ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Справа № 908/3424/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Білошкап О.В., Ткаченко Н.Г.
розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" Брайко С.А.
на постанову та ухвалуДонецького апеляційного господарського суду від 31.01.2017 року Господарського суду Запорізької області від 22.12.2016 року
у справі Господарського суду№ 908/3424/16 Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Енергобанк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ТПК "Артеміда"
прозобов'язання ліквідаційної комісії ТОВ "ТПК "Артеміда" визнати вимоги кредитора ПАТ "Енергобанк" в сумі 38 877 572,19 грн.,

Представники сторін в судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Енергобанк" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просив зобов'язати ліквідаційну комісію ТОВ "ТПК "Артеміда" визнати вимоги кредитора ПАТ "Енергобанк" в сумі 38 877 572,19 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року у справі № 908/3424/16 (суддя Мірошниченко М.В.) позовну заяву ПАТ "Енергобанк" та додані до неї документи повернуто без розгляду на підставі ст.ст. 56, 57, 58, п.п. 4, 5, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31 січня 2017 року у справі № 908/3424/16 (судді: Геза Т.Д. - головуючий, Дучал Н.М., Ушенко Л.В.) ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись із процесуальними документами, скаржник уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" Брайко С.А. звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31 січня 2017 року у справі № 908/3424/16 та скерувати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

Касаційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судами норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 35, 57, 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву ПАТ "Енергобанк" без розгляду на підставі ст.ст. 56, 57, 58, п.п. 4, 5, 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем до позовної заяви не додані докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, не додано доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу - юридичній особі ТОВ "ТПК "Артеміда" та об'єднанням в одній позовній заяві неоднорідних вимог, які виникли на підставі різних договорів застави, укладених між ПАТ "Енергобанк" та ТОВ "ТПК "Артеміда", що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу місцевого суду про повернення позовної заяви ПАТ "Енергобанк", погодився з висновками місцевого суду щодо порушення порядку та розміру сплати судового збору та щодо порушення правил об'єднання неоднорідних вимог. Однак, суд апеляційної інстанції визнав необґрунтованими посилання місцевого суду на п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України щодо відсутності доказів направлення копії позовної заяви відповідачу, оскільки до матеріалів справи долучено докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктами 2 та 3 частини 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також документи які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як встановлено судами, позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області 22.12.2016р.

За правилами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за позовну заяву немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов'язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Як встановлено судами, предметом позову у даній справі є вимога позивача зобов'язати ліквідаційну комісію ТОВ "ТПК "Артеміда" визнати вимоги кредитора ПАТ "Енергобанк" в сумі 38 877 572,19 грн., тобто з вимогою майнового характеру (визнання позивача кредитором ТОВ "ТПК "Артеміда" на заявлену у позові грошову суму).

За своєю правовою природою вимога пов'язана з визнанням прав на грошову суму, а отже, ця вимога має вартісну оцінку. Тобто розмір судового збору за даним позовом повинен становити 206 700,00 грн. (не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати).

Судами встановлено, що до позовної заяви позивачем додано квитанцію № від 23.11.2016р. про сплату 1 378,00 грн. судового збору, що не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі при зверненні з позовом ПАТ "Енергобанк" до ліквідаційної комісії ТОВ "ТПК "Артеміда".

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Як зазначалося вище, предметом даного позову є вимога зобов'язати ліквідаційну комісію ТОВ "ТПК "Артеміда" визнати вимоги кредитора ПАТ "Енергобанк" в сумі 38 877 572,19 грн.

Підставою виникнення заявленої позивачем суми вимоги є договори застави № 4 від 27.12.2013р., № КЛЮВ-/З-5 від 25.04.2014р., № 1 від 28.08.2014р., № КЛЮВ-/З-1 від 25.09.2014р., б/н від 06.10.2014р., № КЛЮВ-005258/-2612/З-1 від 21.11.2014р., укладені між позивачем та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Разом з тим, судами встановлено, що заявлені позивачем вимоги не є однорідними, оскільки ґрунтуються на різних підставах. Фактично, в межах одного провадження, ПАТ "Енергобанк" подано 6 окремих позовів до відповідача, які виникли на підставі 6 різних договорів. Для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи необхідно досліджувати кожний договір окремо, надавати йому відповідну оцінку. Поєднання таких вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, враховуючи, що кожний із перелічених договорів укладений на забезпечення виконання зобов'язань за різними кредитними договорами, укладеними з різними позичальниками. Тому заявлені вимоги не можуть бути об'єднані в одне провадження.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Таким чином, колегія судів погоджується про наявність підстав для повернення із застосуванням п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 56 ГПК України, позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Як встановлено судами обох інстанцій, ПАТ "Енергобанк" в якості доказу надсилання відповідачу надано до позовної заяви фіскальний чек та опис вкладення у цінний лист від 16.12.2016р., з якого вбачається, що позовна заява з додатками направлена на ім'я голови комісії з припинення ТОВ "ТПК "Артеміда" Вейс О.С. за місцезнаходженням юридичної особи згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (69035, Запоріжжя, вул. Перемоги, 63).

Відповідно до частин 1, 3 ст. 21 ГПК України сторонами у судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

В даному випадку, відповідачем за даним позовом є товариство з обмеженою відповідальністю "ТПК "Артеміда", яке знаходиться за адресою: 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63.

Апеляційний господарський суд на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановив, що Вейс О.С. - особа, яка уповноважена представляти юридичну особу у відносинах з третіми особами.

Відповідно до фіскального чеку УДППЗ "Укрпошта" від 16.12.2016р. № 3263 отримувач поштового відправлення - ТОВ "ТПК "Артеміда", м. Запоріжжя.

Таким чином, колегія суддів касаційного суду погоджується з висновком апеляційного суду про необґрунтованість застосування місцевим судом як підставу для повернення позовної заяви п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, однак це не призвело для прийняття незаконного рішення.

Разом з тим, суди дійшли правомірного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви ПАТ "Енергобанк" відповідно до статей 54, 57, 58, пунктів 4, 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведені вище обставини, Вищий господарський суд України не знайшов законних підстав для повного або часткового задоволення вимог касаційної скарги, а тому ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31 січня 2017 року слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Енергобанк" Брайко С.А. залишити без задоволення.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31 січня 2017 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року у справі № 908/3424/16 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді О.В. Білошкап

Н.Г. Ткаченко