ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Справа № 904/10728/16

Вищий господарський суд України у складі колегії:

головуючого: суддів:Студенця В.І., Палія В.В., Селіваненка В.П.
за участю представників сторін від позивача - Остапенко В.М., від відповідача - Діденко С.М.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову від Дніпропетровського апеляційного господарського суду 05.04.2017
у справі№ 904/10728/16
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доДержавного підприємства "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова"
простягнення 634 649, 16 грн,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (далі - ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова") про стягнення 634 649,16 грн, з яких 226 540,88 грн пені, 15 787, 67 грн -3% річних та 392 320,61 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2016 порушено провадження у справ №904/10728/16 за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" про стягнення 634 649,16 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Кеся Н.Б.) від 07.02.2017 в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Орєшкіна Е.В. - головуючий суддя, судді Широбокова Л.П., Подобєд І.М.) від 05.04.2017 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 скасовано і прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково; стягнуто з ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 113 270,44 грн. пені, 15 787,67 грн. - 3% річних, 392 320,61 грн. інфляційних втрат, 9519,74 грн. судового збору за подання позову, 10471,71 грн. судового збору за перегляд судового рішення апеляційною інстанцією. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2017, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати в частині, якою зменшено розмір пені на 50% і прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення пені задовольнити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального права - ст. 549-552 ЦК України, ст. 233 ГК України та норми процесуального права - с. 83 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 25.07.2017.

Від ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" на адресу суду 25.07.2017 надійшов відзив на касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України", в якому відповідач постанову суду апеляційної інстанції, рішення місцевого господарського суду від 07.02.2017 з даної справи залишити в силі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

У справі, яка розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що ПАТ НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ДП " Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1518/15-БО-4/ПТ від 31.12.2014 року, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець, в свою чергу, зобов'язується прийняти його та оплатити.

Згідно з п.5.5 договору загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Приймання передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п.3.3 договору).

В п.6.1 договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.7.2 договору).

На виконання умов договору, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в період з січня по квітень та з жовтня по грудень 2015 року поставило ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" природний газ на загальну суму 16 855 111,96 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу підписаними сторонами без будь-яких зауважень та застережень.

Однак, ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" свої зобов'язання за договором з оплати отриманого природного газу здійснив несвоєчасно, внаслідок чого ПАТ "НАК "Нафтогаз України" нарахувало ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" пеню у розмірі 226 540,88 грн., 15 787,67 грн. 3% річних за період прострочення з 15.02.2015 року по 16.08.2016 року та 392 320,61 грн. інфляційних втрат, стягнення яких є предметом спору у даній справі.

Місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні заявленого позову виходив з наступного.

ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова", відповідно до ліцензії серії АГ №500437 надано право на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії, тобто підприємство є теплогенеруючою компанією.

З 30.11.2016 набрав чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон).

На момент набрання чинності цього Закону, заборгованість ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" за спожиті енергоносії була відсутня.

Необхідність здійснення списання неустойки (штраф, пеня), інфляційних нарахувань та три відсотки річних з дня набрання чинності цим Законом на суму боргу, якщо його погашено до набрання цим Законом чинності, передбачена ст.7 Закону.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подав позов до набрання чинності вказаним Законом, проте після набрання чинності цього Закону спірні суми не списав, проте, ці обставини не надають позивачу права стягувати спірні суми з відповідача в судовому порядку, оскільки вони суперечать вимогам Закону.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення місцевого господарського суду та приймаючи нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходив з того, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості шляхом її списання, теплопостачальні та теплогенеруючі організації повинні бути включені до відповідного реєстру, а оскільки в матеріалах справи відсутні докази включення відповідача до реєстру або подання ним документів такого включення, то за вказаних обставин положення ч.3 ст. 7 Закону, які передбачають списання пені, інфляційні нарахування, 3 % річних не підлягають застосуванню, у зв'язку з чим позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" визнано обгрунтованими.

Встановивши, що ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є збитковим, перебуває на межі банкрутства і не має змоги погасити заборгованість по заробітній платні та обов'язковим платежам, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зменшення розміру пені, що підлягає до стягнення на 50%, а саме до 113 270,44 грн.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції в частині зменшення розміру пені на 50%, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу, в якій просить в цій частині скасувати і прийняти нове рішення про їх задоволення.

Згідно із статтею 111 7 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В п.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII 1 Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що суд касаційної інстанції не зв'язаний доводами касаційної скарги щодо порушення чи неправильного застосування нижчими судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права та може встановлювати порушення чи неправильне застосування відповідних норм, на які не було посилання в такій скарзі.

Переглядаючи оскаржувану постанову в касаційному порядку, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчисляється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правові вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" про стягнення 226 540,88 грн пені, 15 787, 67 грн -3% річних та 392 320,61 грн. інфляційних втрат, нарахованих у зв"язку з неналежним виконанням відповідачем зобов"язань за договором №1518/15-БО-4/ПТ від 31.12.2014, а саме проведення оплати вартості товару із порушенням строків, встановлених цим договором.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що правовідносини між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" та ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу №1518/15-БО-4/ПТ від 31.12.2014.

ДП "Виробниче об'єднання південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова" є теплогенеруючою компанією. Ліцензією серії АГ №500437 підприємству надано право на виробництво теплової енергії на теплоцентралях та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є постачальником природного газу.

Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон) набрав чинності 30.11.2016.

В преамбулі Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних, теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за спожиті енергоносії" зазначено, що цей Закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (ст.2 Закону).

Відповідно до ст. 1 цього Закону процедура врегулювання заборгованості - заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.

Згідно з 3 ст. 7 Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Отже, зазначеною нормою передбачено можливість звільнення боржника від відповідальності за несвоєчасне виконання ним грошового зобов'язання у сфері теплопостачання, зокрема у такий спосіб, як списання цих нарахувань.

При цьому, ч.3 ст. 7 Закону не ставиться право ненарахування (списання) неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних у залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом і виконання цієї норми не потребує включення підприємства до Реєстру.

Колегія суддів вважає, що дослідивши правовідносини сторін, встановивши їх правову кваліфікацію, а також ту обставину, що заборгованість, яка виникла за договором купівлі-продажу природного газу була погашена відповідачем до 30.11.2016, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відмову у позові з посиланням на ч.3 ст.7 Закону.

Протилежні висновки суду апеляційної інстанції по суті заявлених позовних вимог з посиланням на необхідність перебування відповідача у Реєстрі, колегія суддів вважає такими, що не відповідають вимогам ч.3 ст. 7 Закону.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим господарським судом на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 підлягає залишенню в силі, а постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.04.2017 скасувати, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.2017 у справі №904/10728/16 залишити в силі.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Палій В.В.

Селіваненко В.П.