Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" серпня 2017 р. Справа № 906/616/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність від 31.06.17), ОСОБА_2 (довіреність від 31.06.17)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Державного підприємства "Овруцьке спеціалізоване лісове господарство"

про стягнення 76215,00 грн

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 76215,00грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу.

28.07.17 до суду надійшов відзив на позовну заяву , в якому відповідач позов не визнав з тих підстав, що перевантаження вагону не допущено, масу вантажу було зазначено у накладній після зважування на кранових вагах лісгоспу, збільшення маси вантажу могли спричинити атмосферні опади та не правильне зазначення маси тари вагону. Також просить зменшити розмір штрафу посилаючись на те, що збитків залізниці не спричинено, факту перевантаження вагону понад його вантажопідйомність не виявлено, факт зважування лісопродукції підтверджений протоколами на навантаження вагонів, за спірне перевантаження відповідач сплатив в повному обсязі.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, надіслав клопотання, в якому просить розглянути справу без участі його представника або відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю направити свого представника для участі в судовому засіданні.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, господарський суд вважає, що неявка позивача, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Зі станції відправлення Бережесть Південно-західної залізниці ДП "Овруцьке Спеціалізоване Лісове господарство" відправляло у вагоні № 68556828 по накладній № 34161711 від 19.01.2017 р. вантаж "Пиловочник всяких пород дерева" на адресу одержувача ПАТ "Марганецький ГЗК" по станції Марганець Придніпровської залізниці. На станцію призначення Марганець вагон № 68556828 по накладній №34161711 прибув 25.01.2017р. (а.с.17).

23.01.17р. на шляху прямування по ст. Кривий Ріг - Сортувальний було проведено зважування на 200т механічних вагах №57 повірених 29.12.2016р. Внаслідок чого виявлено: вагон №68556828 був затриманий по причині невідповідності фактичної маси вантажу з перевізним документом у бік збільшення на 3950кг, про що було складено комерційний акт №467108/3 від 23.01.2017р., та акт загальної форми ГУ-23 №4037 від 22.01.17р., де по накладній №34161711 вага нетто 59450кг, тара 21700кг. Фактично виявилось вага брутто 85100кг, тара 21700кг, нетто 63400 що більше документа на 3950кг (а.с.8,16).

По прибуттю вантажу на станцію призначення Марганець, під час контрольного зважування вагона № 68556828 на вагонних вагах №70, перевірених 16.09.16р., різниці проти комерційного акта №467108/3 від 23.01.17р. та акта загальної форми №4037 від 22.01.17р., не виявлено.

При цому, при складанні комерційного акту застосовувалась норма природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто-0,2% від маси нетто, відповідно до вимог п.27 Правил видачі вантажів та ст. 52 Статуту залізниць України. Фактична норма природної втрати і граничного розходження маси вантажу по накладній №34161711 буде дорівнювати: маса нетто по документу 59450кг-0,2%= 118.90кг, а при переважуванні вантажу виявлена різниця між масою вантажу, що вказана відправником у накладній з фактичною, склала 3950кг.

В накладній №34161711 відправник ДП "Овруцький спецлісгосп"в графі 24 "Маса вантажу визначена відправником" зазначено-59450кг, в графі "Спосіб визначення маси" зазначив, що маса вантажу визначалась на кранових вагах, в графі 28 "Ким завантажено вантаж у вагоні" вказав -вантажовідправником, в графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" своїм підписом від 18.01.2017р. працівник ДП "Овруцький спецлісгосп" підтвердив правильність заповнення накладної №34161711.

Згідно п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002р. №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності складається ОСОБА_1 загальної форми ГУ-23.

Станцією Марганець складений ОСОБА_1 загальної форми ГУ-23 №035 від 25.01.17р., на підставі якого згідно зі ст.ст.118,122 Статуту залізниці України, відповідачу - Державному підприємству "Овруцький спецлісгосп" нараховано штраф за невірно зазначену відправником масу вантажу в накладній №34161711 в сумі 76215.00грн., який складається: провізна плата 15243,00грн.х5 =76215,00грн.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 3 ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

У разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (Статутами) (ст. 920 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України "Про транспорт", Законом України "Про залізничний транспорт", Статутом залізниць України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, далі Статут, Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, далі Правила, Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.

Статут визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до ст.37 статуту залізниць України та п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, маса вантажу визначається відправником.

Пунктом 2.3. Правил визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до пункту 5.5 розділу 5 Правил якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.

Статтею 129 Статуту передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

З матеріалів справи вбачається, що Комерційний акт №467108/3 від 23.01.17 , який засвідчив невірну масу вантажу, зазначену у залізничній накладній, складений у відповідності до вимог пред'явлених до його складання Правилами складання актів.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту; при цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до частини 1 статті 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні положень статей 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Крім того, ст. 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно накладної провізна плата становить 15243,00грн. (а.с.17).

Таким чином, штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати становить 76215,00 грн.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, як встановлено судом, на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту позивачем правомірно нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 76215,00 грн., внаслідок невірного зазначення відповідачем в залізничній накладній маси вантажу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача за невірне зазначення в перевізному документі маси вантажу до 1 перевізної плати, зважаючи на те, що відповідач є державним підприємством, зазначена помилка не завдала збитків позивачу, розмір штрафу є досить великим та необ'єктивним відносно допущеної помилки.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду у відповідності до частини 3 статті 551 ЦК України, статті 233 ГК України, пункту 3 статті 83 ГПК (якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного підприємства "Овруцький спецлісгосп" підлягають задоволенню частково, в розмірі 15243,00грн.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача. При цьому, судовий збір в разі зменшення судом розміру штрафу покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити розмір штрафу до 15243,00грн.

3. Стягнути з Державного підприємства "Овруцький спецлісгосп" (11100,Житомирська область, Овруцький район, м.Овруч, вул.Житомирська, буд.35; код ЕДРПОУ 00991893) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська , 5; ) - 15243,00грн. штрафу , 1600,00грн. витрат на сплату судового збору.

4.Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 60972,00грн. штрафу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 03.08.17

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з повідом.)