у задоволені пені за актом від 27.01.2016р. (рахунок №0000111 від 27.01.2016р.) в загальній сумі 14040,96грн. за періоди з 07.02.2016р. по 11.02.2016р. та з 12.02.2016р. по 13.02.2016р.

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпроенерго», не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулось з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду в якій просить рішення Господарського суду Запорізької області від 12.04.2017р. по справі №908/331/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неприйняття до уваги останнім, відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення суми неустойки та задовольняючи вимоги в частині стягнення 3% річних та втрат від інфляції, обставини виникнення у Відповідача заборгованості, оскільки несвоєчасність оплат була зумовлена рядом певних обставин, які не залежали від нього, зокрема:

- наявністю у Відповідача великої дебіторської заборгованості внаслідок несвоєчасних розрахунків за вироблену Позивачем електричну енергію, яка згідно з договором №69/01-ЕР від 30.08.1999р. поставляється Державному підприємству «Енергоринок» для подальшого продажу постачальникам, які, в свою чергу, поставляють її кінцевим споживачам. Так, згідно акту №07/51-4-677 від 19.01.2017р. заборгованість Державного підприємства «Енергоринок» за 2015-2016р.р. станом на 01.01.2017р. склала ,90грн.

- укладенням договорів поруки, відповідно яким Відповідач виступив поручителем перед Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» стосовно сплати Позивачем заборгованості за активну електричну енергію, внаслідок чого сторонами проводився залік зустрічних вимог шляхом зменшення розміру заборгованості Відповідача перед Позивачем за договором з постачання технічної води №15 т/н від 27.11.2015р. (питання здійснення розрахунків у 2016р. значний час залишалося відкритим, проводилися переговори щодо погодження суми взаємозаліку), що зумовило затримку при здійсненні розрахунків у січні-серні 2016р.

- здійснення розрахунків у серпні та листопаді 2016р., згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» та Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, проводилось між сторонами за певною схемою на підставі укладених спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, учасниками яких є 10 сторін, більшість з яких є державними підприємствами, що значною мірою затримало час погодження перерахування сум.

- неузгодженістю в сфері оплати контрагентів Відповідача та встановленню економічно необґрунтованого тарифу НКРЕ на електроенергію для Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», що призвело до виникнення складного фінансового становища підприємства.

- потребою у наявності значних коштів для закупівлі енергоносіїв, поточного ремонту устаткування, оновлення матеріальної бази, окрім того, на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 15.02.2017р. №103-р «Про вжиття тимчасових надзвичайних заходів на ринку електричної енергії» та у звязку з відсутністю поставок палива і вугілля на складах теплових електричних станцій з квітня 2017р. на двох теплоелектростанціях Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»: ДТЕК Криворізька ТЕС та ДТЕК Придніпровська ТЕС планується зупинення виробництва та направлення персоналу станцій на вимушений простій на невизначений період часу.

Окрім того, апелянт зазначає, що Позивачем не було доведено, що порушене зобовязання взагалі завдало збитків останньому, враховуючи, що стягнення з Відповідача неустойки, 3% річних та втрат від інфляції призведе до тяжких наслідків на підприємстві, яке є одним з найбільших енергогенеруючим підприємством Україні та стратегічним обєктом в економіці України.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Скакун О.А., судді Марченко О.А. і ОСОБА_2

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 17.05.2017р. було порушено апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 07.06.2017р. об 11.20.

У звязку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Скакуна О.А., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2017р. відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п.13 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду було здійснено повторний автоматизований розподіл справи №908/331/17, яким змінено склад колегії суддів для розгляду цієї справи на: головуючий (суддя-доповідач) ОСОБА_6, судді Чернота Л.Ф. та Татенко В.М.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.06.2017р. було відкладено розгляд апеляційної скарги на 26.07.2017р. об 14.00 та залучено до участі в справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостій вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго», м. Дніпро (Третя особа)

У зв'язку зі звільненням з посади через відставку головуючого судді Ломовцевої Н.В., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2017р. відповідно до пунктів 2.3.23, 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п.13 Засад використання автоматизованої системи документообігу Донецького апеляційного господарського суду було здійснено повторний автоматизований розподіл справи №908/331/17, яким змінено склад колегії суддів для розгляду цієї справи на: головуючий (суддя-доповідач) - Попков Д.О., судді Зубченко І.В. та Марченко О.А.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою засобів аудиофіксації у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Скаржника у судове засідання 26.07.2017р. зявився, доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в останній та додаткових поясненнях.

Представник Позивача у судове засідання 26.07.2017р., попри належне повідомлення не зявився, надав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги та продовження строку її розгляду (а.с.а.с.203,204), мотивоване неможливістю прибуття його представника у судове засідання до Донецького апеляційного господарського суду через відсутність залізничних та автобусних квитків.

Представник Третьої особи у судове засідання 26.07.2017р., попри належне повідомлення, також не зявився, надав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу з додатками (а.с.а.с.186-193), в якому доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав в повному обсязі.

Судова колегія, враховуючи достатність наявних матеріалів справи, належне повідомлення всіх учасників справи про час і місце судового розгляду та доведення позиції сторін безпосередньо зі змісту апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу, дійшла висновку про відсутність підстав для відкладання розгляду справи, що зумовило відмову у задоволенні клопотання Позивача і про продовження строку її розгляду.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 17.11.2015р. між Державним промисловим підприємством «Кривбаспромводопостачання» (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго» (Замовник) було укладено договір на послуги з постачання технічної води №15т/н (Договір - а.с.а.с.13-16), відповідно до п.1.1 якого, Виконавець зобовязується надавати Замовнику вчасно та відповідної якості послуги з постачання технічної води з каналу Дніпро-Кривий Ріг до межі розподілу балансової належності мереж сторін, а Замовник своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

В п.2.1. договору сторони визначили обсяги щомісячного технічного водопостачання на 2016 рік згідно з графіком та з урахуванням технічних можливостей Виконавця.

Згідно з п.3.4 договору, визначення місячних обсягів водоспоживання (п.2.1 договору), розрахунок обсягу згідно балансу каналу (п.3.2 договору) та середньодобових витрат (п.3.3 договору) здійснюється шляхом підписання Акту надання послуг з постачання технічної води за 6 днів до закінчення розрахункового (поточного) місяця. Акт надання послуг з постачання технічної води з рахунком, виставленим до оплати за надані послуги водопостачання надається Замовнику для проведення кінцевого розрахунку за поточний місяць.

Відповідно до п.3.6. договору, при підписання Замовником, акт надання послуг з постачання технічної води повинен бути скріплений печаткою Замовника із зазначенням найменування останнього, або його структурного підрозділу, представнику якого надані повноваження з підписання акту. Належним чином оформлений та підписаний акт надання послуг з постачання технічної води не може в подальшому визнаватись Замовником недійсним та бути підставою для невизнання Замовником обсягів водопостачання.

В свою чергу, в п.4.1 договору сторони погодили ціну на послуги з постачання технічної води в розмірі 1,04грн. за 1 куб.м.

Згідно з п.4.2 договору, орієнтовна сума договору на момент його укладення на підставі передбачених п.2.1 договору обсягів з постачання технічної води становить 41620800,00грн.

Відповідно до п.4.4 договору сторони узгодили, що Замовник здійснює оплату отриманих від Виконавця рахунків за послуги з постачання технічної води шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця у такому порядку:

- до кінця поточного місяця Замовник сплачує попередню оплату у розмірі 50% від заявлених обсягів, передбачених п.2.1 даного договору;

- до 6 числа місяця, наступного за розрахунковим, Замовник сплачує остаточний платіж за розрахунковий місяць.

В разі несвоєчасного розрахунку за поточний місяць до Замовника застосовуються положення розділу 7 «Відповідальність сторін» договору (п.4.5. договору).

Відповідно до п.7.2 договору, при несвоєчасній оплаті за надані послуги з водопостачання Замовник зобовязаний сплатити пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Строк дії договору, згідно з п.9.1 означеного договору, становить з моменту його підписання обома сторонами та скріплення їх печатками та діє до 31.12.2016р. та вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо до 1 грудня поточного року відсутній факт волевиявлення однієї із сторін в письмовому вигляді щодо зміни, розірвання, відмови або перегляду умов договору.

Таким чином, на виконання умов договору Позивачем в період з січня по серпень 2016р. було надано Відповідачу послуги з постачання технічної води в обсязі 12200620куб.м. на загальну суму 16451116,87грн. та виставлено рахунки на їх оплату, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про надання послуг та рахунками, а саме:

- акт про надання послуг від 27.01.2016р. (рахунок №0000111 від 27.01.2016р.) на суму 1717075,78грн. (а.с.а.с.44,45);

- акт про надання послуг від 26.02.2016р. (рахунок №0000291 від 26.02.2016р.) на суму 1450265,86грн. (а.с.а.с.46,47);

- акт про надання послуг від 28.03.2016р. (рахунок №0000454 від 28.03.2016р.) на суму 1538087,62грн. (а.с.а.с.48,49);

- акт про надання послуг від 27.04.2016р. (рахунок №0000640 від 27.04.2016р.) на суму 1413686,98грн. (а.с.а.с.50,51);

- акт про надання послуг від 30.05.2016р. (рахунок №0000881 від 30.05.2016р.) на суму 1494489,98грн. (а.с.а.с.52,53);

- акт про надання послуг від 29.06.2016р. (рахунок №0001123 від 29.06.2016р.) на суму 1611697,15грн. (а.с.а.с.54,55);

- акт про надання послуг від 29.07.2016р. (рахунок №0001448 від 29.07.2016р.) на суму 3691372,51грн. (а.с.а.с.56,57);

- акт про надання послуг від 29.08.2016р. (рахунок №0001688 від 29.08.2016р.) на суму 3534440,99грн. (а.с.а.с.58,59).

Означені акти про надання послуг були підписані з боку Замовника - директором ДТЕК Криворизька ТЕС та скріплені печаткою зазначеного відокремленого підрозділу, в свою чергу, рахунки на оплату вручалися Відповідачу нарочно, про що свідчать копії витягів з книги обліку вручених рахунків (а.с.а.с.60-65), в той час рахунок №0001448 було направлено поштою (а.с.а.с.66,67).

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, Відповідачем отримані послуги були оплачені в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками (а.с.а.с.17-43), проте з порушенням встановлених договором строків, а саме:

- згідно акту про надання послуг від 27.01.2016р. (термін оплати до 06.02.2016р.), оплата була здійснена частковими платежами 12.02.2016р., 18.02.2016р., 29.02.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 26.02.2016р. (термін оплати до 06.03.2016р.), оплата була здійснена 11.03.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 28.03.2016р. (термін оплати до 06.04.2016р.), оплата була здійснена 29.04.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 27.04.2016р. (термін оплати до 06.05.2016р.), оплата була здійснена частковими платежами: 12.05.2016р., 19.05.2016р., 26.05.2016р., 31.05.2016р., 02.06.2016р., 09.06.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 30.05.2016р. (термін оплати до 06.06.2016р.), оплата була здійснена частковими платежами: 16.06.2016р., 23.06.2016р., 30.06.2016р., 07.07.2016р., 21.07.2016р., 30.08.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 29.06.2016р. (термін оплати до 06.07.2016р.), оплата була здійснена 14.07.2016р. та 30.08.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 29.07.2016р. (термін оплати до 06.08.2016р.), оплата була здійснена частковими платежами: 18.08.2016р., 30.08.2016р., 08.09.2016р., 15.09.2016р., 21.09.2016р., 27.09.2016р., 28.09.2016р.;

- згідно акту про надання послуг від 29.08.2016р. (термін оплати до 06.09.2016р.), оплата була здійснена 04.11.2016р.

Таким чином, Виконавець - Державне промислове підприємство «Кривбаспромводопостачання», нарахувавши за дні прострочення оплати Замовником (Відповідачем) пені, 3% річних та інфляційних втрат, звернулося з означеними позовними вимогами до суду.

В свою чергу, як на підставу несвоєчасного виконання зобовязання за договором на послуги з постачання технічної води №15т/н 17.11.2015р. та звільнення Відповідача від сплати нарахованих йому коштів, останній посилається на значну заборгованість Державного підприємства «Енергоринок», що станом на 01.01.2017р. становить 448791866,90грн. та зазначає, що наказами Відповідача №37 від 10.04.2017р. (а.с.а.с.172,173) та №30 від 04.04.2017р. (а.с.а.с.174,175) було призупинено виконання робіт на «ДТЕК Криворізька ТЕС» та «ДТЕК Придніпровська ТЕС» відповідно, у звязку з відсутністю надходжень вугільної продукції антрацитної групи, що свідчить про тяжке фінансове становище підприємства.

Також до матеріалів справи було залучено договір поруки №04498-00 від 10.03.2016р. (а.с.а.с.85,86) та договір поруки №20802-00 від 20.10.2016 (а.с.а.с.87,88), що були укладені між Позивачем, Відповідачем та Третьою особою, предметом яких є порука Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» перед Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» щодо належного виконання зобовязання Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» перед Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» з оплати спожитої активної енергії за договором №34ц від 01.01.2002р.

Окрім того, матеріали справи містять копії спільних протокольних рішень за серпень 2016р. на суму 1700000,00грн. та №20/7387 від 24.10.2016р. на суму 1580174,80грн. про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів державного бюджету (а.с.а.с.89-96), які були підписані сторонами та Третьою особою.

Між тим, Господарський суд Запорізької області позовні вимоги Державного промислового підприємства «Кривбаспромводопостачання» задовольнив частково, стягнув з Відповідача 3% річних в розмірі 49131,52грн., інфляційних втрат в розмірі 98964,35грн. та пені в розмірі 521660,57грн., мотивуючи це доведеністю матеріалами справи факту несвоєчасного виконання Відповідачем своїх зобовязань з оплати наданих йому послуг з постачання технічної води за договором №15т/н від 27.11.2015р. згідно наданих рахунків, враховуючи також застосування судом за заявою Відповідача позовної давності, що зумовило відмову у задоволені пені за актом від 27.01.2016р. (рахунок №0000111 від 27.01.2016р.) в загальній сумі 14040,96грн. за періоди з 07.02.2016р. по 11.02.2016р. та з 12.02.2016р. по 13.02.2016р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-кого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Виходячи з правової природи та змісту укладеного між сторонами договору на послуги з постачання технічної води №15т/н від 27.11.2015р., який у світлі положень ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків, зокрема зі сплати передбачених договором платежів за отримані послуги, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями означеного договору і нормами Цивільного та Господарського кодексів Украйни.

В свою чергу, сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання обов'язку зі сплати нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України та п.7.2 укладеного договору коштів (пені, 3% річних та інфляційних втрат) внаслідок несвоєчасного виконання Відповідачем своїх зобовязань з оплати послуг за укладеним договором.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

В той час, з наданих до матеріалів справи банківських виписок вбачається, що отримані послуги Відповідачем були оплачені в повному обсязі, проте з порушенням встановлених договором строків, що останнім (Відповідачем) також не заперечується.

Відтак, за змістом ст.ст.611, 625 Цивільного кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобовязання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості, з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої п.7.2 укладеного договору.

Таким чином, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок (а.с.а.с.10-12) та розрахунки суду першої інстанції, враховуючи правомірне застосування останнім наслідків спливу строку позовної давності відповідно до заяви Відповідача (викладеної у відзиві на позовну заяву) та вимоги ч.6 ст.232 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірністю стягнення з Відповідача пені в розмірі 521660,57грн. (відмову у задоволені пені за актом від 27.01.2016р. (рахунок №0000111 від 27.01.2016р.) в загальній сумі 14040,96грн. за періоди з 07.02.2016р. по 11.02.2016р. та з 12.02.2016р. по 13.02.2016р. у звязку зі спливом строку позовної давності), 3% річних в розмірі 49131,52грн. та інфляційних втрат в розмірі 98964,35грн.

В свою чергу, вказані апелянтом обставини здійснення своєї господарської діяльності на ринку електроенергетики, в тому числі й несвоєчасні розрахунки контрагентів, в силу ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України не можуть вважатися обставинами, які звільняють Відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Між тим, як справедливо було зазначено місцевим господарським судом, в своєму відзиві на позовну заяву (як і поданій апеляційній скарзі) Відповідач не просить суд застосувати передбачене ст.83 Господарського процесуального кодексу України дискреційне право суду на зменшення розміру неустойки, а зазначає про необхідність, з огляду на наведені ним обставини свого фінансового становища, відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення всіх заявлених сум (пені, 3% річних, інфляційних втрат) в повному обсязі безвідносно до їх правової природи.

Окрім того, посилання Відповідача на вплив всіляких перемовин на дисципліну проведення розрахунків судом апеляційної інстанції також відхиляється, адже укладення відповідних угод за результатами таких перемовин є наслідком власних добровільних дій Відповідача доказів примушення його відступити від передбачених умовами договору платежів.

Також апеляційним господарським судом не приймаються до уваги посилання Відповідача про недоведеність Позивачем розміру завданих йому простроченням платежів збитків, адже за змістом ч.2 ст.625 та ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені не перебуває в залежності від наявності таких збитків, а навпаки, в силу ст.233 Господарського кодексу України та ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України в разі звернення з клопотанням про зменшення розміру неустойки (яке до місцевого суду не подавалось) Відповідач має довести відсутність таких збитків.

Враховуючи наведене, а також те, що будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 12.04.2017р. (повний текст підписано 20.04.2017р.) у справі №908/331/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 12.04.2017р. (повний текст підписано 20.04.2017р.) у справі №908/331/17 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3

Надрук. 5 примірників: 1,2 - сторонам, 3- Третім особам; 4- у справу, 5- ГСЗО