РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017Справа №910/7641/17

За позовомПублічного акціонерного товариства "Київенерго"
доОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6"
простягнення 236235,48 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаІващенко О.В. - представник
від відповідачаМирутенко Н.М. - голова правління

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" 236235,48 грн., з яких: 210166,51 грн. основного боргу за угодою №Р1630354-01/16 від 25.01.2016 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.06.1999 №1630354, 21684,51 грн. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 4384,46 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення оплати за теплову енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/7641/17, розгляд якої призначено на 21.06.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 за клопотанням представника позивача судом продовжено строк розгляду спору у справі №910/7641/17 на 15 днів, а у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням сторонами в повному обсязі витребуваних судом документів, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 19.07.2017.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 19.07.2017 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав суду письмові пояснення по суті спору, в яких зокрема зазначив про скрутне матеріальне становище підприємства - відповідача, у зв'язку із невчасним перерахуванням державою субвенції на погашення різниці у тарифах на тепло і водопостачання та вказав на можливість укладення мирової угоди у справі №910/7641/17.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (енергопостачальна організація, позивач) та Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" (споживач, відповідач) було укладено угоду №Р1630354-01/16 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.06.1999 №1630354 (надалі - угода), відповідно до умов якої споживач визнає та підтверджує заборгованість перед енергопостачальною організацією за договором від 01.06.1999 № 1630354 на постачання теплової енергії у гарячій воді станом на 01.01.2016 загальною сумою 263500,75 грн. (п.1), споживач зобов'язується сплатити зазначену у п.1 цієї угоди суму заборгованості протягом січня 2016 - грудня 2016 років щомісячними платежами згідно з додатком 1 до цієї угоди до 25 числа кожного місяця за кожною тарифною групою згідно з вищевказаним договором за наведеними реквізитами (п.2).

Відповідно до додатку № 1 до угоди сторонами було погоджено графік погашення заборгованості у період з січня 2016 року по грудень місяць 2016 року у розмірі 21958,40 грн. до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 2 угоди, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по здійсненню розрахунків за угодою станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої договірні зобов'язання щодо здійснення розрахунків за угодою своєчасно та в повному обсязі не здійснив, сплативши тільки 53334,24 грн., в зв'язку з чим за відповідачем рахується борг в розмірі 210166,51 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 210166,51 грн. підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на можливість погашення у майбутньому заборгованості за рахунок субсидій і пільг мешканцям суд відхиляє, оскільки укладена сторонами угода не містить жодного посилання на обставини, які можуть бути оцінені судом як відкладальні.

Щодо клопотання відповідача про підписання мирової угоди у справі №910/7641/17, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Таким чином, мирова угода затверджується судом за наслідками волевиявлення обох сторін у справі, а отже клопотання відповідача про затвердження мирової угоди за відсутності погодження умов такої мирової угоди зі сторони позивача суд залишає без задоволення.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ст.121 Господарського процесуального кодексу України він не позбавлений права звернутися до позивача з пропозицією про укладення мирової угоди у процесі виконання судового рішення.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 21684,51 грн. інфляційних втрат, 4384,46 грн. - 3% річних.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг, суд визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4384,46 грн. та інфляційних втрат у розмірі 21684,51 грн. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за розрахунками позивача, які перевірені судом.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мотозаводець-6" (02225, м.Київ, проспект Маяковського, будинок 5, ідентифікаційний номер 22934022) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5, ідентифікаційний номер 00131305) заборгованість у розмірі 210166 (двісті десять тисяч сто шістдесят шість) грн. 51 коп., 3% річних у розмірі 4384 (чотири тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 46 коп., інфляційні втрати у розмірі 21684 (двадцять одна тисяча шістсот вісімдесят чотири) грн. 51 коп. та судовий збір у розмірі 3543 (три тисячі п'ятсот сорок три) грн. 53 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.07.2017

Суддя Ю.М.Смирнова