ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2017 р. Справа № 910/6230/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЦ УКРАЇНА

до Товариства з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ

про стягнення 35465,45 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 18.08.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 10.05.2017 року).

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДЦ УКРАЇНА до Товариства з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ про стягнення 35465,45 грн., з яких 26362,64 грн. основного боргу, 3069,81 грн. пені, 1195,23 грн. 3 % річних, 4837,77 грн. інфляційних.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2017 року порушено провадження у справі № 910/6230/17 та призначено справу до розгляду на 17.05.2017 року.

В судовому засіданні 17.05.2017 року, у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошувалась перерва в розгляді справи на 14.06.2017 року. Окрім того, в судовому засіданні 17.05.2017 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, яким останній проти позову заперечував та просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 14.06.2017 року представник відповідача не зявився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, у звязку з чим, розгляд справи відкладався до 03.07.2017 року.

03.07.2017 року через канцелярію суду позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, якою останній фактично зменшуючи позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 32395,64 грн. з яких 26362,64 грн. основного боргу, 1195,23 грн. 3 % річних та 4837,77 грн. інфляційних.

В судовому засіданні 03.07.2017 року позивач підтримав позовні вимоги (уточнені) в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 03.07.2017 року підтримав викладені у відзиві обставини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ДЦ УКРАЇНА (далі - Покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ (далі Постачальник, відповідач) було укладено Договір № 212/Д1, за умовами п. 2.1 якого, з метою збільшення обсягів продажу товару Постачальника, що постачається згідно цього Договору, Покупець надає Постачальнику маркетингові послуги, передбачені пунктами 2.1.1-2.1.5 цього Договору.

Згідно п. 2.4 Договору Покупець зобовязаний надавати послуги Постачальнику, передбачені Додатковими угодами до цього Договору, в межах переліку послуг, зазначених в п. 2.1 Договору, належним чином, в повному обсязі та в строк.

Постачальник, в свою чергу, у відповідності до п. 2.5 Договору, зобовязаний прийняти від Покупця надані послуги та оплатити послуги Покупця у порядку та розмірі, визначеними умовами даного Договору та Додаткових угод до цього Договору.

Факт надання Покупцем послуг підтверджується підписанням ОСОБА_3 наданих послуг протягом 3-х робочих днів з моменту настання кінцевого строку надання певних видів послуг, обумовлених в Додаткових угодах до цього Договору (п. 2.7 Договору).

Вартість та умови оплати послуг Покупця визначається у Додаткових угодах до цього Договору (п. 2.8 Договору).

Відповідно до розділу ІІ Договору, ОСОБА_3 01.09.2015 року та 01.12.2015 року було укладено дві Додаткові угоди до Договору.

Додатковою угодою б/н від 01.09.2015 року передбачено:

- Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (відповідач) зобовязується надати послуги, передбачені п. 2.1.1-2.1.5 на території роздрібних магазинів, що використовують торговий знак Watsons (далі магазини);

- Товари щодо яких надаються послуги: продукція під торговими марками (далі - Товар);

- Строк надання послуг за цією Додатковою угодою з 01.09.2015 року по 30.09.2015 року;

- Вартість зазначених послуг складає 25412,04 грн. з ПДВ;

- Замовник здійснює оплату послуг Виконавця протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання ОСОБА_3 надання послуг.

На виконання Додаткової угоди б/н від 01.09.2015 року, позивач належним чином та в строк надав відповідачу послуги передбачені Додатковою угодою, про що свідчить підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений їх печатками без будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_3 надання послуг б/н від 30.09.2015 року на суму 25412,04 грн. (копія наявна в матеріалах справи).

Додатковою угодою б/н від 01.12.2015 року передбачено:

- Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (відповідач) зобовязується надати послуги, передбачені п.2.1.1-2.1.5 на території роздрібних магазинів, що використовують торговий знак Watsons (далі магазини);

- Товари щодо яких надаються послуги: продукція під торговими марками (далі - Товар);

- Строк надання послуг за цією Додатковою угодою з 01.12.2015 року по 31.12.2015 року;

- Вартість зазначених послуг складає 950,60 грн. з ПДВ;

- Замовник здійснює оплату послуг Виконавця протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання ОСОБА_3 надання послуг.

На виконання Додаткової угоди б/н від 01.12.2015 року, позивач належним чином та в строк надав відповідачу послуги передбачені Додатковою угодою, про що свідчить підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений їх печатками без будь-яких зауважень чи заперечень ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг б/н від 31.12.2015 року на суму 950,60 грн. (копія наявна в матеріалах справи).

Таким чином, позивач на виконання умов Договору та спірних Додаткових угод надав відповідачу послуги на загальну суму 26362,64 грн.

Незважаючи на положення чинного законодавства України, умови Договору та Додаткових угод (п. 3), відповідач своєчасно та в повному обсязі надані послуги не оплатив, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 26362,64 грн. (25412,04 грн. + 950,60 грн.).

З метою досудового врегулювання спору, позивач 16.12.2016 року надіслав відповідачу ОСОБА_4 вих. № 1911/2 від 13.12.2016 року про погашення заборгованості за Договором в сумі 26362,64 грн., яка отримана відповідачем 20.12.2016 року, проте залишена ним без відповіді та задоволення (докази надіслання та отримання містяться в матеріалах справи).

У звязку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 26362,64 грн. основного боргу.

В ході розгляду спору відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем у період 2013-2016 років були укладені договори № 116/ДЛ від 04.01.2013 року, № 4-1/ДЛ від 08.01.2014 року та № 212/ДЛ від 18.12.2014 року (спірний), за якими позивач надавав відповідачу маркетингові послуги. Під час виконання цих договорів, у 2014 році відповідачем за договором № 116/ДЛ від 04.01.2013 року було помилково перераховано на рахунок позивача кошти на загальну суму 23440,67 грн., про що позивача було повідомлено і запропоновано останньому зарахувати ці кошти в рахунок платежів за іншими договорами. Відтак, відповідач стверджує, що між сторонами відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, на підтвердження зазначеного, відповідач додав загальний акт звірки взаєморозрахунків за договорами № 116/ДЛ від 04.01.2013 року, № 4-1/ДЛ від 08.01.2014 року та № 212/ДЛ від 18.12.2014 року станом на 01.01.2017 року. Таким чином, на думку відповідача, за ним рахується заборгованість за спірним Договором № 212/ДЛ від 18.12.2014 року, що складає 4388,80 грн.

Окрім того, відповідач стверджує про відсутність підстав для стягнення з останнього пені, оскільки такий захід забезпечення виконання зобовязання не передбачений ні умовами Договору, ні додатковими угодами до нього. Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Однак, суд не приймає твердження відповідача щодо зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 23440,67 грн., оскільки доданий відповідачем ОСОБА_5 звірки по трьом різним договорам, укладеним з позивачем, не є належним і допустимим доказом зарахування зустрічних однорідних вимог, в порядку ст. 601 Цивільного кодексу України. Також, з доданого відповідачем ОСОБА_5 звірки неможливо дослідити або/та підтвердити суму заборгованості за спірним Договором № 212/ДЛ від 18.12.2014 року, яка, на думку відповідача, складає 4388,80 грн.

Позивач, в свою чергу, в наданих 03.07.2017 року поясненнях зазначив, що зарахування зустрічних однорідних вимог за спірним Договором між ОСОБА_3 не проводилось.

Щодо тверджень відповідача про відсутність підстав для стягнення з нього пені, суд зазначає, що позивач, в уточненнях, поданих до суду 03.07.2017 року, відмовився від заявленої до стягнення суми пені.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором про надання послуг, за яким, згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача за Договором в сумі 26362,64 грн., що відповідачем не спростовано.

У звязку з простроченням відповідачем строку оплати наданих послуг, позивач (згідно уточнених позовних вимог) просить стягнути з відповідача 1195,23 грн. 3 % річних, 4837,77 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України з яких 1159,21 грн. 3 % річних та 4678,08 грн. інфляційних за період з 07.10.2015 року по 13.04.2017 року по ОСОБА_3 наданих послуг б/н від 30.09.2015 року на суму 25412,04 грн. та 36,02 грн. 3 % річних та 159,69 грн. інфляційних за період з 09.01.2016 року по 13.04.2017 року по ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг б/н від 31.12.2015 року на суму 950,60 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності з ч. 3 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, судом було виявлено арифметичні помилки в розрахунках 3 % річних та помилки в періоді нарахування 3 % річних та інфляційних по ОСОБА_3 наданих послуг б/н від 31.09.2015 року, оскільки позивач помилково починає проводити відповідні нарахування з останнього дня на оплату (на 5-й банківський день відстрочки платежу передбаченої відповідною Додатковою угодою б/н від 01.09.2015 року), не враховуючи, що перебіг процесуальних строків починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Судом було здійснено правильний розрахунок 3 % річних та інфляційних, в межах заявленого позивачем періоду, з врахуванням виявлених судом помилок, на заявлені позивачем суми боргу, згідно з яким з відповідача підлягає стягненню 1190,97 грн. 3 % річних, інфляційні підлягають задоволенню в заявленому розмірі 4837,77 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) підлягають частковому задоволенню в сумі 32391,38 грн. з яких: 26362,64 грн. основного боргу, 1190,97 грн. 3 % річних, 4837,77 грн. інфляційних. В частині стягнення 4,26 грн. 3 % річних позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має відшкодувати позивачу витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовних вимогам (уточненим).

Керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю А-СЕПТ (07301, Київська обл., м. Вишгород, вул. Ватутіна, буд. 69-Г, офіс 2/3, код 36832796) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДЦ УКРАЇНА (04655, м. Київ, проспект Московський, буд. 28-А, код 32424255) 26362 (двадцять шість тисяч триста шістдесят два) грн. 64 коп. основного боргу, 1190 (одна тисяча сто девяносто) грн. 97 коп. 3 % річних, 4837 (чотири тисячі вісімсот тридцять сім) грн. 77 коп. інфляційних та 1599 (одна тисяча пятсот девяносто девять) грн. 79 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 17.07.2017 р.

Суддя Т.П. Карпечкін