ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2017 р.Справа № 922/1837/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Косма К.І.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Табарча Г.О. (дов.№40-3273/138 від 08.08.16);

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача вартості спожитої теплової енергії за період з жовтня 2012 по квітень 2017року в розмірі 59 932,29грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що на підставі Розпорядження про початок опалювальних сезонів 2012-2016р.р. здійснювалось постачання теплової енергії до нежитлових приміщень, що розташовані у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3. Факт споживання теплової енергії підтверджується актами на включення та актами на відключення опалення у приміщенні відповідача. В якості правових підстав вказує на норми ст.ст.530, 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2017року порушено провадження у справі№922/1837/17, розгляд справи призначено на 20.06.2017 року.

Ухвалою господарського суду від 20.06.2017 року , розгляд справи відкладено до 31.07.2017 року , у зв'язку із неявкою в судове засідання відповідача .

Представник позивача в судовому засіданні 31.07.17р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 31.07.17р. не з`явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, відзив на позов не надав.

На адресу суду повернулись ухвала про порушення провадження у справі від 02.06.2017р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 20.06.2017 року з відміткою відділення зв'язку "за не запитом".

Згідно п. п. 4.1.1 п. 4.1. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1149 від 12.12.2007р. нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) місцевої - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Відповідно до п. 4.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1149 від 12.12.07р. при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження відповідача - 61085, АДРЕСА_1 та саме на цю адресу надсилались процесуальні документи, а позивачем позовна заява.

Відповідно до вимог частин 1,3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалою суду від 20.06.17р. сторін було повідомлено, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами, суд згідно зі статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Відповідно до договору оренди № 5007 від 25.10.2012 року, Відповідач займав нежитлові приміщення загальною площею 69,3 кв.м. 1-го поверху 14-ти поверхового житлового будинку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 кв.м «літ- А-14».

На підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2014 року, зазначені житлові приміщення, належать Відповідачу на праві власності.

КП "Харківські теплові мережі" на підставі Розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювального сезону 2012-2016 р.р. здійснювало постачання теплової енергії до нежитлових приміщень житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до актів обстеження системи теплоспоживання об'єкту № 178/796 від 30.10.2014 р. та № 178/1359 від 21.10.2015 р. житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 під'єднаний до системи теплопостачання КП "Харківські теплові мережі" та система опалення єдина із системою опалення житлового будинку.

Тобто, стягненню підлягає заборгованість за безпідставно спожиту теплову енергію, що постачалася до нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_3

До вказаної будівлі позивач здійснював постачання теплової енергії протягом періоду з жовтня 2012 року по квітень 2017 року.

Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується, актом № 178/8046 від 18.10.2012 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 178/7345 від 14.04.2013 року про відключення споживача від джерела теплової енергії, актом № 178/10 від 07.10.2013 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 178/34 від 14.04.2014 року про відключення споживача від джерела теплової енергії, актом № 178/884 від 24.10.2014 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 178/1652 від 14.04.2015 року про відключення споживача від джерела теплової енергії, актом № 178/2767 від 15.10.2015 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 178/3295 від 05.04.2016 року про відключення споживача від джерела теплової енергії, актом № 178/4086 від 18.10.2016 року про підключення споживача до джерела теплової енергії, актом № 178/4847 від 03.04.2017 року про відключення споживача від джерела теплової енергії.

Вищезазначені акти на включення та відключення опалення підписані та скріплені печатками представників КП "Харківські теплові мережі" та представниками житлової організації.

Внаслідок несплати відповідачем вартості безпідставно спожитої теплової енергії, у нього утворилась заборгованість 59 932 грн. 29 коп., за період з жовтня 2012 року по квітень 2017 року, яка на час подачі позовної заяви також відповідачем не була сплачена.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Законом України "Про теплопостачання" встановлено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Відповідно до положень Постанови Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" та правил користування тепловою енергією №11-98, теплова енергія є товарною продукцією.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Такими діями, зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду (ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що суб'єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач безпідставно споживав теплову енергію в період з жовтня 2012 року по квітень 2017 року, за яку не розрахувався, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 59 932,29 грн.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави (глава 83 "Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави") застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому майно безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи той факт, що відповідач не надав суду доказів того, що він не користувався в спірному періоді тепловою енергією в займаному приміщенні або доказів її оплати, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення вартості безпідставно набутої теплової енергії з жовтня 2012 року по квітень 2017 року в сумі 59 932,29 грн. обґрунтованими, оскільки відсутність письмового укладання договору на постачання теплової енергії не виключає зобов'язання сплатити її вартість, у встановленому законом порядку.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 ГПК України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 69, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська,11, , р/р 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) -вартість безпідставно спожитої енергії за період жовтня 2012 року по квітень 2017 року в сумі 59 932,29грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська,11, , р/р 313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823) - витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600,0грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2017 р.

Суддя О.О. Присяжнюк