КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа№ 910/7939/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представника заявника - Бутрименко Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.05.2017

у справі №910/7939/17 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Управління житловими будинками Управління справами Верховної ради України (ідентифікаційний код 22869342)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року заявник звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення справи про банкрутство Управління житловими будинками Управління справами Верховної ради України.

Заяву обґрунтовано наявністю боргу в сумі 7576610,82 грн., який підтверджений судовими рішеннями та не погашений боржником протягом трьох місяців.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 заяву про порушення справи про банкрутство повернуто без розгляду.

Обґрунтовуючи ухвалу, суд першої інстанції послався на відсутність доказів безспірності вимог ініціюючого кредитора у розумінні ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме не подано докази неможливості списання коштів з рахунків боржника, а також відомостей про здійснення будь-яких заходів стягнення боргу в ході виконавчих проваджень.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ініціюючий кредитор звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 матеріали справи передати на розгляд суду першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Управління житловими будинками Управління справами Верховної ради України в порядку ст.ст. 10 - 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повертаючи без розгляду подану заяву, суд першої інстанції виходив із того, що заявником не подано докази неможливості списання коштів з рахунків боржника, а також відомостей про здійснення будь-яких заходів стягнення боргу в ході виконавчих проваджень.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 10 Закону про банкрутство право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону про банкрутство господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо:

заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено;

заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі;

не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом;

заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів;

з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Звертаючись 17.05.2017 до суду із заявою про порушення справи про банкрутство, на підтвердження безспірності своїх грошових вимог до боржника ініціюючий кредитор надав копії судових рішень про стягнення з боржника заборгованості за договорами на постачання теплової енергії у гарячій воді, які набрали законної сили, а також постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження.

Окрім того, до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство приєднана заява про усунення недоліків від 15.05.2017 зі доданими до неї платіжних вимог про стягнення 8408006,90 грн., які були виставлені до боржника в межах виконавчого провадження.

Тобто, висновок суду першої інстанції про невідповідність заяви змісту вимог, визначених Законом про банкрутство, є таким, що зроблений із неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

Слід зазначити, що докази неможливості списання коштів з рахунків боржника, а також відомості щодо стану виконавчого провадження можуть бути витребувані господарським судом до дати підготовчого засідання, на якому буде перевірятись обґрунтованість вимог заявника, а отже і наявність чи відсутність підстав для порушення провадження у даній справі про банкрутство.

Таким чином, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме частини 1 статті 15 Закону про банкрутство, при неповному з'ясуванні всіх обставин справи, а матеріали заяви про порушення провадження у справі про банкрутство - направленню на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.05.2017 у справі № 910/7939/17 скасувати.

3. Матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про банкрутство Управління житловими будинками Управління справами Верховної ради України (ідентифікаційний код 22869342) направити до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо її прийняття до розгляду.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко