ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" серпня 2017 р. Справа № 918/601/15

Суддя Марач В.В., розглянувши матеріали заяви ПАТ "Завод "Технопривод" про зняття арешту, накладеного на майно боржника у справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "Технопривод"

за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розпорядника майна ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "Технопривод" ОСОБА_3

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 153 439, 02 грн

ВСТАНОВИВ:

03.06.2015 року до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява від 28.05.2015 року про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 153 439, 02 грн.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.07.2015 року позов задоволено частково та стягнено з ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "Технопривод" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 116 802, 28 грн.

17.08.2015 року на виконання рішення Господарським судом Рівненської області видано наказ № 918/601/15.

28.07.2017 року від ПАТ "Завод "Технопривод" надійшла заява про зняття арешту, накладеного на майно боржника відповідно до постанови державного виконавця від 22.12.2016 року у рамках зведеного виконавчого провадження ВП №53210698

Суд розглянувши дану заяву ПАТ "Завод "Технопривод" про зняття арешту, накладеного на майно боржника, встановив наступне.

Як вбачається з поданої ПАТ "Завод "Технопривод" заяви про зняття арешту та доданих до неї документів, органом ДВС 22.12.2016 року у рамках зведеного виконавчого провадження ВП №53210698, з метою повного та своєчасного виконання виконавчого провадження, винесено постанову про арешт майна боржника ПАТ "Завод "Технопривод".

Слід зазначити, що в провадженні Господарського суду Рівненської області на стадії процедури розпорядження майном боржника перебувала справа №918/111/15 про банкрутство ПАТ "Завод "Технопривод".

Частиною 15 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з моменту порушення провадження справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Тобто, з моменту порушення провадження стосовно боржника справи про банкрутство, він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні щодо інших законодавчих актів.

Після порушення провадження у справі про банкрутство привілейовано застосовуються норми Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відтак є певні обмеження та виключення у застосуванні до боржника всіх дій передбачених Законом України "Про виконавче провадження", пов'язаних з виконанням рішень судів.

Водночас, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.07.2017р., серед іншого, припинено провадження у справі № 918/111/15 про банкрутство ОСОБА_2 акціонерного товариства "Завод "Технопривод".

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом..

В пунктах 10, 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено, що розгляд господарськими судами скарг у порядку статті 1212 ГПК є однією з форм судового контролю щодо виконання рішень, ухвал, постанов, а виконання рішення, ухвали постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу.

Отже, зазначені скарги щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів підлягають розгляду господарським судом, який розглянув відповідну справу у першій інстанції, тобто тим господарським судом, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу). Розгляд таких скарг здійснюється господарськими судами за правилами ГПК.

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, її посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні ст. 1212 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Крім того, відповідно до п. 5 пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам ст. 1 ГПК. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами ст. 1212 ГПК.

В чинній редакції Закону України "Про виконавче провадження" аналогічні положення викладено в ст. 59.

В даному випадку заяву подано не до стягувача та боржника у спорі про майно, а до Рівненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Згідно ст. 59 чинної редакції Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є зокрема отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи №918/601/15 запобіжні заходи та заходи до забезпечення позову в межах даної справи не застосовувались.

Тобто заявником фактично оскаржується бездіяльність органу ДВС, а спору між ПАТ "Завод "Технопривод" та виконавчою службою про право на майно не існує.

Таким чином ПАТ "Завод "Технопривод" не позбавлений можливості звернутися до суду, який видав відповідний виконавчий документ, зі скаргою на дії (бездіяльність) органу ДВС в порядку ст. 1212 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що питання про зняття арешту з майна може вирішуватись в позовному провадженні господарським судом тільки в разі наявності спору про право на таке майно, який в даному випадку відсутній, та за позовом до стягувача та боржника, а не до виконавчої служби, процесуальні підстави для розгляду вказаної вище заяви ПАТ "Завод "Технопривод" в господарському суді в справах №918/601/15 та №918/111/15 відсутні.

З огляду на вказане, суд відмовляє в прийнятті заяви ПАТ "Завод "Технопривод" про зняття арешту накладеного на майно боржника,

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в прийнятті даної заяви.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК ч. 1 ст. 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити в прийнятті заяви ПАТ "Завод "Технопривод" про зняття арешту накладеного на майно боржника.

2.Матеріали заяви на 9 аркушах повернути ПАТ "Завод "Технопривод" (33028, м.Рівне, вул. Міцкевича, буд. 32, оф. 57).

Суддя Марач В.В.