ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" липня 2017 р.Справа № 916/1755/16

Позивач: державне підприємство "Артемсіль"

Відповідач: дочірнє підприємство "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 3 358 374,51 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача : не з'явився

від відповідача (скаржник): ОСОБА_1 (за довіреністю)

від Малиновського ВДВС м. Одеси: ОСОБА_2 (за довіреністю)

Суть спору: розглядається скарга дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вх.№2-2846/17 від 28.05.2017р.) на дії Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 порядку ст.121-2 ГПК України.

28.05.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вх.№2-2846/17 від 28.05.2017р.) на дії Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.06.2017р. скаргу дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вх.№2-2846/17 від 28.05.2017р.) на дії Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 порядку ст.121-2 ГПК України прийнято до свого провадження суддею Цісельським О.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Клопотання Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 про відкладення розгляду скарги (вх.№13697/17 від 21.06.2017р.) судом було задоволено.

Представник позивача в судові засідання з розгляду скарги не з'являвся, подав до суду письмові пояснення (вх.№14022/17 від 26.06.2017р.), відповідно до яких скаргу відповідача підтримує.

Представник скаржника в судове засідання з розгляду скарги, призначене на 20.07.2017р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на розписці про відкладення розгляду скарги від 11.07.2017р., свою позицію щодо скарги позивача суду не навів.

Представник Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 в судове засідання з розгляду скарги, призначене на 20.07.2017р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на розписці про відкладення розгляду скарги від 20.07.2017р.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. позов державного підприємства "Артемсіль" задоволено частково, стягнуто з дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (65031, м. Одеса, вул. Грушевського, буд. 49, код ЄДРЮОФОПГФ 32018511) на користь державного підприємства "Артемсіль" (84545, Донецька обл., м. Соледар, вул. Чкалова, 1-А, код ЄДРЮОФОПГФ 00379790) основний борг в сумі 3 358 374 (три мільйони триста п'ятдесят вісім тисяч триста сімдесят чотири) грн. 51 коп., пеню в сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., штраф в сумі 250 000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору в сумі 65 497 (шістдесят п'ять тисяч чотириста дев'яносто сім) грн. 16 коп., в іншій частині позову відмовлено.

03.10.2016р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. було видано відповідний наказ.

10.10.2016р. на рішення господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. по справі № 916/1755/16 надійшла апеляційна скарга дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".

09.11.2016р. постановою Одеського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на рішення господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. у справі № 916/1755/16 задоволено, рішення господарського суду Одеської області від 13.09.2016р. у справі № 916/1755/16 скасовано частково.

10.11.2016р. додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду стягнуто з Державного підприємства "Артемсіль" на користь Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 16 633,70 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, доручено господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням реквізитів сторін.

15.11.2016р. господарським судом Одеської області на примусове виконання постанов Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р., 10.11.2016р. було видано відповідні накази.

28.05.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (вх.№2-2846/17 від 28.05.2017р.) на дії Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 порядку ст.121-2 ГПК України.

В обґрунтування поданої скарги позивач зазначає, що протягом строку дії договору, а також після прийняття рішення по справі ДП "Одеський облавтодор" сплачував в добровільному порядку заборгованість за даним договором.

Однак, ДП "Артемсіль" було прийняте рішення про стягнення залишку заборгованості в примусовому порядку та подано наказ господарського суду Одеської області від 15.11.2016р. по справі №916/1755/16 на виконання до Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області.

Заява ДП "Артемсіль" про прийняття виконавчого документу до виконання разом з оригіналом наказу була направлена до ВДВС поштовим відправленням 05.04.2017р.

На момент направлення заяви, 05.05.2017р., залишок заборгованості ДП "Одеський облавтодор" складав 350 000,00 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу №217 від 05 вересня 2014р. та 50 375,62 грн. судового збору згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 09.11.2016р. №916/1755/16.

Зворотня заборгованість ДП "Артемсіль" перед ДП "Одеський облавтодор" за додатковою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.11.2016р. №916/1755/16 складала 16 633,70 грн. судового збору.

Оскільки між позивачем та відповідачем існували певні домовленості щодо добровільного погашення заборгованості, ДП "Артемсіль" відмовилось стягувати борг примусово та подало до Малиновського ВДВС заяву №27/05-89 від 25.04.2017р. про повернення виконавчого документа.

Копію даної заяви ДП "Одеський облавтодор" направив до Малиновського ВДВС 16.05.2017р.

Оскільки ДП "Одеський облавтодор" не був повідомлений про направлення наказу до виконавчої служби, то добровільно 26.04.2017р. сплатив на р/рахунок позивача ДП "Артемсіль" 300 000,00 грн. для погашення заборгованості за Договором купівлі-продажу №217 від 05 вересня 2014р.

Через 8 днів після сплати, 04 травня 2017р. державним виконавцем Малиновського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_2 було внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства Юстиції України постанову про відкриття виконавчого провадження №53844994, датовану заднім числом - 26.04.2017р., що підтверджується Інформацією про виконавче провадження, отриманою із офіційного сайту Міністерства юстиції України.

Адже згідно Наказу Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5 "Про затвердження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження", п.1 ОСОБА_3 "вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою (приватним виконавцем) і реєструється у Системі в день її надходження.

У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи".

Зазначену Постанову про відкриття виконавчого провадження №53844994 ДП "Одеський облавтодор" отримало 05.05.2017р.

Згідно Постанови про відкриття виконавчого провадження, з боржника стягується 350 000,00 грн. основного боргу та 50 375,62 грн. судового збору, а також виконавчий збір 40 037,56 грн.

Оскільки значна частина боргу - 300 000,00 грн., - була оплачена скаржником добровільно, до фактичного відкриття виконавчого провадження, ДП "Одеський облавтодор" 05.05.2017р. звернулось до начальника Малиновського ВДВС із заявою №15-1/572 про залучення документів та внесення змін до Постанови про відкриття виконавчого провадження, а саме зміну суми стягнення та виконавчого збору, з доданням відповідних доказів щодо суми добровільної сплати та залишку сум боргу.

Однак жодних дій щодо розгляду заяви ДП "Одеський облавтодор" №15-1/572 посадовими особами Малиновського ВДВС станом на час звернення до суду із даною скаргою вчинено не було.

Навпаки, державним виконавцем Малиновського ВДВС внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства Юстиції України Постанову від 22.05.2017р. ВП № 53844994 про стягнення виконавчого збору у розмірі 40 037,56 грн. (тобто 10 % від 350 000,00 грн. боргу + 50 375,62 грн. судового збору).

При цьому станом на 25.05.2017р. державним виконавцем не винесено постанови про повернення виконавчого документу.

Вищенаведене і стало підставою для скаржника звернутись до господарського суду Одеської області із даною скаргою.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках.

Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на пятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Як встановлено ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про:

- стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин;

- обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат,

- соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг;

- відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

- стягнення аліментів;

- відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

У разі виконання рішення Європейського суду з прав людини авансовий внесок не сплачується.

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Під час предявлення виконавчого документа до виконання подаються:

1) у разі виконання рішення про конфіскацію майна у кримінальному провадженні - копії опису майна і відповідного судового рішення. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опис майна не проводився;

2) у разі виконання рішення про конфіскацію майна згідно з постановою суду - копія протоколу вилучення майна, що підлягає конфіскації, або довідка про відсутність такого майна.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обовязок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

У відповідності до ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України"Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі наступних предявлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у звязку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження" 1. Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, зясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбаченихЗаконом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

У відповідності з п. 9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу - Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Прийняття судового рішення на користь особи це лише початок відновлення порушеного права, оскільки сам факт задоволення судом позовних вимог майнового характеру не має наслідком автоматичне поновлення прав особи, яке відбувається лише після виконання такого судового рішення.

Судове рішення може бути виконане боржником добровільно чи у примусовому порядку, який передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

В той же час, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_4 проти України", рішення від 15.10.2009р.).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції").

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

З врахуванням наведеного та того, що стягувач - ДП "Артемсіль" - своєю заявою від 25.04.2017р. №27/05-89 просило повернути Н,наказ господарського суду Одеської області від 15.11.2016р. №916/1755/16 без виконання, оскільки ДП "Одеський облавтодор" добровільно сплатив на р/рахунок ДП "Артемсіль" залишок заборгованості за договором в сумі 50 000,00 грн. (платіжне доручення від 15.05.2017р. №1334 та суму різниці судового збору 33 741,92 грн. (50 375,62 грн. - 16 633,70 грн.) згідно платіжного доручення від 18.05.2017р. №1353.

Станом на 18.05.2017 р. заборгованість між ДП "Одеський облавтодор" та ДП "Артемсіль" погашена повністю та без вчинення державним виконавцем дій з примусового виконання з боку Малиновського ВДВС, про що свідчить Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2014р. по 18.05.2017р.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що дії Малиновського ВДВС по винесенню постанови від 22.05.2017р. ВП № 53844994 про стягнення з ДП "Одеський облавтодор" виконавчого збору у сумі 40 037,56 грн. є неправомірними, адже фактичного стягнення державним виконавцем проведено не було, у зв'язку з чим, скарга дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" підлягає судом задоволенню в повному обсязі, у зв'язку з чим, . постанова державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 22.05.2017р. ВП №53844994 про стягнення виконавчого збору підлягає скасуванню в судовому порядку.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Скаргу задовольнити повністю.

2. Постанову державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_5 територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2 від 22.05.2017р. ВП №53844994 про стягнення виконавчого збору скасувати.

Повний текст ухвали складено 24 липня 2017 р.