РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017Справа №910/30631/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про внесення змін до договору, за участю представників позивача - Цуцол О.Г., довіреність №Др-11-0117, від 11.01.2017 року, відповідача - Вознюк Є.В., довіреність №14-69, від 14.04.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна Акціонерна Компанія "Нафтогаз України" про внесення змін до договору № 13-215-ВТВ від 04.01.2013 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Міністерство енергетики та вугільної промисловості України необґрунтовано значно обмежило обсяг виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат (далі - ВТВ та ВТР) природного газу для позивача всупереч положенням встановлених методик. Виконання договору на діючих умовах порушить співвідношення майнових інтересів і позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні договору. Зменшення цінності отриманого позивачем за договором обумовлена прийняттям органами державної влади обов'язкових для позивача актів, що безпосередньо впливають на виконання умов договору та призвели до виникнення невиправданих витрат виробництва, зниження обґрунтованого прибутку, достатнього для забезпечення нормальної виробничо-господарської діяльності, що підтверджується даними фінансового стану позивача. Як наслідок, у позивача виник дефіцит коштів для розрахунку з відповідачем за природний газ для потреб ВТВ та ВТР, оскільки до тарифу, за рахунок якого компенсується вартість природного газу, закладені суми ВТВ та ВТР, які значно менші від розрахованих відповідно до Методик, та у разі невнесення змін до договору в частині строків остаточних розрахунків, позивач з об'єктивних причин не зможе вчасно виконати умови договору щодо проведення остаточних розрахунків та нестиме відповідальність відповідно до умов договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року та рішення господарського суду міста Києва від 17.02.2016 року у справі № 910/30631/15 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Так, вищезазначеною постановою, Вищий господарський суд України звертає увагу на те, що до предмету доказування належить встановлення фактів не можливості повторної зміни умов договору на таких умовах, а також застосування у контексті вимог позову правового механізму, погодженого сторонами пунктом 5.3. договору. А також зазначив, що господарськими судами не надана правова оцінка факту усунення причини, яка зумовила зміну обставин - скасування у судовому порядку додатку до наказу від 2 березня 2015 року № 122 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (постанова Окружного адміністративного суду від 25 вересня 2015 року у справі № 826/15132/15).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 910/30631/15 передано судді Цюкалу Ю.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2016 року прийнято справу № 910/30631/15 до провадження судді Цюкала Ю.В. Призначено розгляд справи на 12.10.2016 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року у справі № 910/30631/15 призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі до отримання висновку експерта.

14.04.2017 року до суду повернулись матеріали справи та повідомлення експерта № 5110/17-45 від 31.03.2017 року про неможливість надання висновку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями справу № 910/30631/15 передано для розгляду судді Чебикіній С.О. у зв'язку із закінченням повноважень у судді Цюкала Ю.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2016 року у справі № 910/30631/15 поновлено провадження та призначено до розгляду на 22.05.2017 року.

07.06.2017 року представником представником позивача через канцелярію суду надано заяву про зміну предмет позову, в якій він просив суд змінити позовні вимоги в частині продовження остаточного терміну розрахунку з 01 березня 2017 року на 31 грудня 2017 року, тобто - внести зміни до договору № 13-215-ВТВ, укладеного між позивачем та відповідачем у зв'язку з істотною зміною обставин та викласти договір в новій редакції, а саме:

Пункт 6.1 статті 6 «Порядок та умови проведення розрахунків», а саме: Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2. Договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем і Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється Покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 31 грудня 2017 року.

Дата остаточного розрахунку переглядається за ініціативою однієї із Сторін у разі істотної зміни обставин, зокрема:

- зміни тарифу на транспортування природного газу;

- підвищення цін на природний газ;

- прийняття або неприйняття органами державної влади наказів, розпоряджень, постанов тощо, які прямо чи опосередковано стосуються взаємовідносин Сторін.

Сторона, яка отримала пропозицію про зміну строків остаточних розрахунків за Договором, зобов'язана у двадцятиденний строк розглянути її та надати відповідь на таку пропозицію.

У разі наявності розбіжностей з наданими пропозиціями, Сторона, яка не згодна з пропозиціями, передає питання врегулювання розбіжностей до суду в двадцятиденний строк.

Якщо Сторона, яка одержала пропозицію, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності чи не надасть відповіді на пропозиції, то пропозиції другої сторони щодо зміни строків розрахунків вважаються прийнятими»;

Статті 11 «Строк дії Договору», а саме: «Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до 31 грудня 2017 року.», яка прийнята судом до розгляду.

07.06.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 19.06.2017 року.

19.06.2017 року представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в позивачу в задоволенні позовних вимог.

19.06.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву на 19.07.2017 року.

18.07.2017 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - покупець) укладено договір № 13-215-ВТВ на купівлю-продаж природного газу (далі - договір). До договору сторонами неодноразово вносились зміни, шляхом підписання додаткових угод.

Відповідно до п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 11) за договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ (далі - газ), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно з п. 2.1 договору (в редакції додаткової угоди № 12) продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року газ в обсязі до 106 836, 802 тис. куб. м., у тому числі: у 2013 році - 18 907, 577 тис. куб. м.; у 2014 році - 33 280, 225 тис. куб. м.; у 2015 році - 54 649, 00 тис. куб. м.

Пунктом 4.1. договору (у редакції додаткової угоди № 4) кількість газу, яка передається покупцеві, визначається згідно "Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами", затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 264 від 30.05.2003 року, "Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об'єму газу до стандартних умов", затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 595 від 21.10.2003 року та "Положення про порядок визначення граничних обсягів виробничо-технологічних витрат і нормованих втрат природного газу, що виникають у газорозподільних мережах", затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 26.10.2004 року № 668.

Ціна (граничний рівень ціни) на газ установлюється НКРЕ (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору (в редакції додаткової угоди № 17) сторони погодили, що до сплати ціна за 1 000 куб. м. газу становить 6 600, 00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою - 20%. До ціни газу додається тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами - 331, 90 грн., крім того ПДВ - 20 %. До сплати ціна за 1 000 куб. м. газу - 7 063, 90 грн., крім того ПДВ - 20 % - 1 412, 78 грн., всього з ПДВ - 8 476, 68 грн.

Згідно п. 5.3. договору у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифу на транспортування газу магістральними трубопроводами сторони вносять зміни до п. 5.2. цього договору з дати набрання законності встановленої НКРЕ ціни/тарифу.

Відповідно до п. 6.1 договору (в редакції додаткової угоди №11) оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем і покупцем. У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання передачі до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу. У будь-якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.

Додатковою угодою №11 від 22.12.2014 викладено статтю 11 ,,Строк дії договору" в наступній редакції: «Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на правовідносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення."

Договір №13-215-ВТВ на купівлю - продаж природного газу від 04.01.2013 між сторонами спору укладено відповідно до типової форми договору на купівлю-продаж природного газу (між власниками та постачальниками природного газу), яку затверджено постановою НКРЕ №849 від 05.07.2012.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" є суб'єктом природної монополії, ним, зокрема здійснюється діяльність з розподілення газоподібного палива та торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

Встановлення тарифів на розподіл природного газу належить до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, колишня НКРЕ) відповідно до п. 7. ч. 3 ст. 4 Закону України ,,Про засади функціонування ринку природного газу" (втратив чинність 01.10.2015) та ч.ч. 3, 6 ст. 4 Закону України ,,Про ринок природного газу" від 09.04.2015р.

Відповідно до наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 23 листопада 2011 року № 737"Про визначення розмірів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах" (далі - наказ № 737) газорозподільні підприємства самостійно, згідно з методиками зазначеними у пункті 1 наказу, розраховують річні обсяги нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік, та не пізніше 2 місяців до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Пунктом 1.3 цього наказу визначено, що на підставі даних, отриманих від газорозподільних підприємств щодо розрахованих річних обсягів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу, Міністерство енергетики та вугільної промисловості України впродовж місяця затверджує щодо кожного газорозподільного підприємства розміри нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільних мережах на наступний календарний рік.

На виконання наказу № 737, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" 14 жовтня 2014 року надіслало Міністерству енергетики та вугільної промисловості України на затвердження розраховані відповідно до Методик обсяги ВТВ та ВТР на 2015 рік у розмірі 54 649 тис. м3 природного газу.

Наказом від 2 березня 2015 року № 122 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України затвердило для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" обсяг природного газу на ВТВ та ВТР на 2015 рік в розмірі 22 051 тис. м3.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), урахувавши затверджені Міністерством енергетики та вугільної промисловості України обсяги природного газу на ВТВ та ВТР, ухвалила постанову від 3 березня 2015 року № 511, якою затверджено тариф на транспортування природного газу для публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" у розмірі 315 грн 50 коп. за 1 000 м3 (без урахування податку на додану вартість).

Зазначене зумовило звернення позивача до Торгово-промислової палати України, якою зроблено Висновок про істотну зміну обставин від 4 серпня 2015 року, відповідно до якого істотна зміна обставин виникла з 1 січня 2015 року, тобто з моменту набрання чинності затверджених обсягів ВТВ та ВТР на 2015 рік за наявності затвердженого тарифу на транспортування природного газу, який встановлено без урахування розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат, а також з порушенням методик їх розрахунку.

Листом від 10 серпня 2015 року позивач звернувся до відповідача з пропозицією внесення змін до договору в зв'язку з істотною зміною обставин, до якого було додано проект додаткової угоди від 5 серпня 2015 року № 18 про внесення змін до пункту 6.1. статті 6 та статті 11. договору, проте відповіді на нього відповідач не надав, додаткову угоду не підписав.

Проте, постановою Окружного адміністративного суду від 25.09.2015 року, яка на даний час набрала законної сили, у справі №826/15132/15 додаток до наказу від 02.03.2015 року №122 Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, на який позивач посилався як на факт усунення причини, яка зумовила зміну обставин було скасовано.

Листом від 10.05.2017 року № Zp-CK-8123-0517 позивач знову надіслав відповідачу проект додаткової угоди № 21 до договору від 04.01.2013 року № 13-215-ВТВ щодо пропозиції змінити умови договору в частині продовження строку остаточного розрахунку за зазначеним договором до 31.12.2017 року та листом від 01.06.2017 року № 26-4487/1.8-17, відповідач повернув зазначені проекти додаткових угод без підписання.

Приписами статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється всього того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Під зміною господарського договору слід розуміти зміну зобов'язань, які сторони прийняли на себе за договором, відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Статтею 652 Цивільного кодексу України врегульовано зміну або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин. За приписами даної норми зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається судом у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом (ч.ч. 2, 4 ст. 652 Цивільного кодексу України.)

Отже, умови чинного законодавства України пов'язують можливість зміну договору безпосередньо з наявністю всіх умов, передбачених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Вказана вище правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 21.02.2011 року у справі № 3-10гс11 та від 19.02.2014 року у справі № 6-146цс13.

Поясненнями позивача та відповідача, а також доводами позивача викладеними в позовній заяві, підтверджується факт того, що сторони на час укладання договору були обізнані про державне управління і регулювання у сфері функціонування ринку природного газу, у тому числі щодо встановлення обсягів ВТВ та ВТР та тарифів (п. 5.3. договору).

Обставини, на які посилається позивач в позовній заяві як на підставу позову, вже були враховані сторонами і за їхньою згодою змінено умови договору додатковою угодою від 22.12.2014 року № 11, що відповідає вимогам частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, позивачем не доведено нових фактів істотних змін обставин для повторної зміни умов договору у контексті правового механізму, погодженого сторонами пунктом 5.3. договору та не доведено наявність одночасного настання всіх необхідних чотирьох умов, передбачених статтею 652 ЦК України.

Водночас зміна умов існуючого договору щодо строків розрахунків за договором є порушенням прав та інтересів відповідача.

Враховуючи вищевикладене, заявлені вимоги про внесення змін до договору № 13-215-ВТВ від 04.01.2013 року не підлягають задоволенню, тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 4-3, ст. 33 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.07.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна