донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.07.2017 справа №34/212

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя суддіОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
cекретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача від відповідача від ДВС розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 не зявився не зявився не зявився Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м.Лиман Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від 18.05.2017р.
за скаргою на дії у справі Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерофіс лімітед», м.Київ Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, м.Лиман Донецької області № 34/212 (суддя Бойко І.А.)
за позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерофіс лімітед», м.Київ Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області

про стягнення заборгованості 21 670,08 грн.
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Інтерофіс лімітед» звернулося до господарського суду Донецької області зі скаргою №8 від 07.04.2017р. на дії Державної виконавчої служби, якою скаржник просив:

- визнати незаконними дії Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо завершення виконавчого провадження № 34969227 та повернення стягувачу наказу господарського суду Донецької області № 34/212 від 15.11.2010 року про стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь ТОВ «Інтерофіс лімітед» боргу в загальній сумі 21 670,08 грн.;

- скасувати постанову Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по виконавчому провадженню № 34969227 від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві;

- зобовязати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження № 34969227;

- зобовязати Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вжити в рамках виконавчого провадження № 34969227 всі можливі заходи примусового виконання рішень, що передбачені діючим законодавством України, з метою належного виконання наказу господарського суду Донецької області № 34/212 від 15.11.2010р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.05.2016р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Інтерофіс лімітед» на дії Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївки Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з виконання наказу у справі № 34/212- задоволено частково.

Визнано незаконними дії Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо завершення виконавчого провадження №34969227 та повернення стягувачу наказу господарського суду Донецької області №34/212 від 15.11.2010р. про стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь ТОВ «Інтерофіс літітед» боргу в загальній сумі 21670,08 грн.

Визнано недійсною постанову Центрально-міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області по виконавчому провадженню №34969227 від 10.11.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зобов»язано Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області поновити виконавче провадження №34969227.

Зобов»язано Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області вжити в рамках виконавчого провадження №34969227 всі можливі заходи примусового виконання рішень, що передбачені діючим законодавством України, з метою належного виконання наказу господарського суду Донецької області №34/212 від 15.11.2010р.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Центрально-міський відділ державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецького області від 18.05.2017р. у справі № 34/212 та відмовити у задоволенні скарги Товариству з обмеженою відповідальністю Інтерофіс лімітед» у повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу такою, що винесена з порушенням норм законодавства. Наполягає на правомірності дій органу виконання щодо завершення виконавчого провадження у зв»язку неможливістю проведення виконавчих дій на тимчасово неконтрольованій території. Зазначив, що виконавчі провадження в паперовому вигляді та оригінали виконавчих документів до переведеного відділу не передавалися. Всі виконавчі провадження, які не були передані до відділу, та знаходились в реєстрі ЄДРВП, були завершені з метою недопущення несанкціонованого доступу до цих виконавчих проваджень.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.07.2017р. апеляційну скаргу прийнято до провадження. Судове засідання призначено на 24.07.2017р.

Сторони та інші учасники судового процесу не скористалися правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалами суду сторони та інші учасники процесу не зобовязувалися забезпечити явку повноважних представників в судове засідання, тому згідно зі ст. 75, 99 ГПК України, скаргу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно з положеннями ст.ст.101, 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвал місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч. 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ст. ст. 4-2, 4-3 ГПК України).

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Донецькоїї області від 02.11.2010 р. у справі № 34/212 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед», м. Київ до Державного підприємства «Макіїввугілля», м. Макіївка про стягнення 3% річних за період з 13.08.2009р. по 31.08.2010р. в сумі 6186,08грн. та інфляційне збільшення боргу за період з липня 2009р. по серпень 2010р. в сумі 19404,00грн., задоволені частково. Стягнуто з Державного підприємства «Макіїввугілля» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» 3% річних за період з 13.08.2009р. по 31.08.2010р. в сумі 6186,08грн., інфляційне збільшення боргу за період з липня 2009р. по серпень 2010р. в сумі 15484,00грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Державного підприємства «Макіїввугілля» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерофіс Лімітед» державне мито в розмірі 216,70грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах в розмірі 199,84грн.

На виконання зазначеного рішення судом видано відповідні накази від 15.11.2010 р.

11.03.2011р. Центрально-міським ВДВС ММУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34969227.

З ОСОБА_5 від 26.04.2017р. ВП № 34969227, що наданий Центрально-міським ВДВС ММУЮ, вбачається, що виконавче провадження № 34969227 є завершеним 10.11.2014р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Як встановлено судом першої інстанції в автоматизованій системі виконавчого провадження відомості по виконавчому провадженню №34969227 відсутні.

Скаржником на адресу Центрально-міського ВДВС ММУЮ направлено запит №13/0317-007 від 13.02.2017р. про хід виконавчого провадження та вжиті державним виконавцем заходи по виконанню наказів господарського суду Донецької області від 15.11.2010р. по справі №34/212.

Листом (вих.№14.8-16-208 від 21.03.2017р.) органом виконання повідомлено (отримано 27.03.2017р.), що виконавче провадження №34969227 завершено 10.11.2014р., виконавчий документ повернуто Стягувачеві. Зазначено, що ВДВС не має можливості надати інформацію, так як документи виконавчого провадження у паперовому вигляді знаходяться на непідконтрольній території.

Не погодившись з такими діями органу виконання стягувач звернувся до господарського суду зі скаргою на дії Державної виконавчої служби.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України Про державну виконавчу службу (ст.ст.1, 2 Закону України Про виконавче провадження).

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом Державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб (ст.11 Закону України Про виконавче провадження).

Згідно з приписами ст.ст.17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону (зокрема, судового наказу), за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення ( ст.27 Закону України "Про виконавче провадження").

Заходами примусового виконання рішень, є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням (ст.32 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-ХІV).

Таким чином, обовязком органів державної виконавчої служби є забезпечення повного, своєчасного та неупередженого виконання рішення суду.

Згідно з приписами п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам (ч.ч.2,4 ст.47 Закону).

Як стверджує орган державної виконавчої служби, підтверджуючи Витягом ОСОБА_5 від 26.04.2017р. ВП № 34969227, наказ № 34/212, виданий господарським судом Донецької області 15.11.2010р., повернуто стягувачу 10.11.2014р. на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на наступні обставини:

«Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та інш. визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. 07.11.2014 розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р було затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Подальше проведення виконавчих дій неможливо у звязку з тим, що матеріали виконавчого провадження перебувають на території, на якій на даний час проводиться активна фаза АТО, а Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області переміщено на територію, підконтрольну українській владі. Згідно п.9 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення».

З цього приводу судова колегія бере до уваги наступне.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до яких відноситься м. Макіївка Донецької області.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України № 247/7 від 25.11.2014 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» територіальні органи та установи юстиції Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщені в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Таким чином, станом на 10.11.2014р. Центрально-Міський відділ ДВС міста Макіївки, який знаходився у місті Макіївка, не міг здійснювати свої повноваження.

Крім того, відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014р. «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України тимчасово припинено доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України до закінчення антитерористичної операції на сході України.

Таким чином, станом на 10.11.2014р. ВДВС та його посадові особи не мали доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень і не могли внести до нього відомості щодо завершення виконавчого провадження.

24.07.2014 УДППЗ «Укрпошта» повідомлено, що у звязку з активним розгортанням бойових дій в зоні проведення АТО, неможливо дістатися до місця призначення пошти, а тому піклуючись про здоровя і життя працівників підприємство призупинило роботу поштових відділень в деяких населених пунктах Донецької та Луганської областей, в тому числі у м. Макіївка.

Тобто, станом на 10.11.2014р. ВДВС не мав змоги відправляти рекомендовані листі, і як наслідок, не міг повернути виконавчий документ стягувачу.

З огляду на наведене, скаржник (позивач у справі) ні яким чином не міг отримати постанови про завершення виконавчого провадження та оригінал виконавчого документа, а відділ ДВС, в свою чергу, не мав можливості 10.11.2014р. завершити виконавче провадження, ввести ці відомості до Автоматизованої системи виконавчого провадження та направити наказ господарського суду Донецької області № 34/212 від 15.11.2010 р. стягувачу.

Крім того, відділ ДВС не мав законних підстав для завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачу, оскільки приписами чинного законодавства не передбачено, що знаходження боржника на території проведення антитерористичної операції є обставиною, яка виключає здійснення виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Конституційним Судом України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. у справі № 11-рп/2012 зазначено, що за практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції (рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02).

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність дій Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо завершення виконавчого провадження № 34969227 та повернення стягувачу наказу господарського суду Донецької області №34/212 від 15.11.2010р. про стягнення з ДП «Макіїввугілля» на користь ТОВ «Інтерофіс Лімітед» боргу в загальній сумі 21 670,08грн.

З приводу посилання заявника апеляційної скарги на втрату матеріалів виконавчого провадження, що зумовлює неможливість його поновлення, судова колегія зазначає наступне.

Порядок відновлення втраченого виконавчого провадження або матеріалів виконавчого провадження врегульовано розділом ХУ Інструкції з організації примусового виконання рішень, в редакції, що затверджена наказом Міністерства юстиції України за № 2832/5 від 29.09.2016р., зареєстр. в Міністерстві юстиції України 30.09. 2016 р. за N 1302/29432.

Відповідно до п.1 р. ХУ Інструкції, за заявою сторони виконавчого провадження або з ініціативи виконавця відновленню підлягають: втрачене виконавче провадження або його матеріали; знищене виконавче провадження у разі постановлення Європейським судом з прав людини рішення, відповідно до якого держава зобов'язана виконати рішення національного суду; виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території.

Зокрема, виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа. Якщо відповідно до заяви боржника виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території України, необхідно відновити у зв'язку з наміром боржника виконати рішення або необхідністю припинення заходів примусового виконання рішень, таке виконавче провадження може бути відновлено без дубліката виконавчого документа ( п.3).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові (п.4).

У разі відновлення виконавчого провадження за ініціативою виконавця він у постанові роз'яснює сторонам право надати документи виконавчого провадження, їх копії, інші документи або відомості, що стосуються втраченого виконавчого провадження (п.5).

Для відновлення виконавчого провадження чи його матеріалів державний виконавець використовує відомості автоматизованої системи виконавчого провадження про винесені постанови та інші документи виконавчого провадження, інформацію та документи, одержані ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження (п.6).

Сторони виконавчого провадження також не позбавлені права звернутися з заявою про відновлення виконавчого провадження в порядку, визначеному п.2 р. ХУ наведеної Інструкції.

Відновлене виконавче провадження підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом (п.7).

Зазначене свідчить, що матеріали втраченого виконавчого провадження або виконавче провадження, виконання за яким здійснювалось на тимчасово окупованій території можуть бути поновлені і за ініціативою державного виконавця.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав,свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобовязує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до п.9.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця, щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на наведене, вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання недійсною постанови № 34969227 від 10.11.2014р. державного виконавця Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про повернення виконавчого документу стягувачеві, що враховуючи приписи ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для поновлення Центрально-міським відділом державної виконавчої служби міста Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчого провадження № 34969227, та вжиття в межах виконавчого провадження №34969227 всіх необхідних заходів примусового виконання рішень з метою виконання наказу господарського суду Донецької області №34/212 від 15.11.2010р.

Враховуючи наведене, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали не знайшли свого підтвердження, у звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Донецької області від 18.05.2017р. у справі № 34/212.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби м. Макіївка Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.05.2017р. у справі № 34/212 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 18.05.2017р. у справі №34/212 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Дучал

Судді: С.А. Малашкевич

ОСОБА_3

Надруковано: 5 екз.

1. позивачу

1. відповідачу

1. ДВС

1. у справу

1. ГСДО