ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

21.07.2017 Справа № 904/6570/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванов О.Г. (доповідач)

суддів: Дармін М.О., Широбокова Л.П.

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року у справі № 904/6570/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІФМ-Електронік", м.Київ

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення 219 396,67 грн.

про відмову в прийнятті зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м.Кам`янське Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІФМ-Електронік", м.Київ

про визнання недійсною частини договору поставки № 15-0562-02 від 20.03.2015р.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року (суддя Рудовська І.А.) відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІФМ-Електронік" про визнання недійсною частини договору поставки № 15-0562-02 від 20.03.2015р. на підстав п.1 ч.1 ст.62 ГПК України.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області мотивовано поданням зустрічної позовної заяви після початку розгляду справи по суті, що суперечить вимогам ст.60 ГПК України, та є підставою для відмови у прийнятті такої зустрічної позовної заяви.

Не погодившись з даною ухвалою Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду України, дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Статтею 95 ГПК України передбачено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

У відповідності до п. 2 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

У відповідності до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Доданий до апеляційної скарги реєстр поштових відправлень, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії, також може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні копії апеляційної скарги; таким доказом може бути й засвідченій належним чином витяг з відповідного реєстру.

До апеляційної скарги скаржником не надано доказів направлення копії апеляційної скарги стороні у справі, а саме позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "ІФМ-Електронік".

Згідно ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок та розмір сплати судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011р.

Підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено розмір ставки судового збору з апеляційної скарги на ухвалу господарського суду, а саме, 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 01 січня 2017 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 1600,00 грн.

Відповідне положення стосується подання апеляційних скарг на будь-які ухвали господарського суду незалежно від того, чи передбачено справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Сума судового збору, що підлягала сплаті за даною апеляційною скаргою складає 1600,00 грн. (прожитковий мінімум для працездатної особи з 01.01.2017р.).

Частиною 1 статті 6 згаданого Закону передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Скаржником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Виключний перелік осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", не розповсюджується на скаржника як такого.

Одночасно з поданням апеляційної скарги скаржник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. При цьому, скаржник посилається на те, що фінансово-економічне становище підприємства є надзвичайно складним; після трьохмісячного простою вирішено провести підготовчі роботи для запуску виробництва, а виробничий процес буде відновлено лише через місяць - у серпні 2017 року; виробництво продукції та її реалізація нададуть можливість отримати грошові кошти та здійснити необхідні платежі. Також скаржник зауважив, що за практикою Європейського суду з прав людини обмеження можливості зі сплати судового збору не може бути підставою для позбавлення особи на захист її права на суд.

Апеляційний господарський суд, з метою дотримання положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якими передбачено, що кожний має право на розгляд його справи судом, перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.ст. 94, 95 ГПК України, дійшов висновку про необхідність повернення останньої з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. При цьому обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які унеможливлюють сплату судового збору у встановлених законом розмірах, покладається на заінтересовану сторону.

В п.3.1 розділу 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В клопотанні про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на складне фінансове становище підприємства.

В той же час, колегія суддів прийшла до висновку, що на підтвердження доводів клопотання про відстрочення сплати судового збору не надано жодних доказів перебування ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" в скрутному фінансовому становищі, скаржником взагалі не надано документів, що характеризують його фінансове становище.

А надані накази про консервацію виробництва, роботу підприємства під час простою та про введення обладнання в роботу після консервації не свідчать про відсутність на банківських рахунках підприємства коштів, необхідних для сплати судового збору.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У зв'язку з чим, колегія суддів прийшла до висновку, що скаржником не надано доказів в підтвердження неможливості сплати судового збору, а саме того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади та суб'єктів господарювання щодо сплати судового збору, то твердження скаржника про перебування в скрутному матеріальному становищі без наведення та долучення відповідних доказів, на думку колегії суддів, не можуть вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Посилання скаржника на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини щодо сплати судового збору не звільняють скаржника від виконання загальнообов`язкових вимог щодо подачі відповідних та належних доказів, зокрема, підтверджуючих неможливість оплати судового збору вчасно та в повному обсязі.

Отже, судова колегія не вбачає підстав для задоволення клопотання ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" про відстрочення сплати судового збору.

В силу п.3 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність повернення апеляційної скарги без розгляду.

Водночас, слід зауважити, що, після усунення обставин апеляційна скарга може бути подана до Дніпропетровського апеляційного господарського суду повторно.

На підставі наведеного та керуючись ст.86, п.2, п.3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2017 року у справі № 904/6570/17 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Додаток (скаржнику): апеляційна скарга № 017/631 від 17.07.2017р. з додатками на 10 аркушах.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя М.О. Дармін