РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/11172/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС"

До Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва"

Про стягнення 18 481 ,64 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники:

від позивача: Мацюк В.В. (дов. №10 від 30.01.2017)

від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому 24.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - приватне акціонерне товариство " ОТІС " звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - комунального підприємства " Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва " 18 481,64 грн.

20.07.2017 через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання, призначене на 24.07.2017, представник позивача з'явився та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 24.07.2017, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 1, згідно якого 17.07.2017 представник відповідача отримав поштове відправлення Господарського суду м. Києва з ухвалою про порушення провадження у справі.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2017 р. між позивачем ( підрядником ) та відповідачем ( замовником ) був укладений договір D24Т 5251 на виконання ремонту ліфта.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов'язався забезпечити виконання робіт з ремонту 1-го ліфта реєстр №29362, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Якуба Коласа,5, та придбання необхідних матеріалів і устаткування для виконання цих робіт, а відповідач зобов'язався оплатити вартість робіт і матеріалів, яка визначена в договірній ціні.

Згідно п.2.1. договору D24Т 521 від 30.01.2017 р. договірна ціна визначається на основі твердого кошторису, складеного за правилами визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.-1:2013 ( із змінами та доповненнями), що є невід'ємною частиною договору. При складанні договірної ціни обчислення загальновиробничих, адміністративних витрат та прибутку здійснюється за показниками, які враховані у складі інвесторської кошторисної документації. Заготівельно-складські витрати розраховуються за усередними відсотковими показниками до кошторисної вартості матеріалів, передбаченими в інвесторській кошторисній документації. Договірна ціна є твердою, узгоджена сторонами і використовується при проведенні взаєморозрахунків. Договірна ціна складає: 18 481,64 грн. разом з ПДВ 20% ( 3 080,27 грн. )

Виконання робіт оформляється актом приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідкою за формою КБ-3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця (п.2.3. договору).

Оплата вартості ремонту ліфта, згідно п.2.1. договору здійснюється замовником протягом 5- ти робочих днів з дня підписання акту приймання виконаних робіт за формою КБ2в та довідки за формою КБ-3 ( п.2.4. договору ).

Відповідно до п.3.3. договору підрядник зобов'язується виконати роботи з ремонту ліфта, згідно кошторисної документації не пізніше 3-х місяців з дня підписання договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 28 квітня 2017 року, а в частині розрахунків (оплати) - до повного виконання своїх зобов'язань за цим договором (п.6.1. договору).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що виконав роботи передбачені договором підряду D24Т 521 від 30.01.2017 р. на загальну суму 18 481,64 грн., що підтверджується підписаним сторонами актом №1 приймання виконаних будівельних робіт (форма №КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт / та витрат за січень 2017 р.

Натомість, відповідач за виконані позивачем роботи не розрахувався, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 18 481,64 грн.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона ( підрядник ) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони ( замовника ), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. ( ст. 629 ЦК України ).

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України )

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва" (03134, м. Київ, вул. Симиренка, 17, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ідентифікаційний номер 14357579) заборгованість в розмірі 18 481 грн. 64 коп., судовий збір в розмірі 1600 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.07.2017

Суддя М.О. Лиськов