ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017р. Справа № 914/1269/17

Суддя О.Запотічняк при секретарі В.Думин розглянула справу

за позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м.Львів,

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м.Львів,

про: демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1.

За участю представників:

Від позивача: Шаровський Р.М. - представник;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про: демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до п.6 додатку 4-В до ухвали Львівської міської ради від 01.12.2016р. №1282 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду Відповідача - СПД ФО ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вилучено із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові у зв'язку із самовільним збільшенням площі такої споруди на 46 м".

08.02.2017р. головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №57 «Про демонтаж тимчасової споруди встановленою за адресою: АДРЕСА_1», відповідно якого відповідачу рекомендовано в термін до 07.03.2017р. демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1. Копія розпорядження було скерована відповідачу поштою

Однак відповідач не демонтував в добровільному порядку самочинно встановлену тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1, що зафіксовано в Акті від 15.03.2017р., який складений комісією в складі працівників Залізничної районної адміністрації.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 22.06.2017року порушив провадження у справі та призначив розгляд справи в судовому засіданні на 11.07.2017року. Оскільки в позованій заяві позивачем було зазначено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівську міську раду, суд зобов'язав позивача документально обґрунтувати, яким чином рішення суду по даній справі вплине на права та обов'язки Львівської міської ради з метою вирішення питання щодо залучення Львівської міської ради до участі у справі в якості третьої особи.

В судове засідання 11.07.2017 р. з'явився представник позивача,однак вимог ухвали суду від 22.06.2017р. не виконав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, вимоги ухвали суду від 22.06.2017 р. не виконав.

11.07.2017р. на адресу суду надійшла заява за підписом представника відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із його зайнятістю у кримінальній справі та неможливістю явки в дане судове засідання.

Однак дана заява (клопотання) судом не була взята до уваги оскільки повноваження представника відповідача не були посвідчені належним чином. Долучена до заяви ксерокопія довіреності не була засвідчена жодним чином. Довіреність не містила жодної інформації про те, що вона засвідчена нотаріально, як того вимагає ст. 28 ГПК України.

Ухвалою від 11.07.2017р. суд відклав розгляд справи на 25.07.2017р. у зв'язку із неявкою представника відповідача в судове засідання. В ухвалі суду було звернено увагу відповідача на те, що довіреність на уповноваженого представника повинна бути нотаріально посвідчена.

11.07.2017р. після судового засідання позивач подав через канцелярію суду заяву про залучення Львівської міської ради до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В судове засідання 25.07.2017р. з'явився представник позивача. Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника.

25.07.2017р. через канцелярію суду за вх. №26016 надійшла заява про відкладення розгляду справи за підписом представника відповідача ОСОБА_4

Окрім того 25.07.2017р. через канцелярію суду за вх. № 26017/17 представником відповідача ОСОБА_4 було подано клопотання про витребування доказів.

Згадані заява та клопотання підписані представником відповідача ОСОБА_4. До клопотання про витребування доказів долучено оригінал довіреності від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_4. Однак дане доручення засвідчене тільки підписом ОСОБА_2 та його печаткою.

Дане доручення не може вважатись належним доказом підтвердження повноважень ОСОБА_4 на представництво інтересів Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в даному спорі з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 28 ГПК України, громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

З цього приводу Пленум Вищого господарського суду України в постанові від 26 грудня 2011 року No 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського

процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначив, що довіреність, видана

громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності, також має бути нотаріально посвідченою (п. 1.8 постанови).

Таким чином клопотання про відкладення розгляду справи та заява про витребування доказів які подані до суду ОСОБА_4 від імені Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до уваги не беруться. Суд звертав увагу відповідача на ці обставини в ухвалі від 11.07.2017р.

Судом було розглянуто клопотання позивача щодо залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівську міську раду.

Подана позивачем заява мотивована тим, що предметом даного позову є демонтаж тимчасової споруди по АДРЕСА_1 яка встановлена на землях комунальної власності. Дана земельна ділянка перебуває у власності територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради.

Відповідно до ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Як зазначено в п. 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського

процесуального кодексу України судами першої інстанції», у вирішенні питання щодо наявності юридичного інтересу у третьої особи, суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Однак позивачем всупереч вимог ст.27 ГПК України не обґрунтовано яким чином рішення суду по даній справі вплине на права або обов'язки Львівської міської ради щодо однієї із сторін спору. Позивачем як мотиви залучення третьої особи вказано тільки те, що спірна споруда встановлена на земельній ділянці, яка перебуває у власності територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради. Однак не наведено чи у зв'язку із прийняттям рішення суду по даній справі Львівську міську раду буде наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради слід відмовити.

Представник позивача в наданих суду поясненнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

Зокрема представник зазначив, що відповідно до п.6 додатку 4-В до ухвали Львівської міської ради від 01.12.2016р. №1282 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4527 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» тимчасову споруду Відповідача - СПД ФО ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 вилучено із Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові у зв'язку із самовільним збільшенням площі такої споруди на 46 м".

08.02.2017р. головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №57 «Про демонтаж тимчасової споруди встановленою за адресою: АДРЕСА_1», відповідно якого Відповідачу рекомендовано в термін до 07.03.2017р. демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1. Копія розпорядження було скерована відповідачу поштою.

Однак відповідач не демонтував в добровільному порядку самочинно встановлену тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1, що зафіксовано в Акті від 15.03.2017р., який складений комісією в складі працівників Залізничної районної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача надав суду копію ухвали Львівської міської ради від 20.03.2014р. №3190 Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові. Згідно додатку №2 до даної ухвали до комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м.Львова під №205 було включено тимчасову споруду по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2

Також представник долучив копію ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015р. №4527 про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова. Згідно додатку №2Р-К тимчасову споруду по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 була включена до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд.

Посилаючись на дані ухвали представник позивача зазначив, що протягом 2014-2015 років тимчасова споруда по АДРЕСА_1, яка належить відповідачу ОСОБА_2 була включена до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, однак згідно п.6 додатку 4-В до ухвали Львівської міської ради від 01,12.2016р. №1282 її було вилучено із Комплексної схеми у зв'язку із самовільним збільшенням площі такої споруди на 46 м".

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування

Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затвердженого Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 N 244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється (п.п. 2.1, 2.20, 2.30, 2.31).

Ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015р. затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові який, визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, продовження договору оренди земельної ділянки для розміщення тимчасових споруд, укладення та продовження договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення тимчасових споруд, встановлення режиму роботи об'єктів торгівлі та побутового обслуговування, ресторанного господарства у тимчасових спорудах торговельного призначення, демонтажу тимчасових споруд.

Відповідно до п. 2.1 даного порядку, розміщення тимчасових споруд здійснюється замовником відповідно до паспорту прив'язки, плану земельної ділянки та договору оренди земельної ділянки або договору окремих конструктивних елементів благоустрою. Місце встановлення тимчасових споруд повинно відповідати адресі, вказаній у паспорті прив'язки, та плану земельної ділянки або схемі прив'язки.

Відповідно до п. 2.16 Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові, для внесення нової тимчасової споруди до Комплексної схеми розміщення ТС фізична особа - підприємець або юридична особа звертається із письмовою заявою на ім'я начальника управління архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради щодо можливості (доцільності) розміщення тимчасової споруди.

Як вбачається із долученої представником копії ухвали Львівської міської ради від 20.03.2014р. №3190 Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові та додатку №2 до даної ухвали, до комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Залізничному районі м.Львова під №205 було включено тимчасову споруду по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 та є предметом даного спору.

Згідно додатку №2Р-К до ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015р. №4527 про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м.Львова, тимчасову споруду по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 також було включено до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд.

Однак ухвалою Львівської міської ради від 01.12.2016р. №1282 було внесено зміни до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4527 у зв'язку із вилученням комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові.

Зокрема, згідно п.6 додатку 4-В до ухвали Львівської міської ради від 01.12.2016р. №1282 тимчасову споруду по АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 було вилучено із Комплексної схеми у зв'язку із самовільним збільшенням площі такої споруди на 46 м".

Листом від 06.01.2017 №32-вих-73 позивач повідомив відповідача про те, що йому необхідно в термін до 06.02.2017р. демонтувати тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1. Даний лист був отриманий відповідачем 20.01.2017р., що вбачається з копії поштового повідомлення про вручення долученого до справи.

Згідно акту обстеження від 07.02.2017р. працівниками Залізничної районної адміністрації було встановлено, що спірна споруда по АДРЕСА_1 відповідачем не демонтована.

08.02.2017р. головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради прийнято розпорядження №57 «Про демонтаж тимчасової споруди встановленою за адресою: АДРЕСА_1», відповідно до п. 1 якого Відповідачу рекомендовано в термін до 07.03.2017р. демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1.

Копія даного розпорядження було скерована відповідачу поштою згідно листа від 10.02.2017р. №32-вих-556. Відповідний лист отриманий відповідачем 16.02.2017р. що вбачається з копії поштового повідомлення про вручення долученого до справи.

Однак відповідач не демонтував в добровільному порядку самочинно встановлену тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1, що зафіксовано в Акті від 15.03.2017р., який складений комісією в складі працівників Залізничної районної адміністрації.

Відповідно до п.7.6 Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові затвердженого Ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015р., Розпорядження районної адміністрації про демонтаж тимчасової споруди надсилається суб'єкту господарювання протягом 2 днів з дати набрання ним чинності з наданням терміну для добровільного виконання демонтажу ТС у термін до 1 місяця.

В той же час, відповідно до п. 7.8 порядку передбачено, що у разі невиконання власником тимчасової споруди вимог пункту 7.6 районна адміністрація звертається до відповідного суду з позовом про примусовий демонтаж тимчасової споруди, встановленої з порушенням цих Правил.

Суд звертає увагу на те, що ухвала Львівської міської ради від 01.12.2016р. №1282 та розпорядження голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №57 «Про демонтаж тимчасової споруди встановленої за адресою: АДРЕСА_1», є чинними, жодною із сторін не надано суду доказів їх оскарження чи скасування.

Суд також звертає увагу на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів які б підтверджували правомірність розміщення ним спірної тимчасової споруди, ні паспорту прив'язки ні договору оренди земельної ділянки на якій розміщена спірна тимчасова споруда.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є документально та нормативно обґрунтований, відповідачем не спростований, підлягає до задоволення повністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору суд покладає на відповідача в сумі 1600,00 грн.

Керуючись ст. ст.28, 33,34 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) демонтувати тимчасову споруду встановлену за адресою: АДРЕСА_1.

Боржник: Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1).

Стягувач: Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради (79022, м. Львів, вул. І.Виговського, ідентифікаційний номер:04056084).

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (79022, м. Львів, вул. І.Виговського, ідентифікаційний номер:04056084) - 1600,00 грн судового збору.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 28.07.2017 року.

Суддя Запотічняк О.Д.