КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Справа№ 910/10154/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко О.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2017

по справі №910/10154/17 (суддя Морозов С.М.)

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ"

про відшкодування 85 444,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася з позовною заявою Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про відшкодування збитків завданих Публічним акціонерним товариством "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" в розмірі 85 444,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2017 у справі №910/10154/17 позовну заяву разом з доданими до неї документами повернуто без розгляду.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2017 та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 у справі №910/10154/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів Тищенко О.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2017 прийнято апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до свого провадження та призначено до розгляду на 27.07.2017.

Повноважні представники позивача та відповідача у судове засідання 27.07.2017 не з 'явилися про причини неявки суд не повідомили.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки участь представників Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та Публічного акціонерного товариства "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" у судовому засіданні 27.07.2017, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Приймаючи рішення щодо розгляду даної справи за відсутності представників позивача та відповідача судова колегія апеляційного господарського суду враховувала те, що у даному судовому засіданні суду апеляційної інстанції вирішується лише процесуальне питання щодо законності повернення судом першої інстанції заявленого позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а не розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

До того ж, у відповідності до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги.

Відповідно до статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно з нормами статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позивач не надав суду доказів сплати судового збору за подання даного позову, оскільки звернувшись з позовом до суду 21.06.2017, позивачем було надано копію квитанції про сплату №38164 від 05.06.2017 в якій була відсутня відмітка про зарахування судового збору до Державного бюджету України.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного господарського суду погодитися не може та вважає, що при винесенні ухвали про повернення позовної заяви місцевий господарський суд припустився порушень норм процесуального права, не врахувавши, що оплату було здійснено через мережу інтернет використовуючи сервіс ДП "Інформаційні судові системи" у визначеному Законом розмірі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 2.20 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено будь-яких спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору.

Таким чином таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що у разі наявності сумнівів стосовно зарахування судового збору за подання позовної заяви у даній справі суд першої інстанції, не був позбавлений права в процесі підготовки справи до розгляду отримати таку інформацію від відповідного територіального органу казначейства, якому перераховано судовий збір або зобов'язати позивача, надати докази зарахування.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, а тому ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням зазначеної статті.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права чи процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 23.06.2017, прийнята у зв'язку з не правильним застосуванням норм процесуального права, є такою що не відповідає нормам закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 ГПК України, у випадку скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 слід задовольнити, оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2017 скасувати, а справу передати до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2017 по справі № 910/10154/17 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 року по справі № 910/10154/17 скасувати.

Матеріали справи № 910/10154/17 передати до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.В. Тищенко

А.І. Тищенко