ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.07.2017 Справа № 905/1265/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,

при секретарі судового засідання Сапожніковій Ю.Б.

у справі за позовом: Приватного підприємства ТЕРМІНАЛ БЕЗПЕКА, м.Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м. Словянськ , Донецької області

про: стягнення 104 779,42 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

Приватного підприємства ТЕРМІНАЛ БЕЗПЕКА, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Дочірнього підприємства Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м. Словянськ , Донецької області про стягнення 104 779,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №718.Б від 31.12.2016р. щодо оплати вартості виконаних робіт та наданих послуг.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у клопотанні №1207 від 12.07.2017р. просить розгляд справи проводити без участі представника за наявними матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до витягу з ЄДРПОУ місцезнаходженням відповідача є: 84110, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Пушкінська, будинок 2.

Кореспонденція суду направлялась на вищевказану адресу та отримувалась відповідачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про час, дату та місце судових засідань.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено.

31.12.2016р. між Приватним підприємством ТЕРМІНАЛ БЕЗПЕКА (далі виконавець або позивач) та Дочірнім підприємством Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (далі замовник або відповідач) було укладено договір про надання послуг з охорони №718.Б (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, предметом договору є надання послуг з охорони приміщення та території замовника, які розташовані за адресою: Донецька область, м. Словянськ, частина території Словянського курорту (вул. Золочевського, вул. Пушкінська, частина парку курорту) та будівля санаторію «Словянський».

Згідно з п. 2.1.1 договору, виконавець зобовязаний прийняти обєкт під охорону на підставі акту прийому-передачі обєкта під охорону та надавати послуги щодо охорони обєкта, шляхом підтримання громадського порядку та/або забезпечення контрольно-перепускного режиму на ньому; виставити на обєкті фізичну охорону; забезпечувати охорону майна замовника розташованого на обєкті, яке знаходиться в охоронюваному приміщенні та належним чином здане під охорону, крім майна замовника яке знаходиться в користуванні відпочиваючих.

Пунктом 3.1.2 договору встановлено, що замовник зобовязаний вчасно та в повному обсязі в терміни та на умовах, визначених даним договором провести необхідні платежі й розрахунки за здійснені виконавцем послуги.

За приписами п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору вартість послуг виконавця, відповідно до умов цього договору становить: 51 700,80 грн. разом з ПДВ за один місяць надання послуг виконавцем.

Розрахунки за послуги виконавця здійснюються замовником в гривнях, на умовах попередньої (авансової) оплати, щомісячно до 15-го числа поточного місяця на підставі цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок виконавця вказаний в цьому договорі.

Послуги за цим договором вважаються наданими після підписання акту прийому-передачі наданих послуг.

При простроченні замовником порядку проведення розрахунків за договором, замовник має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми.

З пункту 7.1 договору вбачається, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє по: « 31» грудня 2017 року.

Договір про надання послуг з охорони №718.Б від 31.12.2016р. підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором про надання послуг з охорони №718.Б від 31.12.2016р., що підтверджується наявними в матеріалах справи: актом надання послуг №3 від 31.01.2017р. на суму 51 700,80 грн., актом надання послуг №14 від 24.02.2017р. на суму 44 314,98 грн., які підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень.

13.03.2017р. позивачем на адресу відповідача була направлена вимога №1303/ТБ від 13.03.2017р. з проханням погасити заборгованість в розмірі 96 015,78 грн. за послуги надані в січні та лютому 2017р.

Відповідачем не надано суду доказів оплати послуг охорони за актами надання послуг №3 від 31.01.2017р. на суму 51 700,80 грн. та №14 від 24.02.2017р. на суму 44 314,98 грн.

Тому, сума боргу за договором про надання послуг з охорони №718.Б від 31.12.2016р. в розмірі 96 015,78 грн. підлягає задоволення та стягненню з відповідача.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 808,26 грн.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р. встановив, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини. Наведене не виключає можливості покладення на боржника також і відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України за невиконання грошового зобов'язання.

Передбачене частиною шостою статті 231 ГК України формування відповідальності за порушення грошових зобов'язань застосовується, якщо інше не узгоджено сторонами в договорі або не передбачено законом.

В даному випадку між сторонами договору у пункті 5.1 зазначено, що за невиконання або неналежне виконання сторонами умов цього договору вони несуть відповідальність відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Водночас, Закон України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, яка стягується за цим Законом, має бути узгоджений сторонами договору.

Тобто, відсутність домовленості сторін договору про розмір пені, виключає в даному випадку застосування положень цього Закону.

Тому, суд вважає, що позивачем безпідставно розрахована пеня на суму просроченого грошового зобов'язання в розмірі 3 808,26 грн. (подвійна облікова ставка НБУ), та як слід, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 834,10 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4 121,28 грн.

За умовами п. 4.2 договору розрахунки за послуги виконавця здійснюються замовником в гривнях, на умовах попередньої (авансової) оплати, щомісячно до 15-го числа поточного місяця на підставі цього договору, шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок виконавця вказаний в цьому договорі.

Тобто, останнім днем оплати за послуги надані у січні 2017р. є 15.01.2017р., останнім днем оплати за послуги надані у лютому 2017р. є 15.02.2017р.

3% річних на заборгованість в розмірі 51 700,80 грн. за січень нараховані за період з 16.01.2017р. по 15.05.2017р.

3% річних на заборгованість в розмірі 44 314,98 грн. за лютий нараховані за період з 16.02.2017р. по 15.05.2017р.

Інфляційні втрати на заборгованість в розмірі 51 700,80 грн. за січень нараховані за період з 16.01.2017р. по 30.04.2017р.

Інфляційні втрати на заборгованість в розмірі 44 314,98 грн. за лютий нараховані за період з 16.02.2017р. по 30.04.2017р.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

У звязку з вищевикладеним, перерахунок інфляційних втрат виконується судом за період з 01.02.2017р. по 30.04.2017р. (включно) та відповідно з 01.03.2017р. по 30.04.2017р. (включно).

Судом перевірено арифметичний розрахунок 3% річних та встановлено, що він є вірним та підлягає стягненню з відповідача в розмірі 834,10 грн.

Судом перевірено арифметичний розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що до стягнення на заборгованість в розмірі 51 700,80 грн. за січень підлягає 1935,35 грн. інфляційних втрат, до стягнення на заборгованість в розмірі 44 314,98 грн. за лютий підлягає 1203,68 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства ТЕРМІНАЛ БЕЗПЕКА, м.Київ до Дочірнього підприємства Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця, м. Словянськ Донецької області про стягнення 104779,42 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства Санаторно-курортний реабілітаційний центр Словянський курорт Закритого акціонерного товариства Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України Укрпрофоздоровниця (84110, Донецька область, місто Словянськ, вулиця Пушкінська, будинок 2, ) на корить Приватного підприємства ТЕРМІНАЛ БЕЗПЕКА (02091, АДРЕСА_1) заборгованість в розмірі 96 015,78 грн., 3% річних в розмірі 834,10 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 139,03 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1 526,85 грн.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Повний текст рішення підписаний 25.07.2017р.

Рішення набирає законної сили 04.08.2017р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Суддя О.М. Сковородіна