ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" липня 2017 р.Справа № 916/1296/17

За позовом: Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства

до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси

про стягнення 1 253 228,84 грн.

Суддя Демешин О.А.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю

від відповідача не зявився.

Суть спору: Хлібодарське виробниче управління житлово-комунального господарства (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про закупівлю послуг за державні кошти від 15.02.2016 № 14/16 у розмірі 1 253 228,84 грн., з яких 1 080 443,10 грн. сума основного боргу, 72 619,09 грн. пеня, 5 968,69 грн. 3 % річних, 15 189,68 грн. сума інфляційних втрат, 79 008,28 грн. штраф.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У звязку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, в порядку ст..75 ГПК України.

В С Т А Н О В И В :

15.02.2016 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 14/16 (далі Договір від 15.02.2016) /а.с. 10-12/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 3.1, 4.1, 5.1, 10.1 Договору від 15.02.2016 учасник (Позивач) зобовязався протягом 2016 року поставити замовнику (Відповідачу) послуги зазначені у пункті 1.2 цього Договору, а Відповідач прийняти і оплатити такі послуги. Найменування (номенклатура, асортимент) Лот 3 постачання пари та гарячої води (послуги з теплопостачання), код ДК 021:20-9 (ДК 016:2010 35.30.1). Ціна цього договору становить 1 010 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20 % 168 333,33 грн. Розрахунки проводяться шляхом: - оплата замовником здійснюється після предявлення учасником рахунка на оплату послуг. Розрахунковим періодом за спожиту теплову енергію є місяць. Строк розрахунку до 25 числа кожного місяця. Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2016 та до повного виконання сторонами своїх зобовязань, а в частині надання та оплати послуг з січня 2016 року відповідно до вимог статті 631 Цивільного кодексу України.

26.01.2017 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 3 до Договору від 15.02.2016 відповідно до якої сторони дійшли згоди про наступне:

„1. Загальна вартість послуг по Договору на початку 2017 року складає 82 000,00 грн.

2. Сторони домовились продовжити термін дії договору до 31.03.2017.

Відповідно до частин першої та другої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за Договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязуєтьсяза завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Позивачем надано Відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 1 210 689,72 грн. що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг), а саме:

- 487 363,13 грн. акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.01.2017 № 15 (а.с 19);

- 457 100,49 грн. - акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 28.02.2017 № 66 (а.с 20);

- 266 226,10 грн. - акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.03.2017 № 110 (а.с 21);

Вказані акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані повноважними представниками сторін без зауважень.

Відповідач здійснив часткову оплату за надані послуги з теплопостачання, а саме у розмірі 348 226,10 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме:

- 82 000,00 грн. платіжне доручення від 10.02.2017 № 1402 (а.с. 15);

- 266 226,10 грн. платіжне доручення від 12.04.2017 № 1669 (а.с. 16).

Отже, сума заборгованості Відповідача за Договором від 15.02.2017 з урахуванням початкового сальдо становить 1 080 443,10 грн. (217 979,48 + 1 210 689,72 82 000,00 266 226,10 = 1 080 443,10). Наявність цієї заборгованості також підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків, підписаним Відповідачем без зауважень /а.с. 14/.

Приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сума 3 % річних за прострочення оплати Відповідачем за надані послуги Позивачем за Договором від 15.02.2016 за періоди з 25.02.2017 по 31.05.2017 визначені Позивачем становить 5968,69грн.. Однак, позивачем безпідставно при розрахунку 3% річних безпідставно включено дати коли відповідачем здійснювались часткові оплати боргу. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 5 468,78 грн., сплати 3% річних за прострочення по грошовому зобовязанню, виходячи з наступного розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
405 363,1325.02.2017 - 11.04.2017463 %1 532,61
139 137,0312.04.2017 - 31.05.2017503 %571,80
457 100,4925.03.2017 - 31.05.2017683 %2 554,75
266 226,1025.04.2017 - 31.05.2017373 %809,62
Всього: 5 468,78

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3 % річних у розмірі 499,91 грн. (5 968,69 5 468,78 = 499,91) слід відмовити.

Суд зазначає, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат за прострочення оплати за Договором від 15.02.2016 за періоди з березня 2017р. по травень 2017р., становить суму у розмірі 19 207,78 грн.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.03.2017 - 31.05.2017139 137,031.0415 637,15144 774,18
01.04.2017 - 31.05.2017457 100,491.02210 109,69467 210,18
01.05.2017 - 31.05.2017266 226,101.0133 460,94269 687,04
Всього: 19 207,78

Проте, оскільки позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення суми інфляційних втрат у розмірі 15 189,68 грн., стягненню підлягає сума в межах заявлених позовних вимог.

Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 72 619,09 грн. та штрафу в розмірі 79 008,28 грн. з огляду на наступне:

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів субєктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Суд звертає увагу, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій (пункт 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Згідно із частиною третьою статті 82 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу. Частиною першою статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК, можливе за наявності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (постанова Верховного Суду України від 20 грудня 2010 р. у справі N 3-41гс10; постанова Верховного Суду України від 28 лютого 2011 р. у справі N 3-11гс11) (Лист „Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111 16 ГПК України за 2010 - 2011 рр. від 01.04.2012).

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача 1 080 443,10 грн. суми основного боргу, 5 468,78 грн. 3 % річних, 15 189,68 грн. суми інфляційних втрат з покладенням на відповідача судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст..44 49, 82-85 ГПКУ України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13, ) на користь Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, Маяцька дорога, 22, код ЄДРПОУ 30342 гривні 10 коп. боргу, 5468 гривень 78коп. сплати 3 % річних, 15189 гривень 68коп. інфляційних та 16516 гривень 30коп. судового збору

3. У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.85 ГПК України

Наказ видати після набрання рішенням законної сиди

Повне рішення складено 01 серпня 2017 р.

Суддя О.А. Демешин