ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

25 липня 2017 р. Справа № 902/108/17

Господарський суд Вінницької області у складу судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Плазма Тек» (вул. Максимовича, 18, м. Вінниця, 21036)

до SC MONOLITH-WELD SRL, Румунія (Бухарест, Румунія sos. Berceni, nr. 96, bloc A, et. 5 ap. A5.03 Sector 4.)

про стягнення 56 422,90 ЄВРО ( 1664368,35 грн.)

за участю секретаря судового засідання: Жиляк С.І.

представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 за довіреністю № 7 від 07.02.2017р.;

відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Плазма Тек» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з SC MONOLITH-WELD SRL, Румунія заборгованості по Контракту № 1216-02 від 16.12.2015 року в загальному розмірі 56 422,90 ЄВРО (1 664 368,35 грн.).

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за Контрактом № 1216-02 від 16.12.2015 року в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою суду від 18.01.2017 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/108/17 з призначенням до розгляду в судовому засіданні на 23.02.2017 року.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та з метою надання останнім документів необхідних для вирішення даного спору по суті, а також необхідністю забезпечення змагальності судового процесу ухвалою суду від 23.02.2017 року розгляд справи відкладено на 25.07.2017 року, провадження у справі зупинено до 21.07.2017 року.

Ухвалою суду від 21.07.2017 року провадження у справі № 902/108/17 поновлено.

На визначену судом дату зявився представник позивача, який підтримав позовні вимоги, та просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання 25.07.2017 року не з'явився. У клопотанні б/н. від 24.07.2017 року (вх. номер канц. суду 06-52/7335/17 від 25.07.2017 року) відповідач підтверджує наявність заборгованості перед позивачем в розмірі 56 422,90 Євро та просить суд розглянути справу за відсутності його представника.

Зважаючи на визнання відповідачем позову, суд враховує положення ч. 4 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

16 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Плазма Тек» (позивач, за Контрактом Продавець) та SC MONOLITH-WELD SRL, Румунія (відповідач, за Контрактом Покупець) укладено Контракт № 1216-02 (надалі Контракт)

Відповідно п. 1.1 Контракту Продавець продає, а Покупець купує товар зварювальні електроди, зварювальний дріт, прутки зварювального дроту, рекламну та іншу продукцію, у кількості, номенклатурі і по ціні, вказаним у Специфікаціях до даного Контракту. Підписані Сторонами Специфікації складають невідємну частину даного Контракту.

Специфікації складаються і погоджуються на кожну партію Товару, що поставляється. (п. 1.2. Контракту)

Ціни Товару погоджуються Сторонами у Специфікаціях до даного Контракту в євро. (п. 2.1. Контракту)

Загальна сума Контракту на момент його укладання орієнтовно складає 300 000,00 євро (триста тисяч) євро 00 євроцентів. (п. 2.2. Контракту)

Строки та умови поставки обумовлюються Сторонами у Специфікаціях. (п. 3.1. Контракту)

Для замовлення необхідного Покупцю Товару, останній надає Продавцю замовлення, в якому зазначає найменування, асортимент, кількість Товару, дату планового відвантаження і т.п. Замовлення направляється Покупцем Продавцю засобами електронної пошти або на телефон/факс Продавця. (п. 3.2. Контракту)

Продавець протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання Замовлення Покупця, повинен повідомити (по факсу та/або електронній пошті) про прийняття Замовлення у повному обсязі, або повідомити про неможливість виконання Замовлення повністю або частково. (п. 3.3. Контракту)

Виставлення Продавцем рахунку-фактури на оплату і підписання Сторонами відповідної Специфікації свідчить про прийняття Продавцем змовлення Покупця, в тому обсязі, що зазначений у Специфікації. (п. 3.4. Контракту)

Форма оплати безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів Покупця на банківський рахунок Продавця банківським переказом.. (п. 4.1. Контракту)

Строки і умови оплати зазначаються у Специфікаціях. (п. 4.2. Контракту)

Покупець вважається таким, що виконав зобовязання по оплаті Товару з моменту зарахування грошових коштів на банківських рахунок Продавця. (п. 4.3. Контракту)

У випадку неможливості вирішення спору між Сторонами шляхом досудового врегулювання, всі спори і розбіжності, що витікають з даного Контракту чи у звязку з його виконанням, будуть розглядатися Міжнародним Комерційним Арбітражним Судом при Торгово-Промисловій палаті України (м. Київ) відповідно до його регламенту, одним арбітражним суддею. Мовою засідання буде українська. (п. 10.5 Контракту)

16.02.2016 року між Сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Контракту № 1216-02 від 16.12.2015р., якою внесено зміни до розділу 10 Контракту, виклавши його в новій редакції:

« 10.1. З питань не врегульованих Контрактом, сторони будуть керуватися правом країни Продавця (України), а також підлягають застосуванню Міжнародні правила інтерпретації торгових термінів «ІНКОТЕРМС» Міжнародної ОСОБА_2, в редакції 2010р. У випадку протиріч умов Контракту положенням законів та інших правових актів підлягає застосуванню закон чи інший правовий акт.

10.2. У випадку неможливості вирішення спору між сторонами всі спори і розбіжності, що витікають з даного Контракту чи у звязку з його виконанням будуть розглядатися Господарським судом Вінницької області відповідно до законодавства України. Мовою засідання буде українська. При вирішення спорів в судовому порядку сторони будуть керуватися матеріальним і процесуальним правом країни Продавця (України).

10.3. Рішення суду визнається обома сторонами, і підлягає негайному виконанню.»

На підставі замовлень відповідача позивачем було виставлено наступі рахунки-фактури: 26.09.2016р. № РФ-0926-33 на суму 19054,83 євро; 05.10.2016р. № РФ-1005-09 на суму 17933,19 євро; 05.10.2016р. № П1005-01 на суму 700,00 євро; 25.10.2016р. № РФ-1025-32 на суму 18180,35 євро; 25.10.2016р. № П1025-04 на суму 730,00 євро.

На виконання умов Контракту позивачем поставлявся відповідачу товар наступним чином:

- по Специфікації № 13 від 26.09.2016р. поставлено товар на загальну суму 19054,83 євро;

- по Специфікації № 14 від 04.10.2016р. поставлено товар на загальну суму 17933,19 євро;

- по Специфікації № 15 від 04.10.2016р. поставлено товар на загальну суму 700,00 євро;

- по Специфікації № 16 від 25.10.2016р. поставлено товар на загальну суму 18180,35 євро;

- по Специфікації № 17 від 25.10.2016р. поставлено товар на загальну суму 730,00 євро.

08.12.2016 року між сторонами укладено Додаткову угоду № 4 до Контракту № 1216-02 від 16.12.2015р. якою внесено зміни в умови оплати по Специфікаціях № 13 від 26.09.2016р., № 14 від 04.10.2016р., № 15 від 04.10.2016р., № 16 від 25.10.2016р., № 17 від 25.10.2016р. та визначено, що Покупець зобовязаний оплатити Товар, що поставляється в строк до 05.01.2017 року, включно.

Як встановлено судом та підтверджується сторонами, відповідачем проведено часткові розрахунки за Контрактом, а саме по Специфікації № 13 від 26.09.2016р. останнім 29.12.2016 року здійснено оплату в сумі 174,47 євро.

Таким чином неоплаченим залишився товар на суму 56 422,90 Євро.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З моменту укладення сторонами контракту № 1216-02 від 16.12.2015 року з огляду на його зміст та характер взятих за ним сторонами зобов'язань між ними виникли правовідносини, які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

При цьому в правовідносинах за договором поставки зобов'язаною стороною по поставці продукції являється позивач, а зобов'язаною стороною по сплаті грошових коштів відповідно відповідач.

Статтею 192 Цивільного кодексу України встановлено, що законним платіжним засобом, обов'язковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Положеннями ч. 2 ст. 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. (ч.2 ст. 533 ЦК України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Як зазначено вище, п 10.2 Додаткової угоди № 1 передбачено, що у випадку неможливості вирішення спору між сторонами всі спори і розбіжності, що витікають з даного Контракту чи у звязку з його виконанням будуть розглядатися Господарським судом Вінницької області відповідно до законодавства України. Мовою засідання буде українська. При вирішення спорів в судовому порядку сторони будуть керуватися матеріальним і процесуальним правом країни Продавця (України).

Враховуючи наведені вище приписи законодавства щодо умов поставки товару, відсутність будь-яких доказів проведення відповідачем розрахунків за поставлений в повному обсязі, та визнання останнім наявності заборгованості за Контрактом, позовні вимоги про стягнення 56 422,90 Євро, що станом на день звернення з позовом до суду (17.01.2017р.) еквівалентно 1 664 368,35 грн. основного боргу суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, заявлені позивачем до стягнення позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням повного задоволення позовних вимог у даній справі, витрати на оплату судового збору на підставі приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 49, 78, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з SC MONOLITH-WELD SRL, Румунія (місцезнаходження: sos. Berceni, nr.96, bloc A, et.5 ap. A5.03 Sector 4, Бухарест, Румунія; Nr. Org. Reg Com/an: J40/1187/03.02.2014, RO85OTPV08EU01, OTP Bank, Румунія, SWIFT: OTPVROBU, BIC: OTPVROBU) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Плазма "Тек" (вул. Максимовича, 18, м. Вінниця, 21036, ) 56 422,90 Євро, що еквівалентно 1 664 368 (один мільйон шістсот шістдесят чотири тисячі триста шістдесят вісім) грн. 35 коп. заборгованості та 24 965 (двадцять чотири тисячі девятсот шістдесят пять) грн. 53 коп. - витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом.

Повне рішення складено 31 липня 2017 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (Бухарест, Румунія sos. Berceni, nr. 96, bloc A, et. 5 ap. A5.03 Sector 4.)