ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 925/835/17

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор, ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за

позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АНГУС"

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

про визнання договору оренди землі поновленим та зобов'язання укласти додаткову угоду

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов з вимогами:

- визнати поновленим договір оренди землі, що знаходиться на території Лип"янської сільської ради Шполянського району Черкаської області площею 167,1528 га, у тому числі 167,1528 га сінокосів, який був зареєстрованим у Шполянському районному відділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК" 14.04.2008 року за № 21;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області укласти додаткову угоду до договору оренди землі, яка находиться на території Лип"янської сільської ради Шполянського району Черкаської області площею 167,1528 га, у тому числі 167,1528 га сінокосів.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує повністю і просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову, оскільки позивачем не виконано вимоги ст. 15,33 ЗУ "Про оренду землі", а проект додаткової угоди позивача суперечить принципу поновлення договору на тих же самих умовах, про що суду було надано відзив на позов від 24.07.2014.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, які надавалися в ході розгляду справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого:

Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України, розпорядження землями територіальної громади міста, у тому числі надання їх у користування, належить до повноважень міської ради та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

За частиною першою статті 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що між Шполянською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Ангус" (Орендар) було укладено договір оренди землі (а.с. 14-15), у відповідності до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сінокосів, яка знаходиться на території Лип"янської сільської ради (п. 1 договору).

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 167,1528 га в тому числі 167,1528 га сінокосів ( п. 2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 419 553,5 грн. (п. 4 договору).

Договір укладено на 10 років до 04.04.2017 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомить письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 договору).

Договір зареєстрований у Корсунь-Шевченківському районному відділі ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.04.2008 за № 21. У відповідності до п. 43 договору він набуває чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

04.04.2008 складено акт приймання-передачі в оренду ТОВ "Агрофірма "Ангус" земельної ділянки площею 167,1528 га ( а.с. 17).

Пунктами 9,10 договору оренди визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 45,00 грн. за 1 га сінокосів на рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної форми власності здійснюється із урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України Про оренду землі визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

У ч. 1 статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Як зазначено в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Наданим письмовим поясненням від 24.07.2017 представник позивача уточнив, що позовні вимоги він просить задовольнити на підставі ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Згідно частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено лист № 9 від 02.03.2017 (а.с. 10) про намір ТОВ АФ "Ангус" скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки площею 167,1528 га сінокосів на новий строк, із прикладенням проекту додаткової угоди.

Листом від 31.03.2017 № 3453/2-17 (а.с. 13) з боку відповідача позивачу було відмовлено в поновленні договору через недотримання ст. 15,33 ЗУ "Про оренду землі" .

Спору між сторонами з приводу дотримання позивачем місячного терміну для звернення до відповідача із повідомленням про намір поновлення договору оренди землі немає, цей строк є дотриманим.

Згідно Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності №5245-VI від 06.09.2012, з 01.01.2013р. повноваження по розпорядженню земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності відносяться до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи.

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів є Державне агентство земельних ресурсів України. Відповідно адміністративно-територіального поділу, на місцях діють відповідні територіальні органи (у Черкаській області - Головне управління Держземагенства в Черкаській області).

З цих підстав відповідач у справі обраний правильно.

В ході розгляду справи представник позивача вказав, що поновлення договору оренди між сторонами повинно бути проведено на умовах проекту додаткової угоди, яка надсилалася відповідачу (а.с. 11).

Проаналізувавши умови цієї додаткової угоди, судом встановлено наступне:

Позивач пропонує змінити умови договору оренди в розділі Строк дії договору, зокрема, змінивши термін звернення Орендаря із пропозицією про поновлення на два місяці (але не пізніше ніж на місяць) до спливу строку дії договору оренди.

Також представник позивача у письмовому поясненні від 24.07.2017 вказав, що шляхом укладення додаткової угоди позивач мав намір змінити і розмір орендної плати, встановивши її у процентному відношенні від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. При цьому конкретний розмір орендної плати позивач не визначив і своєї пропозиції не подав, вважаючи що цей розмір повинен встановити у проекті додаткової угоди саме відповідач у розмірі не менше 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Також у розділі "Інші права та обов'язки сторін" позивач пропонує доповнити текст словами, що передача в суборенду земельної ділянки проводиться за письмовою згодою Орендодавця.

Частини 1-5 та 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" в аспекті поновлення договору оренди говорять лише про можливість його поновлення на тих же умовах і на той же строк. Позивач же при зверненні до відповідача із пропозицією про поновлення договору, намагався змінити умови свого договору оренди.

Ч.4 цієї статті передбачає, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

З матеріалів справи не вбачається, що сторони дійшли до згоди змінити умови договору оренди між сторонами на бажаних позивачу умовах згідно запропонованого ним проекту додаткової угоди від 02.03.2017 (а.с. 11).

Крім того, позивачем у справу подано копії витягів із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 21-30) на окремі земельні ділянки, права за якими зареєстровані за ТОВ Агрофірма "Ангус", загальною площею 135,5124 га із вказаними кадастровими номерами, які знаходяться за адресою Черкаська область, Шполянський район, Лип"янська сільська рада.

Представник позивача пояснив, що станом на сьогодні земельної ділянки цілісним масивом 167,1528 га, як передбачено договором оренди землі, не існує. Замість неї сформовано кілька окремих земельних ділянок із самостійними кадастровими номерами і у фактичному користуванні позивача перебуває сукупність окремих земельних ділянок площею 135,5124 га.

Ця обставина виключає можливість дотримання при поновленні договору оренди принципу пролонгації "на тих же умовах", як передбачено ч. 1-5 та 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

У відповідності до п. 4) Інформаційного листа ВГСУ від 07.07.2017 № 01-06/1097/17 -- зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору в порядку, передбаченому частинами першою, шостою ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" , оскільки такі зміни мають наслідком укладення договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо одержання земельної ділянки на праві оренди (див. постанову ВСУ від 25.05.2016 справа № 911/1707/15).

За доводами відповідача, він листом від 11.04.2017 № 19-23-0.32-3782/2-17 у місячний термін після закінчення дії договору оренди землі, повідомив відповідача про своє небажання поновлювати договір на новий строк, виконавши вимоги ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином позивачем не виконано вимоги ч. 1,2 ст. 33 ЗУ „Про оренду землі щодо поновлення договору оренди землі на тих же умовах, а тому у позові слід відмовити повністю.

При відмові в позові судові витрати покладаються на позивача і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 25 липня 2017 року

Суддя Н.М. Спаських