РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2017Справа №910/4178/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузева Машинобудівна Корпорація"

про стягнення 29 990 000,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

Від позивача Самелюк Т.А., довіреність № 811/04 від 15.05.2017

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Приватне акціонерне товариство "БІЛОЦЕРКІВСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжгалузева Машинобудівна Корпорація" про стягнення 29 990 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2017 порушено провадження у справі № 910/4178/17 та призначено розгляд на 21.04.2017.

21.04.2017 розгляд справи не відбувся, у зв'язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.04.2017 розгляд справи призначено на 26.05.2017.

В судове засідання 26.05.2017 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав додаткові матеріали на вимогу ухвали суду.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

Ухвалою суду від 26.05.2017 відкладено розгляд справи на 30.06.2017.

В судове засідання 30.06.2017 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 30.06.2017 представник відповідача не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 30.06.2017 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2010 між позивачем, як продавцем та відповідачем, як покупцем було укладено Договір купівлі-продажу векселів №Б-10-737/1, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець придбає простий вексель з ордерною формою випуску та існуючий в документарній формі (далі -вексель) з наступними характеристиками:

№ п/п№ вексельного бланкуНазва та код ЄДРПОУ векселедавцяДата складання векселяДата погашення векселяНомінальна вартість векселя, грн.Вартість векселя, грн.
1АА1080365ТОВ «Хімічні технології ЄДРПОУ - грудня 2007 р.За пред'явленням, не раніше 01.03.2010 р.30 0 000

Відповідно до п. 2.1. Договору договірна вартість продажу векселів: 29 990 000.00 (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот дев'яносто тисяч ) грн. 00 коп., без ПДВ.

Згідно з п. 2.3. Договору порядок розрахунків: покупець зобов'язаний сплатити договірну вартість векселів продавцю на поточний рахунок продавця, вказаний в п. 8 Договору, не пізніше 31.12.2012 року з наступним призначенням платежу: «За простий вексель з іменним індосаментом згідно договору № Б-10- 737/1 від 28 грудня 2010р., без ПДВ».

Згідно з п. 2.4. Договору продавець зобов'язаний передати покупцю вексель, відповідно акту прийому-передачі, не пізніше 28.12.2010 року.

Відповідно до п. 2.5. Договору право власності на векселі переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту прийому-передачі векселів відповідно до гі п. 2.4. дійсного Договору.

На виконання умов Договору 28 грудня 2010 року продавець передав покупцю вексель. факт отримання покупцем векселя підтверджується актом прийому передачі векселя від 28 грудня 2010 року.

25 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору купівлі-продажу векселя № Б-10-737/1 від 28 грудня 2012 р.. згідно з п. 1 якої було змінено строк розрахунку за вексель, а саме: «Порядок розрахунків: покупець зобов'язаний сплатити договірну вартість векселів продавцю на поточний рахунок продавця, вказаний в п. 8 Договору, не пізніше 31.12.2014 року з наступним призначенням платежу: «За простий вексель з іменним індосаментом згідно договору № Б-10- 737/ї від 28.12.2010р„ без ПДВ»."

Позивач зазначив, що зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, тоді як відповідач порушив умови договору в зв'язку із чим в останнього утворилась заборгованість в розмірі 29 900 000 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв вексель АА 1080365, що підтверджується Актом прийому-передачі векселя.

Враховуючи вище зазначене вимога позивач про стягнення із відповідача основної заборгованості підлягає задоволенню у розмірі 29 990 000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 75 ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональна транспортна компанія» (04128, м. Київ, вул. Туполєва, 17, ідентифікаційний номер 32312604) на користь Приватного акціонерного товариства «Білоцерківська теплоелектроцентраль» (09100, Київська область, місто Біла Церква, вул. Івана Кожедуба, буд. 361, ідентифікаційний номер 30664834) основну заборгованість в розмірі 29 900 000 (двадцять дев'ять мільйонів дев'ятсот тисяч) грн., судовий збір в розмірі 240 000 (двісті сорок тисяч)

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.07.2017

Суддя Мельник В.І.