ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2017 р. Справа № 909/667/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б.В. , секретар судового засідання Попович Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", вул. Іллінська, 8,м. Київ,04070

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" вул. Василіянок, буд. 22,м. Івано-Франківськ,76018

про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в розмірі 7976,52 грн.

за участю:

представники сторін не з"явилися

ВСТАНОВИВ:

приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в розмірі 7976,52 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2017 порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 27.07.2017.

Заявлені позовні вимоги мотивовані несплатою страхового відшкодування в порядку регресу.

Представники сторін в судове засідання не з"явились, хоча про дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, вимоги ухвали суду не виконали.

Враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, а також, що сторони своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість одного з представників сторін бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобовязує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін це право, а не обовязок, справа може розглядатись без їх участі, якщо незявлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950 р., ратифікованої Україною 17.07.1997 р. (набрала чинності для України 11.09.1997 р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно, реалізація "права на суд", передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого, згідно із ст. 32 Конвенції, поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах Буланов та Купчик проти України заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., Чуйкіна проти України № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Крім того, ухвалою суду участь уповноважених представників сторін обовязковою не визнавалась.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд встановив наступне.

08.12.2015 мід ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 11767а5к3, згідно якого майнові інтереси страхувальника пов"язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом "Citroen" державний номерний знак НОМЕР_1.

Відповідно до умов договору страхування , позивач взяв на себе зобов"язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

27.03.2016 в м. Києві на пр. Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1.

Внаслідок ДТП застрахованому транспортному засобу "Citroen" державний номерний знак НОМЕР_1, завдано механічних ушкоджень, чим завдано матеріальних збитків.

Згідно рахунку № J від 21.04.2016, вартість відновлювального ремонту

транспортного засобу "Citroen" державний номерний знак НОМЕР_1 складає 9836,52 грн.

Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування, розмір якого згідно розрахунку суми відшкодування та страхового акту № АХА2038347 від 22.04.2016 складає 7976,52, що підтверджується платіжним дорученням № 238316 від 25.04.2016.

Таким чином позивач виконав свої зобов"язання перед страхувальником згідно умов договору.

Відповідно до повідомлення про ДТП, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом "Daewoo" державний номерний знак НОМЕР_4.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Daewoo" державний номерний знак НОМЕР_4 застрахована відповідачем відповідно до полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5269941, позивач 18.07.2016 звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

Згідно ст.12 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВ № АЕ/5269941 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи становить 0 грн.

Отже, сума зобов"язання, яка має бути сплачена відповідачем становить 7976,52 грн. Таким чином, до позивача перейшло право зворотньої вимоги (регресу) до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків , на суму 7976,52 грн.

За змістом положення ч. 1 ст. 355 Господарського кодексу України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом , законом про страхування , іншими законодавчими актами.

За приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України " Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову відшкодування , має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положення ст. 993 ЦК України передбачено право страховика вимагати стягнення збитків з особи, винної у заподіянні шкоди страхувальникові. У даному випадку існує основне зобов'язання між страхувальником або вигодонабувачем, з одного боку, і особою , відповідальною за збитки , - з іншого. Однак, тут відбувається зміна осіб у зобов'язанні шляхом переходу прав кредитора до іншої особі на підставі закону: страховик заміняє собою страхувальника в його вимогах до особи, відповідальної за збитки. Отже, позивач , здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Перехід прав страхувальника до страховика після виплати страхового відшкодування здійснюється на підставі договору, за яким страхувальник передає свої права страховику і приймає на себе зобов'язання сприяти останньому в здійсненні його суброгаційних прав . Страхувальник передає свої права на добровільній основі. При цьому права вимоги передаються в тім же обсязі, в якому вони могли б бути здійснені самим страхувальником.

Право вимоги переходить до страховика в межах виплаченої суми страхового відшкодування. Отже страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовують положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства, а ст. 2 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" також передбачено, що відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України " Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Виходячи з наведеного, при розгляді цієї справи суду необхідно керуватися вимогами спеціального Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Зокрема відшкодування вартості пошкодженого майна на суму заявлених вимог має бути підтверджено у визначеному законом порядку, а саме відповідно до вимог абзацу десятого ч. 2 ст. 7 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 12 Закону України " Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності.

Згідно з абзацом третім п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності ( страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати , яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

З врахуванням вищенаведеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.22, 49, ст. 988, 993, 999 ЦК України, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в розмірі 7976,52 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька ", вул. Василіянок, 22, м. Івано-Франківськ ,76018, ( ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, () - 7976,52 грн. (сім тисяч дев"ятсот сімдесят шість грн. п"ятдесят дві коп.) страхового відшкодування за завдані збитки та 1600,00 грн. ( одну тисячу шістсот гривень ) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.07.17

Суддя Деделюк Б.В.