ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.07.2017 Справа № 920/684/17

Господарський суд Сумської області у складі судді В.Л.Котельницької, розглянувши позовну заяву (вх. № 2175)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Стріла», м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Альфа-Банк», м.Київ,

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у позовній заяві зазначає, що предметом спору є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 15.02.2016 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Заливна, 1.

Суд зауважує, що відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України «Про нотаріат», право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 саме з підстав порушення нотаріусом Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 та вимог Закону України «Про нотаріат», та не наведені обставини порушення права позивача, захист якого заснований на приписах цивільного чи господарського законодавства.

У викладенні обставин спору позивач не ставить питання про захист порушеного майнового права та не наводить, у чому полягає порушення його майнових прав, а посилається саме на порушення нотаріусом порядку вчинення нотаріальних дій.

До того ж суд вважає за необхідне зазначити, що за приписами ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

У поданому позові зазначено, що місцезнаходженням як відповідача, так і місцем виконання виконавчого напису, є м. Київ.

При обґрунтуванні підсудності спору господарському суду Сумської області позивач посилається на ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходженням його майна.

Твердження відповідача щодо підсудності спору господарському суду Сумської області не відповідають положенням ч. 3 ст. 16 вищезазначеного Кодексу, якою передбачено, що господарським судом за місцезнаходженням майна розглядаються справи у спорах про право власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном, у поданому ж позові будь-яка із зазначених вимог позивачем не заявлена.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява та додані до неї документи повертаються, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне повернути без розгляду позивачеві позов разом із доданими до нього документами.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява б/н від 21.07.2017 на 6-ти аркушах з додатками на 40-ка аркушах, у т.ч. квитанція № 58 від 08.06.0017 на 1-му аркуші, фіскальні чеки від 21.07.2017 на 3-х аркушах; описи вкладення у цінний лист б/н б/д на 3-х аркушах.

Суддя В.Л. Котельницька