КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2017 р. справа№ 910/5938/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Руденко М.А.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Добрицькій В.С.

за участю представників: позивача - Баландіна В.Г.

відповідач - Кузьменко Ю.С.

третя особа - не з'явилась.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"

на рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2017 р.

у справі № 910/5938/17 (суддя - Спичак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"

до Національного банку України

третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" (далі - позивач) звернулося з позовом до Національного банку України (далі - відповідач) про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором від 29.08.2014 р.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2017 р. у справі № 910/5938/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва від 22.05.2017 р., Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що відповідач не звернувся до позивача із заявою про визнання його кредитором Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк", в зв'язку з чим, на думку позивача, правовідносини за укладеним між сторонами іпотечним договором є припиненими з 11.07.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.07.2017 р.

В засідання суду, призначене на 13.07.2017 р., представник третьої особи не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Поважних причин відсутності вказаного представника суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

29.08.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (далі - іпотекодавець) та Національним банком України (далі - іпотекодержатель) було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., та зареєстрований в реєстрі за № 1097 (далі - іпотечний договір).

Цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитних договорів від 11.09.2008 р. № 39/09-08/СТ, від 22.10.2008 р. № 51, від 05.11.2008 р. № 64, від 11.11.2008 р. № 86/11-08/СТ, від 29.12.2008 р. № 144, від 29.12.2008 р. № 144/1, від 30.12.2008 р. № 144/2, від 31.12.2008 р. № 144/3, від 05.01.2009 р. № 144/4, від 12.01.2009 р. № 144/5, від 29.01.2009 р. № 144/6, від 06.02.2009 р. № 144/7, від 11.02.2009 р. № 144/8, від 13.02.2009 р. № 144/8, від 13.02.2009 р. № 144/9, від 16.02.2009 р. № 144/10, від 27.02.2009 р. № 144/11, від 04.03.2009 р. № 144/12, від 05.03.2009 р. № 144/13, від 13.03.2009 р. № 144/14, від 20.03.2009 р. № 144/15, від 06.04.2009 р. № 144/16, від 15.04.2009 р. № 144/17, від 17.04.2009 р. № 144/18, від 30.04.2009 р. № 144/19, від 03.06.2009 р. № 144/20, що укладені між іпотекодержателем та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та будь-яких додаткових правочинів, які можуть бути укладені після укладання цього договору, з: повернення кредиту в сумах та строками повернення, що обумовлені кредитним договором; сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором (п. 1 іпотечного договору).

Згідно з п. 5 іпотечного договору в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором іпотекодавець надає в іпотеку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: житлове приміщення загальною площею 659,00 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, Андріївський узвіз, буд. 11.

Відповідно до п. 14.8 іпотечного договору іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог: звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані позичальником; звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов'язань за кредитним договором у випадку: порушення позичальником зобов'язань, передбачених умовами кредитного договору; порушення іпотекодавцем правил про зміну предмету іпотеки; порушення іпотекодацем зобов'язань за цим договором; виявлення іпотекодержателем погіршення стану предмету іпотеки, або зменшення вартості предмета іпотеки понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмета іпотеки; віднесення іпотекодавця та/або позичальника до категорії проблемних, віднесення іпотекодавця та/абог позичальника до категорії неплатоспроможних, порушення господарським судом справи про відновлення платоспроможності іпотекодавця ат/або позичальника, визнання його банкрутом, чи про визнання недійсним його установчих документів, чи про скасування його державної реєстрації; прийняття власником або компетентним органом рішення про ліквідацію іпотекодавця та/або позичальника; встановлення невідповідності дійсності відомостей, що містяться в кредитному договорі або в цьому договорі; ліквідації юридичної особи іпотекодавця та/або позичальника; невиконання вимог п. 16.1 даного договору.

Як передбачено п. 19 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами цього договору, відповідно до ст. 33 та розділу V Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із п. 23 цього договору.

Відповідно до п. 22 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" шляхом, зокрема, переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що останній зобов'язаний за 30 календарних днів письмово повідомити іпотекодавця.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. накладено заборону відчуження предмета іпотеки та зареєстровано в реєстрі за № 1098.

03.06.2015 р. на підставі постанови правління Національного банку України від 02.06.2015 р. № 353 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 112, відповідно до якого розпочато ліквідацію ПАТ "Кредитпромбанк" з 03.06.2015 р. по 02.06.2016 р. та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію - Тімоніна О.О.

10.06.2015 р. в газеті "Голос України" № 101 (6105) було опубліковано оголошення про ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.04.2016 р. № 637 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Кредитпромбанк" на два роки до 02.06.2018 р.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що у визначений ч. 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" строк, а також станом на дату складання даного позову, відповідач не звернувся до позивача із заявою про визнання його кредитором Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк", в зв'язку з чим, на думку позивача, правовідносини за укладеним між сторонами іпотечним договором є припиненими з 11.07.2015 р.

Відповідно до ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як передбачено ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотекодавцем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Майновий поручитель це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Майновий поручитель (іпотекодавець) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки (ст. 11 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Частинами 2, 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - іпотекодавця іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання, якщо іпотекодержатель і правонаступник іпотекодавця не досягнуть згоди про інше. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" майно банку, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для позачергового задоволення вимог заставодержателя. Заставодержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у порядку, встановленому законодавством або договором застави, та отримати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна за ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності, який визначений Фондом. У разі продажу Фондом заставленого майна (активів) кошти, отримані від реалізації такого майна (активів), спрямовуються на погашення вимог заставодержателя у розмірі не більше основної суми заборгованості за забезпеченим таким майном (активами) зобов'язанням разом з нарахованими процентами після відшкодування Фонду витрат на утримання та продаж такого майна. Решта коштів включається до ліквідаційної маси банку. У разі якщо обсяг коштів від продажу Фондом заставленого майна недостатній для задоволення вимог заставодержателя, незадоволені вимоги підлягають задоволенню в порядку черговості, встановленої цим Законом.

Вбачається, що вимоги відповідача за кредитними договорами від 11.09.2008 р. № 39/09-08/СТ, від 22.10.2008 р. № 51, від 05.11.2008 р. № 64, від 11.11.2008 р. № 86/11-08/СТ, від 29.12.2008 р. № 144, від 29.12.2008 р. № 144/1, від 30.12.2008 р. № 144/2, від 31.12.2008 р. № 144/3, від 05.01.2009 р. № 144/4, від 12.01.2009 р. № 144/5, від 29.01.2009 р. № 144/6, від 06.02.2009 р. № 144/7, від 11.02.2009 р. № 144/8, від 13.02.2009 р. № 144/8, від 13.02.2009 р. № 144/9, від 16.02.2009 р. № 144/10, від 27.02.2009 р. № 144/11, від 04.03.2009 р. № 144/12, від 05.03.2009 р. № 144/13, від 13.03.2009 р. № 144/14, від 20.03.2009 р. № 144/15, від 06.04.2009 р. № 144/16, від 15.04.2009 р. № 144/17, від 17.04.2009 р. № 144/18, від 30.04.2009 р. № 144/19, від 03.06.2009 р. № 144/20 були забезпечені іпотекою відповідно до іпотечного договору від 29.08.2014 р.

Таким чином, вказані вимоги відповідача підлягають задоволенню за рахунок предмета іпотеки, проте, з урахуванням вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Крім того, право відповідача на першочергове звернення стягнення на предмет іпотеки не впливає на порушення черговості задоволення вимог інших кредиторів, оскільки вимоги іпотекодержателя задовольняються виключно за рахунок предмета іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.06.2016мр. у справі № 910/22465/15.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про визнання припиненими правовідносин за іпотечним договором від 29.08.2014 р., є необгрунтованити та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи скаржника про те, що вимоги відповідача за іпотечним договором вважаються припиненими з 11.07.2015 р., є також необґрунтованими, оскільки відповідач письмово не звернувся із заявою про включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів у строки, встановлені законом.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2017 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 22.05.2017 р. у справі № 910/5938/17 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/5938/17 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам та третій особі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді М.А. Руденко

В.В. Андрієнко