ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.07.2017 Справа № 904/6116/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Дніпро

до В-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", м. Дніпро

В-2: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Миколаїв

про стягнення солідарно 36 343,48 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Бойчук Ю.С.

Представники:

від позивача: Задорожний С.О., представник за довіреністю № 5961-К-О від 24.04.2017

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі - позивач, Банк) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (далі - відповідач-1, поручитель), фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач-2, клієнт) про стягнення солідарно 36 343,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-2 порушені зобов'язання за договором № б/н від 15.02.2013 щодо своєчасного та повного повернення кредиту.

Позовні вимоги до відповідача-1 обґрунтовані не виконанням останнім договору поруки № 30823NKN0S2JY від 11.08.2015, предметом якого є надання поруки відповідачем-1 перед позивачем за виконання відповідачем-2 всіх своїх обов'язків за договором № б/н від 15.02.2013.

Ухвалою господарського суду від 24.05.2017 порушено провадження у справі №904/6116/17, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 20.06.2017.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2017 відкладено розгляд справи на 20.07.2017.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2017 у справі №904/6116/17 позов задоволено у повному обсязі.

Крім того, позивач разом з позовною заявою подав клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, в якому просив суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу-2, а саме: 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначено у пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами і доповненнями), умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з частиною 2 пункту 1 вищенаведеної постанови пленуму Вищого господарського суду України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодного доказу того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджена жодним належним доказом.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 904/5971/17 від 13.07.2017.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Н.Е. Петренко