ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р.Справа № 915/684/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Бєляновського В.В.,
суддів: Величко Т.А., Ярош А.І.

при секретарі - Колбасовій О.Ф.

за участю представників:
від скаржника: Лобан О.В.
арбітражний керуючий: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України
на ухвалу господарського суду Миколаївської області
від 30 травня 2017 року
у справі № 915/684/14
за заявою: голови ліквідаційної комісії Товариства з додатковою відповідальністю Будівельна фірма Житлобуд-Ніко Репченко Ю.А.
про визнання банкрутом Товариство з додатковою відповідальністю Будівельна фірма Житлобуд-Ніко
ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Миколаївської області знаходиться справа №915/684/14 про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю Будівельної фірми "Житлобуд-Ніко", порушена ухвалою суду від 29.05.2014 року за заявою голови ліквідаційної комісії боржника Репченко Ю.А. за особливостями провадження відповідно до статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року).
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.09.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 45 941 076, 25 грн.
Справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду Миколаївської області від 05.06.2014 року, ліквідатором банкрута призначено Репченко Ю.А., повноваження якої припинено ухвалою суду від 26.08.2015 року із призначенням судом згідно з ухвалою від 01.10.2015 року ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Козлова В.О.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.12.2015 року продовжено строк ліквідаційної процедури у справі на шість місяців до 06.06.2016 року.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 16.08.2016 року продовжено ліквідаційну процедуру у справі строком на шість місяців до 06.12.2016 року.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.04.2017 року продовжено ліквідаційну процедуру у справі строком на шість місяців до 06.06.2017 року.
05.06.2015 року від кредитора - Головного управління Національної гвардії України до господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання від 29.05.2015 № 3/20/1-3869 про виключення зі складу ліквідаційної маси незавершеного будівництвом об`єкта та права на проектування і будівництво комплексу житлових та нежитлових об`єктів по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування поданого клопотання кредитор посилався на лист ліквідатора від 13.05.2015 року № 44, яким ліквідатор повідомив його про включення до складу ліквідаційної маси незавершеного будівництвом об`єкту та права на проектування і будівництво комплексу житлових та нежитлових об`єктів на вул. Косіора, 2 у м. Миколаєві.
Ліквідатор Козлов В.О. заперечував проти клопотання посилаючись на те, що заявлені грошові вимоги кредитора за наслідками невиконання банкрутом своїх зобов`язань за договором № 219 від 07.07.2006 визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів. З огляду на викладене вважав заявлені вимоги про виключення зі складу ліквідаційної маси незавершеного будівництвом об`єкту та права на проектування і будівництво комплексу житлових та нежитлових об`єктів на вул. Косіора, 2 у м. Миколаєві безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.05.2017 року (суддя Ткаченко О.В.) відмовлено у задоволенні клопотання кредитора - Головного управління Національної гвардії України від 29.05.2015 № 3/20/1-3869 про виключення зі складу ліквідаційної маси ТДВ «Будівельної фірми «Житлобуд-Ніко» незавершеного будівництвом об`єкту та права на проектування та будівництво комплексу житлових та нежитлових об`єктів на вул. 1-ша Госпітальна (Косіора), 2 у м. Миколаєві.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою Головне управління Національної гвардії України звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та винести нову ухвалу, якою виключити із ліквідаційної маси ТДВ «БФ «Житлобуд-Ніко» незавершений будівництвом об`єкт на вул. Косіора, 2 (на цей час 1-ша Госпітальна) у м. Миколаєві, а також права на його проектування і будівництво. Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю викладених в ухвалі висновків місцевого суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Козлов В.О. заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржувану ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою.
Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вислухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення, крім іншого, формує ліквідаційну масу.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, у тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі-банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.
Частиною 4 ст. 42 вказаного Закону визначено, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Отже, згідно з приписами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до складу ліквідаційної маси включаються всі види майнових активів банкрута та визначено виключений перелік випадків, коли майно не включається до складу ліквідаційної маси.
Господарським судом першої інстанції установлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 07.07.2006 року між Головним управлінням внутрішніх військ МВС України (Сторона-1, правонаступником якого є Головне управління Національної гвардії України), військовою частиною № 3039 внутрішніх військ МВС України (Сторона-2) та ЗАТ Будівельною фірмою Житлобуд-Ніко (Сторона-3, правонаступником якого є ТДВ «Будівельна фірма`Житлобуд-Ніко») було укладено договір № 219 на проектування та будівництво комплексу житлових та нежитлових об`єктів за адресою: м. Миколаїв, вул. Косіора, 2, предметом якого є виконання сторонами комплексу передпроектних, проектних та будівельних робіт із зведення об`єкта на земельній ділянці орієнтовною площею 4 га, що на момент укладання даної угоди знаходиться в постійному користуванні у Сторони-2.
За умовами п. 3.5.5 та п. 3.3.5 даного договору ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» зобов`язалося за рахунок власних та залучених сил забезпечити виконання робіт з проектування, будівництва та введення в експлуатацію об`єкта в термін, визначений п. 2.3 цього договору, але не пізніше ніж до 31.12.2008 року, а військова частина № НОМЕР_1 зобов`язалася передати ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» в 10-денний термін після підписання даного договору по акту наявну документацію (завірені копії) на земельну ділянку та існуючі будівлі та споруди, що знаходяться на ній, для виконання робіт по цьому договору.
Згідно з п. 4.3.1 даного договору, в редакції додаткової угоди № 3/313 від 04.07.2008р., Головному управлінню Національної гвардії України належить 2% від загальної ціни договору, в які входить 1 542 793 грн. безвідплатної компенсації ринкової вартості будівель, споруд та інженерних мереж, які потрапили в зону будівництва об`єкта, у відповідності до звітів про незалежну експертну оцінку вартості нерухомого майна.
ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» своїх зобов`язань за вказаним договором не виконало.
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 06.04.2010 року у справі № 3/201/09, що набрало законної сили, встановлено, що ЗАТ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» свої договірні зобов`язання передбачені п.п. 1.3, 1.4, 1.5 та 4.3.1 додаткової угоди № 3/313 не виконало, кошти за компенсацію в сумі 1 542 793 грн. ринкової вартості нерухомого майна військової частини НОМЕР_1 на розрахунковий рахунок Головного управління Національної гвардії України не сплатило. Також судом встановлено, що ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» зобов`язувалося за рахунок власних та залучених сил забезпечити виконання робіт з проектування, будівництва та введення в експлуатацію об`єкта в термін, визначений п. 2.3 цього договору, але не пізніше ніж до 31.12.2008 року.
Вказаним рішенням стягнуто з ЗАТ «Будівельна фірма «Житлобуд Ніко» на користь Головного управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, правонаступником якого є Головне управління Національної гвардії України, заборгованість за вказаним договором загальною сумою 1 949 858,54 грн.
Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
За змістом наведеної процесуальної норми, неодмінною умовою її застосування є, зокрема, участь тих самих осіб або особи, щодо якої встановлено ці обставини, як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні обставини, що мають значення для справи, що розглядається.
Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, у справі де брали участь Головне управління Національної гвардії України та ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко», а тому вони не повинні доводитися знову у даній справі.
В процесі виконання вказаного рішення суду з ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» було стягнуто на користь Головного управління Національної гвардії України грошові кошти в сумі 590 684,38 грн.
Грошові кошти в сумі 278 551,20 грн. перераховано ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» на користь Головного управління Національної гвардії України самостійно, у зв`язку з чим залишок заборгованості банкрута склав 1 080 622,96 грн.
Вказані обставини визнані Головним управлінням Національної гвардії України у заяві від 26.06.2014р. № 05/2-410 з грошовими вимогами до боржника, згідно з якою воно просило визнати його кредитором ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» з грошовими вимогами в сумі 1 080 622,96 грн.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.08.2014 року у справі № 915/684/14 було визнано кредиторські вимоги Головного управління внутрішніх військ МВС України в загальному розмірі 1 080 622,96 грн. та зобов`язано ліквідатора відповідно до ч. 1 ст. ст. 45 Закону про банкрутство вимоги Головного управління внутрішніх військ МВС України в сумі 1 080 622,96 грн. віднести до четвертої черги задоволення кредиторських вимог.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.09.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» на загальну суму 45 941 076,25 грн., в тому числі з вимогами Головного управління Національної гвардії України на суму 1 080 622,96 грн., внесеними до реєстру як вимоги четвертої черги.
Головне управління Національної гвардії України не оскаржувало зазначену ухвалу господарського суду Миколаївської області від 17.09.2014 року, отже погодилося з тим, що його вимоги не забезпечені заставою майна та включені до четвертої черги задоволення кредиторських вимог.
Як вбачається з наданої ліквідатором копії звіту ТОВ «Оціночної компанії «Аспект» про оцінку вартості незавершеного будівництвом комплексу житлових будівель від 03.02.2017р., станом на 27.01.2017 року ринкова вартість незавершеного будівництвом комплексу житлових будівель, розташованих за адресою: м. Миколаїв, Центральний район, вул. 1-ша Госпітальна (Косіора), 2, складає 3 999 968 грн. (без ПДВ).
Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Таким чином, враховуючи вищевикладене та встановлені судом обставини, що незавершений будівництвом об`єкт по вул.. Косіора, 2 в м. Миколаєві не є об`єктом житлового фонду, гуртожитком, дитячим дошкільним закладом, об`єктом комунальної інфраструктури та не є предметом забезпечення, колегія суддів приходить до висновку, що включаючи зазначений об`єкт до складу ліквідаційної маси ліквідатор діяв з дотриманням норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
При винесенні оскаржуваної ухвали, місцевий господарський суд не вирішував питання про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Косіора, 2 в м. Миколаєві та не визнавав права власності на вказаний об`єкт за ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко», а розглядав клопотання Головного управління Національної гвардії України, предметом якого було виключення зі складу ліквідаційної маси боржника ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» незавершеного будівництвом об`єкта та права на проектування і будівництво комплексу житлових та нежитлових об`єктів по вул. Косіора, 2 у м. Миколаєві.
З огляду на наведене місцевий господарський суд не застосовував положення ст. ст. 2, 4, 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а керувався нормами ст. ст. 41, 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якими визначено порядок формування ліквідаційної маси.
Отже, викладене в апеляційній скарзі твердження скаржника про те, що суд в порушення ст. 331 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визнав боржника власником об`єкта незавершеного будівництва, спростовується вищенаведеним.
Кредитором - Головним управлінням Національної гвардії України при зверненні до суду з клопотанням не доведено належності йому на праві власності незавершеного будівництвом комплексу житлових будівель, розташованих за адресою: м. Миколаїв, Центральний район, вул. 1-ша Госпітальна (Косіора), 2.
З огляду на наведене, оскільки Головне управління Національної гвардії України не є власником або заставодержателем вказаного об`єкта, а визначені законодавством підстави для виключення цього об`єкта зі складу ліквідаційної маси банкрута відсутні, господарським судом першої інстанції правомірно, з дотриманням норм матеріального права відмовлено у задоволенні клопотання.
Порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді клопотання Головного управління Національної гвардії України, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника в цій частині, з безпредметним посиланням на ст. 43 ГПК України, не приймаються колегією суддів до уваги.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи викладені скаржником в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини. За таких обставин колегія суддів не знаходить законних підстав для повного чи часткового задоволення вимог апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення її без змін.
З огляду на приписи ст. 49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 30 травня 2017 року у справі № 915/684/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління Національної Гвардії України без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Бєляновський В.В.

Судді: Величко Т.А.

Ярош А.І.