ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Справа № 922/846/17

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

при секретарі Євтушенко Є.В.

за участю :

від позивача - Лавришина К.О. (за довіреністю від 19.07.2017);

від відповідача - ОСОБА_2 особисто (паспорт НОМЕР_3),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" (вх. №1803 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 10.05.17 у справі № 922/846/17

за позовом Приватного АТ "Альба Україна" ()

до ФО-П ОСОБА_2 (код НОМЕР_2)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, приватне акціонерне товариство "Альба Україна", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною завою до відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, про стягнення 31 575,83 грн. основної заборгованості, 2 663,18 грн. 3% річних, 28 457,23 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу № 457 ХФ/11 від 20 червня 2011 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.05.2017 у справі № 922/846/17 (суддя Калініченко Н.В.) в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Суд визнав позовні вимоги позивача не обґрунтованими, не доведеними матеріалами справи та такими, що, відповідно, не підлягають задоволенню.

Позивач не погодився з прийнятим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права просить : скасувати оскаржуване рішення господарського суду Харківської області та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 26.07.2017. Зобов'язано ліквідатора позивача ПАТ "Альба Україна" надати до початку судового засідання належним чином засвідчену копію постанови господарського суду Київської області від 16.05.2017 у справі № 911/254/16 на підтвердження повноважень ліквідатора.

Ліквідатор ПАТ "Альба Україна" вимог ухвали Харківського апеляційного господарського суду не виконав, належним чином засвідченої копії постанови господарського суду Київської області від 16.05.2017 № 911/254/16 не надав.

Судова колегія встановила, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців Приватне підприємство "Альба Україна" (ідентифікаційний код юридичної особи 22946976) знаходиться в стані припинення на підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури №911/254/16 від 16.05.2017 Найменування суду: Господарський суд Київської області. Дата набуття чинності: 16.05.2017. Ліквідатор боржника Клименко Яна Анатоліївна.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Враховуючи наведене, відомості про ліквідатора ПАТ "Альба Україна" внесені до Єдиного державного реєстру, отже є достовірними відповідно до положень Закону.

Від ФОП ОСОБА_2 надійшов відзив (вх. 7727 від 24.07.2017) на апеляційну скаргу, в якому він наводить заперечення на апеляційну скаргу та доводи в обґрунтування своєї позиції у справі.

В судовому засіданні 26.07.2017 представник заявника апеляційної скарги підтримав її вимоги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

В судовому засіданні 26.07.2017 відповідач ФОП ОСОБА_2, яка прибула до судового засідання особисто, заперечувала проти вимог апеляційної скарги. Зазначила, що дійсно мала договірні відносини з ПАТ "Альба Україна", однак вони декілька років припинені. За всі поставки, здійснені в рамках договору, розрахунки здійснені в повному обсязі, борг перед ПАТ "Альба Україна" у неї відсутній. Зазначила, що всі поставки приймаються нею особисто. Щодо наданих позивачем в обґрунтування заявлених вимог видаткових накладних пояснила, що підпис одержувача на них виконаний іншою особою, вона не приймала та не отримувала товар за вказаними накладними та не надавала доручень щодо його отримання своїм співробітникам. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, яке, на її думку, є законним та обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представника апелянта та особисто відповідача, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам в межах статті 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено господарським судом першої інстанції та під час апеляційного провадження 20 червня 2011 року між ПрАТ "Альба Україна" та ФОП ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу № 457 ХФ/11 (ас. 10-11).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору, продавець зобов'язується передати (поставляти) лікарські засоби і вироби медичного призначення (товар) у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар та сплачувати за нього грошові кошти відповідно до умов цього договору. Товар передається по найменуваннях та в кількості, з зазначенням ціни митної і ціни відпускної, що будуть описані в кожному окремому випадку у видаткових накладних. Постачання товару здійснюється товарними партіями. Термін поставки кожної товарної партії визначається сторонами шляхом узгодження заказу покупця. Постачання товару здійснюється автомобільним транспортом на протязі 3 робочих днів на умовах СРТ або DDU, згідно з ІНКОТЕРМС 2000. Конкретне місце поставки узгоджується сторонами на кожну окрему поставку та зазначається у видатковій накладній. Ціни за одиницю товару, а також загальна сума товару партії визначаються відповідно до відпускних цін продавця та згідно узгодженим сторонами заказом і зазначаються у видаткових накладних. Сума даного договору складає загальну суму товару, поставленого відповідно до умов даного договору, і визначається шляхом складення сум товаринах парті визначених у видаткових накладних.

Одержувачем товару за цим договором можуть бути, окрім покупця, належним чином уповноважені від його імені особи (п. п. 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.6 договору).

Покупець проводить оплату товару у формі безготівкового розрахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок покупця. Оплата кожної товарної партії проводиться в повному обсязі на умовах, що вказуються в видатковій накладній на постачання кожної партії (п. п. 5.1, 5.2 договору).

Товар вважається переданим продавцем і прийнятим покупцем по кількості та асортименту в момент підписання сторонами видаткової накладної на товарну партію. Покупець передає товар покупцю при умові наявності у останнього належним чином оформлених документів на право отримання товару, а саме довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, в т.ч. генеральної довіреності строком дії на 1 календарний рік у вигляді додаткової угоди до договору, оформленої у відповідності з "Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей" затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 99 та інших документів передбаченим чинним законодавством України (п. п. 6.1, 6.2, 6.3 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, але у будь-якому випадку до його виконання своїх зобов'язань та взаєморозрахунків. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 1 місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на наступний і кожний наступний календарний рік (п. 10.2 договору).

20 червня 2011 року між сторонами складено та підписано додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 457ХФ/11 від 20 червня 2011 року, в якій сторони домовились, що постачання здійснюється централізовано - кільцевими перевезенням товару транспортом постачальника, визначено матеріально відповідальною особою, яка завіряє свій підпис на супровідних документах на товар (накладні, тощо) ОСОБА_2

У додатковій угоді наведено зразок підпису ОСОБА_2 (а.с. 12).

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_2 оплату за поставлений в рамках вищезазначеного договору товар за видатковими накладними:

№ 41140130 від 16.04.2014; № 41140131 від 16.04.2014; № 41128002 від 15.04.2014; № 41110910 від 12.04.2014; № 41110876 від 12.04.2014; № 41110911 від 12.04.2014; № 41110909 від 12.04.2014; № 41082731 від 10.04.2014; № 41082730 від 10.04.2014; № 41082732 від 10.04.2014; № 41070838 від 09.04.2014; № 41070839 від 09.04.2014; № 41054852 від 08.04.2014; № 41054853 від 08.04.2014; № 41036516 від 05.04.2014; № 41036518 від 05.04.2014; № 41036517 від 05.04.2014; № 41024534 від 04.04.2014; № 41024536 від 04.04.2014; № 41024535 від 04.04.2014; № 40971767 від 29.03.2014; № 40971766 від 29.03.2014; № 40939444 від 27.03.2014; № 40939446 від 27.03.2014; № 40939445 від 27.03.2014; № 40917901 від 26.03.2014; № 40917902 від 26.03.2014; № 40904121 від 25.03.2014; № 40903312 від 25.03.2014; № 40904120 від 25.03.2014; № 40882028 від 22.03.2014; № 40882027 від 22.03.2014; № 40866584 від 21.03.2014; № 40861642 від 21.03.2014; № 40811598 від 18.03.2014; № 40811599 від 18.03.2014; № 40791822 від 15.03.2014 на загальну суму 31575,83 грн. (а.с. 14-61)

Як вбачається з оскаржуваного рішення, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вважав, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт отримання відповідачем товару за наведеними вище накладними.

Судова колегія вважає правомірним такий висновок місцевого господарського суду, зважаючи на таке.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що договір № 457 ХФ/11 від 20.06.2011 між ФОП ОСОБА_2 та ПрАТ "Альба-Україна" за своєю правовою природою є договором поставки.

Як встановлено вище, між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання, що випливають із договору поставки, згідно якого та в силу ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Сторонами погоджено, що приймання товару здійснюється особисто ФОП ОСОБА_2, яка є матеріально відповідальною особою та в додатковій угоді наведено зразок її підпису.

Однак, як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, у видаткових накладних, які надані позивачем в якості доказу на підтвердження заявлених вимог, в графі отримувач товару міститься підпис який суттєво відрізняється від наведеного зразку підпису ФОП ОСОБА_2

Судова колегія вважає безпідставним посилання апелянта на відсутність у суду спеціальних знань щодо надання висновку належності чи неналежності підпису на видаткових накладних ФОП ОСОБА_2

Так, не співпадіння підпису отримувача у наданих позивачем видаткових накладних із зразком підпису ФОП ОСОБА_2 у додатковій угоді є настільки явним та суттєвим, що не дає жодних підстав для висновку про можливість належності підпису у спірних накладних саме ОСОБА_2

Крім того, ФОП ОСОБА_2 заперечує факт отримання нею товару за спірними накладними та їх підписання.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем не доведено, що підпис на спірних накладних належить саме ФОП ОСОБА_2 Клопотання про призначення та проведення почеркознавчої експертизи позивачем не заявлялось.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" ( в редакції чинній на момент виникнення правовідносин ) підставою для бухгалтерського обліку господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні бухгалтерські документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У наданих позивачем видаткових накладних відсутнє прізвище та посада особи, яка отримала товар, підпис отримувача суттєво та явно не співпадає зі зразком ФОП ОСОБА_2 наведеним у додатковій угоді.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що обставини, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржуване рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим та прийнято при належному дослідженні обставин справи, тому має бути залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 49, 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105, Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Альба Україна" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 10.05.17 у справі № 922/846/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 28.07.17

Головуючий суддя Шутенко І.А.

Суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.