УХВАЛА

02.08.2017Справа № 910/9077/17

Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» про відвід судді у справі

за позовом Приватного підприємства «Явір-2005»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія»

про стягнення 428 530,68 грн.

Суддя Князьков В.В.

Представники сторін:

від позивача:Кирпичова О.Г.
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа за позовом Приватного підприємства «Явір-2005» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» про стягнення 428 530,68 грн. за договорами про надання послуг з охорони.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на часткове невиконання відповідачем зобов'язань з оплати отриманих послуг, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 12 603,60 грн. за договором №271/Пл-ф від 07.12.2015 та заборгованість у розмірі 409 310,40 грн. за договором №ЗП/358-ф від 01.07.2016.

01.08.2017 представником відповідача подано до суду заяву про відвід судді Князькова В.В.

Подана заява обґрунтована наявністю у представника відповідача сумнів у неупередженості судді при розгляді справи №910/9077/17. При цьому, як вказує заявник, мають місце дії судді, які в сукупності свідчать про його упередженість та намагання надати незаконну перевагу одному учаснику процесу перед іншими.

Згідно з ч. 4 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія», господарський суд відмовляє у її задоволенні, виходячи з наступного.

За приписами ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів. У такому ж порядку вирішуються питання, що виникають у процесі розгляду справи.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Тобто, чинне законодавство покладає на кожну зі сторін судового процесу обов'язок доказування тих обставин, на які вона посилається у позовній заяві або у відзиві.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Керуючись викладеними нормами процесуального закону, господарським судом ухвалою від 05.07.2017 задоволено клопотання позивача та витребувано як у позивача, так і у відповідача копію журналу реєстрації відкриття і здавання під охорону службових приміщень на об'єкті, який знаходиться за адресою: Запорізька обл., Запорізький р-н., с. Хортиця, пр-к Сонячний 5а, за договором №ЗП/358-ф від 01.07.2016. При цьому, у вказаній ухвалі судом зазначено про необхідність виконання її вимог або надання суду письмових пояснень щодо неможливості надання відповідних доказів.

Також у судовому засіданні 05.07.2017 судом було розглянуто та відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про призначення судових експертиз та про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 27.07.2017 судом розглянуто та відмовлено у задоволенні повторного клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Відповідно до протоколу судового засідання від 27.07.2017 представниками обох сторін надавались пояснення по справі та ставились питання іншій стороні.

Матеріалами справи підтверджується належне дотримання судом принципу змагальності судового процесу та створення для сторін необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи. Твердження заявника про надання судом переваги одному учаснику судового процесу перед іншим є безпідставними, приймаючи до уваги, що клопотання обох сторін були прийняті та розглянуті судом відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши обставини, якими заявник обґрунтовує заяву про відвід судді, суд дійшов висновку, що вказані обставини не підтверджують упередженість судді Князькова В.В. при розгляді даної справи та не є підставами для відводу судді в розумінні приписів статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, господарський суд звертає увагу заявника, що згідно з частиною 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Тому слід розцінювати як зловживання учасником судового процесу своїми процесуальними правами, зокрема, подання ним другої і наступних заяв про відвід судді (суддів) господарських судів з одних і тих самих підстав (у тому числі з викладенням відповідної заяви в іншій стилістичній формі), або, хоча й з інших підстав, ніж у первісній заяві, але з таких, що з урахуванням обставин справи були або мали бути відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, і, отже, повинні були зазначатися саме в ній.

Однак, 27.07.2017 судом було розглянуто та відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/9077/17, заявленої з аналогічних підстав, що може свідчити про недобросовісне користування представником відповідача своїми процесуальними правами.

Наявності будь-яких інших обставин, що викликають сумніви у неупередженості судді Князькова В.В.. під час розгляду справи №910/9077/17 не встановлено, внаслідок чого заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» про відвід судді підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія», яка подана до Господарського суду міста Києва 01.08.2017, про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/9077/17.

Суддя В.В. Князьков