УХВАЛА

05.07.2017№ 910/5043/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Трест "Київміськбуд-2"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ УКРАЇНА"

про стягнення 1 164 818,95 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Мазепа Н.М. за довіреністю № 0652 від 20.06.2017;

від відповідача: Кізік А.М. за довіреністю від 04.04.2017;

Джумеля О.О. за довіреністю від 20.06.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-2" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕМЕНЬ УКРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення 1 164 818,95 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2017 порушено провадження у справі № 910/5043/17, її розгляд призначено на 24.04.2017 року.

В судовому засіданні 24.04.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 17.05.2017 року.

12.05.2017 та 17.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

16.05.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.05.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.05.2017 року проти задоволення позову заперечив, подав клопотання про продовження строку розгляду спору у справі № 910/5043/17 на п'ятнадцять днів, а також клопотання про витребування додаткових доказів у справі в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.05.2017 року в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк розгляду спору у справі № 910/5043/17 на п'ятнадцять днів, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 14.06.2017 року, в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України витребувані додаткові докази, необхідні для розгляду спору по суті.

13.06.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 14.06.2017 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.06.2017 року.

В судовому засіданні 21.06.2017 року представником відповідача подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Суд відклав розгляд означеного клопотання відповідача до встановлення фактичних обставин справи та на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголосив в судовому засіданні перерву до 05.07.2017 року.

03.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані заперечення на клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.07.2017 року просив суд задовольнити клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2017 року проти вищевказаного клопотання відповідача заперечив.

В судовому засіданні 05.07.2017 року судом розглянуто подане відповідачем клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, та вирішено задовольнити його, враховуючи наступне.

Так, згідно зі статтею 82 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні господарського спору по суті (задоволення позову, відмова в позові повністю або частково) господарський суд приймає рішення. Рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, згідно з положеннями ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має створювати сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в тому числі й шляхом витребування доказів на підставі поданого стороною або прокурором клопотання (ст. 38 ГПК України).

Також, за змістом системного аналізу приписів ст. ст. 43, 104 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення законності та обґрунтованості судового рішення, на місцевий господарський суд покладено обов'язок всебічно та повно з'ясувати і дослідити обставини справи, що мають значення для її вирішення по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, є підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, суд, розглядаючи справу, має вживати заходів до всебічного й повного встановлення обставин спору, що не суперечить принципу змагальності, оскільки останній відображається в змісті процесуальних прав та обов'язків осіб, що беруть участь у справі та реалізується в сукупності з принципами рівності, диспозитивності та безпосередності.

Також, відповідно до п. 62 Додатку до Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 на 1098 засіданні заступників міністрів, - судді повинні розглядати кожну справу з належною ретельністю та впродовж розумного строку.

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Як на тому наголошено в пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлені вимоги про стягнення грошових коштів в сумі 1 164 818, 95 грн., оскільки відповідачем порушені умови Договору підряду № 31/05-16 від 31.05.2016 та допущено відступлення від проектної документації і норм ДБН при виконанні робіт по прибудові ліфтової шахти та влаштуванню бетонного забору на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва». В обґрунтування заявленого позову позивачем надано: Дефектний акт № 1 від 15.09.2016; Звіт про науково-технічну роботу «Результати перевірки технічного рішення стосовно прибудови ліфтового вузла до існуючої будівлі на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» від 16.02.2017; Експертний висновок щодо відповідності виконаних будівельних норм зі спорудження ліфтового вузла на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель на проспекті Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» проектно-технічній документації та вимогам чинних будівельних норм» від 07.03.2017; Експертний висновок щодо розрахункового впливу ліфтового вузла на існуючу будівлю гуртожитку при виконанні реконструкції з прибудовою та надбудовою під готель на проспекті Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва від 07.03.2017.

Відповідач, у свою чергу, з вищевказаними експертними звітами та висновками не погоджується, оскільки їх було складено без використання всієї виконавчої документації, складеної на виконання умов Договору, а питання, які поставлені для складання звіту та експертних висновків, стосуються впливу прибудови на існуючу будівлю без дослідження проектної документації у відношенні того, яким чином прибудова вплинула б на існуючу будівлю, у разі її побудови з вимогами проектної документації. Також, висновок не містить чітких вимог ДБН, які порушені відповідачем, а містить посилання на загальні положення ДБН, відносно проектування, без детального визначення того, які саме порушення були допущені.

За таких обставин, оскільки для повного, всебічного та об'єктивного розгляду даного спору по суті є необхідність встановити відповідність виконаних відповідачем на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель на проспекті Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» робіт вимогам укладеного між сторонами Договору, проектно-технічній документації та нормативно-правових актів у галузі будівництва, а вирішення означеного питання потребує спеціальних знань, суд вважає за необхідне призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, основними завданнями якої є визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об'єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об'єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва; визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва тощо.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на відсутність підстав для призначення та проведення у даній справі судової експертизи, викладені ним у письмових запереченнях, оскільки господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, і ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог документи не є висновком судової експертизи в розумінні статті 41 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останню може бути призначено лише судом і тільки після порушення провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" формулювання питань, які ставляться перед експертом, повинно, як правило, здійснюватись з урахуванням згаданих науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень і атестованих експертних методик, у яких зазначаються питання, на вирішення яких спрямовані ці методики та реєстр яких ведеться Міністерством юстиції України. Питання, які ставляться перед експертом, мають бути сформульовані чітко, ясно і таким чином, щоб вони виключали неоднозначне їх розуміння й тлумачення та відповідали тим об'єктам і матеріалам, які направляються на експертизу. Недопустимим є порушення перед експертом питань, вирішення яких не спрямовано на встановлення даних, що входять до предмета доказування у справі.

Щодо експертної установи, якій має бути доручено проведення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі, суд зазначає наступне.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта.

За загальним правилом доручати проведення судової експертизи можливо лише тим особам, яких атестовано відповідно до Закону і включено до Державного реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладено на Міністерство юстиції України (стаття 9 Закону).

В даному випадку, суд вважає за необхідне доручити проведення призначеної у справі судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до роз'яснень, які надав Пленум Вищого господарського суду України в п. 23 своєї Постанови від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи те, що саме відповідач в силу приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України повинен довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов висновку, що витрати по проведенню експертизи на даному етапі покладаються на відповідача як на заінтересовану сторону.

Керуючись ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 910/5043/17 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, б. 6).

2. На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

- Чи відповідають фактично виконані ТОВ «КРЕМЕНЬ УКРАЇНА» будівельні роботи по спорудженню прибудови шахти ліфту на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» Договору підряду № 31/05-16 від 31.05.2016, проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Чи підтверджується документально (актами приймання-передачі робіт ф.КБ-2в, довідками про вартість виконаних робіт ф.КБ-3, актами прихованих робіт та іншою виконавчою документацією) виконання ТОВ «КРЕМЕНЬ УКРАЇНА» робіт з влаштування шпунтового огородження на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» при будівництві прибудови шахти ліфту?

- Чи відповідає перелік та обсяг робіт за актами приймання-передачі робіт ф.КБ-2в та довідками про вартість виконаних робіт ф. КБ-3 переліку та обсягу робіт, визначених у дефектних актах № 1, 2, 4 за серпень 2016 року та чи є виконання таких робіт відступленням від проектної документації?;

- Чи має виконана (побудована) шахта ліфту, на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» відхилення від проекту, якщо так то які?

- У разі наявності відхилень від проектної документації при спорудженні шахти ліфту на об'єкті «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва» чи є такі відхилення суттєвими та такими, що унеможливлюють експлуатацію ліфтової шахти та існуючої будівлі?

- Чи відповідає розроблена проектно-кошторисна документація об'єкту «Реконструкція з прибудовою та надбудовою гуртожитку під готель по проспекту Перемоги 118 у Святошинському районі м. Києва», у тому числі відносно проектування, проектних рішень тощо, прибудови шахти ліфту та її влив на існуючу будівлю, вимогам ДБН та іншим вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП тощо)? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

3. Попередити експерта, який буде здійснювати судову експертизу, про кримінальну відповідальність згідно з ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

4. Зобов'язати учасників судового процесу надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів.

5. Оплату витрат по проведенню судової експертизи на даному етапі провадження у справі покласти на відповідача і запропонувати йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи.

6. Зобов'язати учасників судового процесу повідомити господарський суд міста Києва про закінчення експертизи.

Суддя М.Є. Літвінова