ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" липня 2017 р.Справа № 916/896/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ"

про стягнення 54574,62 грн.

Колегія суддів у складі: Головуючий суддя Д'яченко Т.Г.

Судді: Літвінов С.В., Оборотова О.Ю.

Представники:

від позивача: Пилипенко С.Є., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 12.06.2017р. відповідно до вимог ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 20.06.2017р. о 13 год. 45 хв. та у судовому засіданні 19.07.2017р. оголошувалась перерва до 21.07.2017р. о 10 год. 55 хв.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" про стягнення заборгованості за Договором №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договором №01/12-16 від 01.12.2016р. у сумі 57613,35 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 576,13 грн. та пені у розмірі 1414,26 грн.

12.06.2017р. до господарського суду Одеської області представником позивача надано клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" просить суд стягнути заборгованість у розмірі 48950,72 грн., інфляційні нарахування у розмірі 2428,69 грн. та пеню у розмірі 3123,95 грн.

16.06.2017р. представником позивача до господарського суду Одеської області було подано клопотання про залучення до матеріалів справи банківської виписки від 18.05.2017р. про зарахування на рахунок позивача суми 8662,63 грн. за актом виконаних робіт №64 від 30.12.2016р. з боку відповідача.

21.06.2017р. до господарського суду Одеської області представником позивача надано заяву, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача борг у розмірі 46850,54 грн., інфляційні нарахування в розмірі 1973,47 грн. та пеню у розмірі 3123,95грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.06.2017р. справу №916/89617 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

На підставі ухвали господарського суду Одеської області від 20.06.2017р., у справі №916/896/17 було призначено автоматичний розподіл справи між суддями з метою визначення складу колегії суддів.

Згідно даних автоматичного розподілу справи між суддями від 20.06.2017р. було визначено наступний склад колегії суддів для колегіального розгляду справи №916/896/17: головуючий суддя Д'яченко Т.Г., Літвінов С.В., Оборотова О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2017р. справу №916/896/17 прийнято до колегіального провадження у наступному складі суду: головуючий суддя Д'яченко Т.Г., Літвінов С.В., Оборотова О.Ю. та призначено до розгляду у судовому засіданні.

14.07.2017р. представником позивача до господарського суду Одеської області надано остаточний розрахунок позовних вимог, з урахуванням всіх оплат, які були здійснені з боку відповідача на виконання умов укладених Договору №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договору №01/12-16 від 01.12.2016р., відповідного до якого позивач просить суд стягнути суму боргу у розмірі 46850,54 грн., пеню у розмірі 3605,54 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4118,54 грн.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" заперечує проти задоволення заявлених вимог позивача, зазначаючи суду, що з боку відповідача було здійснено оплату боргу в повному обсязі. А також заперечуючи проти права позивача щодо нарахування інфляційних втрат, оскільки це не було передбачено договором, укладеним між сторонами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

23 вересня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" (Замовник) було укладеного Договір №23/09-16 (надалі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по заявці Замовника надавати послуги з оренди - фронтального навантажувача KOBELCO LK-40.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором зобов'язується сплатити послуги Виконавці. Кількість та об'єм наданих послуг фіксується в актах наданих послуг (робіт). (п. 1.4. Договору).

Згідно до п. 2.1. Договору, вартість послуг оренди фронтального навантажувача KOBELCO LK-40 по узгодженню сторін складає 2200 грн., у тому числі ПДВ 366,67 грн. за 1 машино-зміну з 08.00 до 17.00 (8 годин оплачуваних та 1 не оплачувана час обіду).

Відповідно до п. 2.2. Договору, в підтвердження наданих послуг Виконавець готує та надає Замовнику акти наданих послуг (виконаних робіт) кожні 5 днів.

Оплата послуг проводиться шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Виконавця по факту виконаних робіт протягом 5 календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт (п. 2.3. Договору).

Умовами п. 3.2.4. Договору сторони погодили, що Замовник зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг Виконавцем відповідно до п. 2. даного Договору.

Відповідно до п. 4.1.Договору, у разі порушення строки оплати за надані послуги за даним договором, Замовник сплачує на користь Виконавця, якщо Виконавець вимагатиме, пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення зобов'язань, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно до п. 6.1.Договору, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків сторін - до повного їх закінчення.

01 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" (Замовник) було укладеного Договір №01/12-16 (надалі - Договір), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання по заявці Замовника надавати послуги з оренди - каток AMMAN AV-23E.

Відповідно до п. 1.2. Договору, Замовник в порядку та на умовах, визначених цим Договором зобов'язується сплатити послуги Виконавці. Кількість та об'єм наданих послуг фіксується в актах наданих послуг (робіт). (п. 1.4. Договору).

Згідно до п. 2.1. Договору, вартість послуг оренди каток AMMAN AV-23E по узгодженню сторін складає 2200 грн., у тому числі ПДВ 366,67 грн. за 1 машино-зміну з 08.00 до 17.00 (8 годин оплачуваних та 1 не оплачувана час обіду).

Відповідно до п. 2.2. Договору, в підтвердження наданих послуг Виконавець готує та надає Замовнику акти наданих послуг (виконаних робіт) кожні 5 днів.

Оплата послуг проводиться шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Виконавця по факту виконаних робіт протягом 5 календарних днів від дати підписання акту виконаних робіт (п. 2.3. Договору).

Умовами п. 3.2.4. Договору сторони погодили, що Замовник зобов'язаний сплачувати вартість наданих послуг Виконавцем відповідно до п. 2. даного Договору.

Відповідно до п. 4.1.Договору, у разі порушення строки оплати за надані послуги за даним договором, Замовник сплачує на користь Виконавця, якщо Виконавець вимагатиме, пеню в розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення зобов'язань, від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно до п. 6.1.Договору, договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині взаєморозрахунків сторін - до повного їх закінчення.

На виконання умов укладених договорів між сторонами було складено та підписано наступні акти виконаних робіт (наданих послуг) :

- акт №58 від 17.12.2016р. на суму 12100,18 грн.;

- акт №60 від 24.12.2016р. на суму 10175,15 грн.;

- акт №64 від 30.12.2016р. на суму 8662,63 грн.;

- акт №5 від 14.01.2017р. на суму 9075,13 грн.;

- акт №9 від 21.01.2017р. на суму 11550,17 грн.;

- акт №8 від 21.01.2017р. на суму 9625,14 грн.;

- акт №15 від 31.01.2017р. на суму 17050,25 грн.;

- акт від 04.02.2017р. на суму 5775,08 грн.

Акти виконаних робіт (наданих послуг) між сторонами було підписано на загальну суму 84013,73 грн. З боку відповідача частково було сплачено існуючий борг у розмірі 26400,38грн.

Станом на момент подання позовної заяви до суду за відповідачем рахувався боргу зі сплати наданих послуг за Договором №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договором №01/12-16 від 01.12.2016р. у розмірі 57613,35 грн.

Під час розгляд справи, відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" було сплачено частину основного боргу, у зв'язку з чим станом на 12.07.2017р. за відповідачем рахується борг зі сплати послуг оренди будівельної техніки у розмірі 46850,54грн.

Наразі, Акт 58 від 17.12.2016р. на суму 12100,18 грн. був сплачений відповідачем частково у сумі 2100,18 грн., відповідно до платіжного доручення №2415, несплачена сума боргу за Актом - 1000 грн., Акт №60 від 24.12.2016р. є несплаченим з боку відповідача на суму 10175,15 грн., Акт №64 від 30.12.2016р. на суму 8662,63 грн. оплачений відповідачем повністю 18.05.2017р. відповідно до платіжного доручення №2288, Акт №5 від 14.01.2017р. на суму 9075,13 грн. оплачений відповідачем повністю 19.01.2017р. відповідно до платіжного доручення №1909, Акт №8 від 21.01.2017р. є несплаченим з боку відповідача на суму 9625,14 грн., Акт №9 від 21.01.2017р. на суму 11550,17 грн. оплачений відповідачем повністю 27.01.2017р. відповідно до платіжного доручення №1937, Акт №15 від 31.01.2017р. є несплаченим з боку відповідача на суму 17050,25 грн. та Акт від 04.02.2017р. на суму 5775,08 грн., який був надісланий відповідачу, але примірник якого назад не був повернутий, сплачений 20.02.2017рр. повністю відповідно до платіжного доручення №2003.

У зв'язку з частковою сплатою боргу за укладеними договорами, позивачем було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій він просить суд, зокрема, стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 46850,54 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов'язань за умовами Договору №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договору №01/12-16 від 01.12.2016р., позивачем станом на 12.07.2017р. було здійснено нарахування пені у розмірі 3605,54 грн. та інфляційних витрат у розмірі 4118,54 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" обґрунтовані невиконанням прийнятих на себе договірних зобов'язань з боку відповідача, та направлені на стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 46850,54 грн., пені у розмірі 3605,54 грн. та інфляційні витрати у розмірі 4118,54 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши у судових засіданнях пояснення представників позивача і відповідача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі укладених між ними Договору №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договору №01/12-16 від 01.12.2016р.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" прийнятих на себе зобов'язань за умовами Договору №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договору №01/12-16 від 01.12.2016р., що підтверджується наявними в матеріалах справи Актами виконаних робіт (надання послуг), у зв'язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача за Договором №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договором №01/12-16 від 01.12.2016р. заборгованості у розмірі 46850,54 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 229 Господарського Кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань позивачем було здійснено нарахування пені, відповідно до п. 4.1. Договору №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договору №01/12-16 від 01.12.2016р.

За Актом №58 від 17.12.2016р. розрахунок пені проведено за період з 23.12.2016р. по 18.06.2017р. на суму боргу у розмірі 12100,18 грн. та за період з 19.06.2017р. по 12.07.2017р. на суму боргу 10000 грн. - заборгованість зі сплати пені становить 882,46грн.

За Актом №60 від 24.12.2016р. розрахунок пені проведено за період з 30.12.2016р. по 12.07.2017р. на суму боргу 10175,15 грн. - заборгованість зі сплати пені становить 729,27грн.

За Актом №64 від 30.12.2016р. розрахунок пені проведено за період з 05.01.2017р. по 17.05.2017р. на суму боргу 8662,63 грн. - заборгованість зі сплати пені становить 433,84грн.

За Актом №8 від 21.01.2017р. розрахунок пені проведено за період з 27.01.2017р. по 12.07.2017р. на суму боргу 9625,14грн. - заборгованість зі сплати пені становить 586,47грн.

За Актом №15 від 31.01.2017р. розрахунок пені проведено за період з 06.02.2017р. по 12.07.2017р. на суму боргу 17050,25 грн. - заборгованість зі сплати пені становить 973,50грн.

Загальна сума нарахованої пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить грошову суму у розмірі 3605,54 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення нарахованої пені, вважає такий розрахунок частково не вірним, оскільки нарахування пені за Актом №60 від 24.12.2016р. було проведено за період з 30.12.2016р. по 12.07.2017р., що перевищує обмеження терміну нарахування пені відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК України.

Судом самостійно зроблено перерахунок пені за Актом №60 від 24.12.2016р. на суму 10175,15 грн. за період з 30.12.2016р. по 30.06.2017р. (183 дні).

Відповідно до такого розрахунку, заборгованість зі сплати пені за вказаним Актом становить - 687,15 грн.

Отже, загальна сума пені, які підлягає стягненню з відповідача становить грошову суму у розмірі 3563,42 грн.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначено у п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

У зв'язку з неналежним виконанням договірних зобов'язань позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат.

За Актом №58 від 17.12.2016р. розрахунок інфляційних втрат проведено за період з 23.12.2016р. по 18.06.2017р. на суму боргу у розмірі 12100,18 грн. - заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 961,72 грн.

За Актом №60 від 24.12.2016р. розрахунок інфляційних втрат проведено за період з 30.12.2016р. по 12.07.2017р. на суму боргу 10175,15 грн. - заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 808,72 грн.

За Актом №64 від 30.12.2016р. розрахунок інфляційних втрат проведено за період з 05.01.2017р. по 17.05.2017р. на суму боргу 8662,63 грн. - заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 541,24 грн.

За Актом №8 від 21.01.2017р. розрахунок інфляційних втрат проведено за період з 27.01.2017р. по 12.07.2017р. на суму боргу 9625,14грн. - заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 651,96 грн.

За Актом №15 від 31.01.2017р. розрахунок інфляційних втрат проведено за період з 06.02.2017р. по 12.07.2017р. на суму боргу 17050,25 грн. - заборгованість зі сплати інфляційних втрат становить 1154,90 грн.

Загальна сума нарахованих інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача становить грошову суму у розмірі 4118,54 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення нарахованих інфляційних втрат, вважає такий розрахунок вірним, а вимоги про їх стягнення з відповідача - правомірними.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" зі стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ" заборгованості у розмірі 46850,54 грн., пені у розмірі 3563,42 грн. та інфляційних витрат у розмірі 4118,54 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1598,77 грн. покладаються на відповідача у справі згідно ст.ст.44, 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ЕКСТЕ"( 65031, м. Одеса, вул. Чапаєва, буд. 5-А; 39518391) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „КРАНИ УКРАЇНИ" (67806, Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Теплична, буд. 1; код 40489427) заборгованість за Договором №23/09-16 від 23.09.2016р. та Договором №01/12-16 від 01.12.2016р. у розмірі 46850 (сорок шість тисяч вісімсот п'ятдесят) грн. 54 коп., інфляційні нарахування у розмірі 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) грн. 54 коп., пеню у розмірі 3563 (три тисячі п'ятсот шістдесят три) грн. 42 коп. та витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 1598 (одна тисяча п'ятсот дев'яносто вісім) грн. 77 коп.

3.В решті позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення складено 21 липня 2017 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Головуючий Т.Г. Д'яченко

Суддя С.В. Літвінов

Суддя О.Ю. Оборотова