ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2017 р.Справа № 924/322/17

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Субботіної Л.О., судді Гладія С.В., судді Димбовського В.В. розглянувши матеріали справи
за позовом заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури м.Старокостянтинів Хмельницької області в інтересах держави
до 1. Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області смт. Білогір`я Хмельницької області
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області
про визнання недійсним розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р., визнання недійсними договорів оренди №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015 від 26.01.2015р.

Представники сторін:
прокуратури: Грамчук Т.А. - прокурор відділу згідно посвідчення №032336 від 20.02.2015р.,
відповідача 1: не з`явився,
відповідача 2: Думановський Р.А. - представник згідно довіреності № 4 від 27.01.2016р.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: заступник керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду із позовом про визнання недійсним розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р., а також визнання недійсними договорів оренди №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015 від 26.01.2015р., укладених між Білогірською районною державною адміністрацією та ТОВ "Нива Поділля". В обґрунтування позовних вимог вказує, що розпорядженням першого заступника голови Білогірської РДА №14/2015-р від 23.01.2015р. надано дозвіл ТОВ "Нива Поділля" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі, що посвідчує право користування на умовах оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із невитребуваних земель, які підлягали розподілу між власниками земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною орієнтовною площею 260 га ріллі, на території Йосипівської сільської ради. У подальшому розпорядженням першого заступника голови Білогірської РДА №16/2015-р від 26.01.2015р. затверджено технічну документацію із землеустрою та передано в оренду ТОВ "Нива Поділля" невитребувані земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Йосипівської сільської ради за межами населених пунктів, загальною площею 253,5503га. На підставі вказаного розпорядження між Білогірською РДА та ТОВ "Нива Поділля" 26.01.2015р. укладено договори оренди невитребуваних земельних часток (паїв) №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015. Прокурор вказує, що згідно із інформацією Білогірської РДА розподіл земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) не проводився, власники паїв, їх спадкоємці про проведення такого розподілу земельних ділянок не повідомлялись. Таким чином, райдержадміністрація перевищила повноваження при наданні цієї земельної ділянки сільськогосподарського призначення в оренду, оскільки положення ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" у даному випадку не підлягали застосуванню. Тому прокурор звернувся із даним позовом до суду.
Прокурор в судовому засіданні підтримує позов, вважаючи позовні вимоги правомірними та обґрунтованими, подала додаткові докази.
Представник відповідача 1 в судове засідання не з`явився. У поданому раніше відзиві на позов просив розглянути справу без участі представника адміністрації. Також вказував, що спірна земельна ділянка, яка перебувала у колективній власності спілки селян "Полісся" членів сільськогосподарського підприємства, на даний час нерозподілена між власниками земельних часток (паїв), а тому Білогірська районна державна адміністрація діяла в межах та у спосіб визначений законом. Таким чином, земельна ділянка, яка перебуває у колективній власності та не була розпайована між членами, відноситься до невитребуваних (нерозподілених) земель колишнього сільськогосподарського підприємства. Враховуючи вищевикладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Крім того, у доповненні до відзиву вказує, що відповідно до акту на право колективної власності бувша СС "Полісся" одержало в колективну власність 1319,9 га, у т.ч. с/г угідь 1192,6, з них ріллі 774,8 га, б/насаджень 21,5 га, сіножатей 338,3 га, пасовищ 58,0 га. Кількість громадян, які мали право на земельну частку (пай) - 421, з них набули право - 397. Станом на 01.05.2017р. залишилося у відділі 24 неодержаних земельних сертифікатів, земельних сертифікатів, не замінених на державні акти та свідоцтва - 78. Зі всіх земель, що були передані в колективну власність, не розпайовано 210 га земель. Крім того, вказує, що із земельних ділянок, що перебувають в оренді у ТОВ "Нива Поділля" в період з 26.01.2015р. було витребувано громадянами 22 земельні частки (паї). За період з прийняття рішення про передачу земель в колективну власність та станом на 01.05.2017р. рішення про вилучення земель з колективної власності для ведення товарного с/г виробництва не приймалося, зміна цільового використання даних земель не проводилася.
Представник відповідача 2 подав додаткові докази, у відзиві на позовну заяву заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що позивачем не наведено підтвердження в чому саме полягає порушення інтересів держави. Доводи прокурора про те, що спірні земельні ділянки не є нерозподіленими (невитребуваними) з тих підстав, що вони відносяться до земель спільної власності спілки селян "Полісся" є недоведеними, тому що позивачем не надано доказів існування на дату прийняття розпорядження Білогірської РДА і на даний час вказаної спілки. Зазначає, що розпаювання земель по Йосипівській сільській раді відбувалося з 1996 року, отже, державний акт на право колективної власності на землю від 30.10.1993р. втратив свою дію, а спілка селян співвласників бувшого КСП була створена вже після 1996 року. Крім того, в матеріалах справи відсутній проект розпаювання землі, а враховуючи порядок розпаювання, нерозпайована земля мала б залишатись одним масивом, однак, укладено 6 договорів оренди окремих земельних ділянок. Виходячи з викладеного вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
В судовому засіданні представник відповідача 2 заявив усне клопотання про витребування у Білогірської районної державної адміністрації технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди відповідача 2 на масиви невитребуваних земельних часток (паїв). В обґрунтування клопотання представник відповідача 2 зазначає, що вказана документація може містити список осіб, земельні частки (паї) яких були передані в оренду відповідачу 2, та схему їх розташування.
Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечує.
Згідно ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3)підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.
Суд враховує, що представник відповідача 2 у заявленому клопотанні не вказав обставин, які перешкоджали представнику відповідача 2 надати вказані докази протягом усього часу розгляду справи. Також відповідач 2 не надав будь-яких доказів неможливості отримання вказаної документації в Білогірської РДА та надання її до суду.
Також суд звертає увагу, що ухвалою суду від 04.05.2017р. було зобов`язано Білогірську районну державну адміністрацію до дати судового засідання надати суду належним чином завірені копії документів, на підставі яких були прийняті розпорядження №14/2015-р від 23.01.2015р. та № 16/2015-р від 26.01.2015р., зокрема, документів, які підтверджують, що спірні земельні ділянки, загальною площею 253,5503 га, є невитребуваними земельними частками (паями) та списків осіб, земельні частки (паї) яких були передані в оренду ТОВ "Нива Поділля". На виконання вказаної ухвали Білогірська районна державна адміністрація надала суду лише листи відділу Держгеокадастру у Білогірському районі, розпорядження, пояснювальні записки та паспорта до розпоряджень. Таким чином, судом уже вживались заходи, спрямовані на встановлення тих обставин, які, на думку представника відповідача 2, можуть підтвердити докази, які він просить витребувати.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, яке кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").
Провадження у справі № 924/322/17 було порушено ще 07.04.2017р. Протягом усього часу розгляду даної справи відповідач 2 не був позбавлений права і можливості подати до господарського суду докази на підтвердження своїх заперечень у справі. Доказів на спростування вказаного в матеріали справи не подано.
За таких обставин, враховуючи усе вищевикладене та з метою недопущення зловживання сторонами своїми процесуальними правами, безпідставного затягування строків розгляду справи і перебування в стані невизначеності учасників процесу, суд відхиляє клопотання відповідача 2 про витребування доказів.
Також в судовому засіданні представник відповідача 2 подав клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача Держземагенство у Хмельницькій області, оскільки вказаний орган є розпорядником земель, які знаходяться за межами населених пунктів Білогірського району Хмельницької області, до статусу яких, як вважає прокурор, відноситься частина спірних земельних ділянок.
Відповідно до ч.1 ст. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.
В силу приписів ст. 21 ГПК України відповідачами є підприємства та організації, яким пред`явлено позовну вимогу.
Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить визнати недійсним розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р., визнати недійсними договори оренди №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015 від 26.01.2015р. Будь-яких позовних вимог до Держземагенства у Хмельницькій області позивачем не пред`явлено.
Також приймається до уваги, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Хмельницькій області шляхом його приєднання до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.
Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015р. № 294-р "Питання Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" функції та повноваження Державного агентства земельних ресурсів у зв`язку з розформуванням покладено на Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.
Зважаючи на усе вищевикладене, клопотання відповідача 2 про залучення до участі у справі іншого відповідача не підлягає задоволенню.
Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.
Відповідно до рішення Йосипівецької сільської ради народних депутатів №7 від 30.10.1993 року спілці селян "Полісся" с.Йосипівці Білогірського району Хмельницької області було видано державний акт на право колективної власності на землю серія ХМ009 від 22.12.1995 року, згідно якого передано у колективну власність 1319,9 га землі в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Додатком № 1 до державного акту є список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства "Полісся".
Згідно наявної в матеріалах справи технічної документації по паюванню земель колективної власності спілки селян "Полісся" с.Йосипівці Білогірського району Хмельницької області, яка виготовлена в 1997 році, 15.02.1996 року відбулись загальні звітно-виробничі збори членів селянської спілки "Полісся" (витяг з протоколу № 1), на яких було прийнято рішення створити комісію по паюванню земель колективної власності в складі 7 чоловік.
10.02.1997р. комісією по визначенню земельної частки паю членів КСП "Полісся" проведено визначення розміру земельної частки (паю), визначено, що загальна кількість членів КСП "Полісся" складає 391 чоловік, з них пенсіонерів 265 чоловік (протокол № 1 засідання комісії, список громадян-членів КСП "Полісся").
Розпорядженням Білогірської районної державної адміністрації №544-р від 18.06.1997р. "Про затвердження розміру та вартості земельної частки (паю) в спілці селян "Полісся" було затверджено земельну частку /пай/ в розмірі 3,05 умовних кадастрових гектарів та вартість земельної частки /паю/ в розмірі 4999 грн.
Рішенням 11-ї сесії Йосиповецької сільської ради № 3 від 16.03.1998 року внесені зміни у список, що прикладається до державного акта на право колективної власності КСГП "Полісся", внісши до нього трьох громадян згідно додатку № 1, виділено земельні ділянки із земель резервного фонду на площі 9,15 га, поле № 2, контур - 2.
На засіданні загальних зборів членів селянської спілки "Полісся", яке відбулось 08.02.2000р. (витяг з протоколу № 1), було ухвалено передати з колективної власності в землі запасу сільської ради загальною площею 262 га, в тому числі ріллі 73 га, сінокосу 189 га згідно відомості в розрізі полів і сівозмін; затвердити розмір і вартість земельного паю складеного комісією по розпаюванню в зв`язку із зміною площі сільськогосподарських угідь; просити адміністрацію затвердити уточнений розмір і вартість земельного паю.
Розпорядженням Білогірської районної державної адміністрації №14/2015-р від 23.01.2015р. надано дозвіл ТОВ "Нива Поділля" на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право користування на масиви невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею - 260 га, в тому числі 260 га ріллі, на території Йосипівецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
В подальшому розпорядженням Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р. затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право оренди на масиви невитребуваних земельних часток (паїв). Передано в користування ТОВ "Нива Поділля" земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Йосиповецької сільської ради загальною площею 253,5503га, в тому числі рілля - 253,5503га: 36,3456га кадастровий номер земельної ділянки :06:002:1005; 13,1633га кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0101; 7,4631га кадастровий номер земельної ділянки 680384000:04:003:0163; 20,0986 га кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0164; 155,1201га кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0001; 21,3596га кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0100 на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше 10 років.
Крім того, матеріали справи містять пояснювальні записки та паспорта до вищевказаних розпоряджень.
На підставі вищевказаного розпорядження, 26.01.2015р. між Білогірською районною державною адміністрацією (далі-орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" (далі - орендар) укладено договори оренди №1/2015, 2/2015, №3/2015, №4/2015,№5/2015 та №6/2015.
Згідно п.п. 1, 2 вказаних договорів орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із масивів невитребуваних земельних часток (паїв), яка знаходиться на території Йосипівецької сільської ради Білогірського району, зокрема, за договором №1/2015 - кадастровий номер :04:003:0001, загальною площею - 155,1201га; за договором №2/2015 - кадастровий номер :06:002:1005, загальною площею - 36,3456га; за договором №3/2015 - кадастровий номер :04:001:0101, загальною площею - 13,1633га; за договором №4/2015 - кадастровий номер :04:001:0100, загальною площею - 21,3596га; за договором №5/2015 - кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0164, загальною площею 20,0986га; за договором №6/2015 - кадастровий номер :04:003:0163, загальною площею 7,4631га.
У відповідності до п.8 вищевказаних договорів, договори оренди укладено до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше десяти років. Після закінчення строку договору орендар має преважне право на поновлення його на новий строк.
Земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15 договорів).
Договори оренди підписані та скріплені печатками сторін.
Крім того, матеріали справи містять схеми земельних ділянок, які передавались в оренду ТОВ "Нива Поділля".
Листом від 15.01.2016р. Відділ Держгеокадастру у Білогірському районі повідомив прокуратуру, що вищевказані земельні ділянки відносяться до категорії - землі сільськогосподарського призначення, які передані у колективну власність СС "Полісся" та підлягають паюванню. Вартість 1 га ріллі станом на 01.01.2016р. по Йосипівецькій сільській раді становить 16812 грн.
Згідно листа відділу Держгеокадастру у Білогірському районі № 10-28-99.1-572/15-16 від 14.03.2016р. земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0001, :06:002:1005, :04:001:0101, :04:001:0100, :04:003:0164, :04:003:0163 відносяться до переліку земель переданих у колективну власність спілки селян "Полісся". Вказані землі підлягали паюванню.
Також супровідним листом № 10-28-99.1-645/15-16 від 21.03.2016р. відділ Держгеокадастру у Білогірському районі надав прокуратурі викопіювання з Публічної кадастрової карти з нанесенням земельних ділянок з кадастровими номерами :06:002:1005, :04:001:0100, :04:003:0164, :04:003:0163 та вказано, що земельні ділянки з кадастровими номерами :04:003:0001 та :04:001:0101 в Публічній кадастровій карті відсутні по причині зміни площі земельних ділянок на підставі витребування частини земельних ділянок громадянами, власниками земельних часток (паїв) з подальшою передачею їм у власність.
У відповідності до листа відділу Держгеокадастру у Білогірському районі, який був направлений на виконання ухвали суду від 04.05.2017р. по справі № 924/322/17, станом на 15.05.2017р. відповідно до державного акту на право колективної власності на землю бувшої спілки селян "Полісся" кількість громадян, які мали право на земельну частку (пай) - 421, з них набули право - 397. Станом на 01.05.2017р. залишились у відділ 24 неодержаних земельних сертифікати. Земельних сертифікатів незамінених на державні акти та свідоцтва - 78. Зі всіх земель, що були передані в колективну власність, не розпайовано 210 га земель. Із земельних ділянок в період з 26.01.2015р. було витребувано громадянами 22 земельні частки (паї) на площі 135,9 га. Також відділом Держгеокадастру у Білогірському районі надані схеми спірних земельних ділянок із зазначенням меж та площі земельних ділянок, що залишились в оренді станом на 01.05.2017р.
Згідно листа № 196/103-17 від 26.07.2017р. відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:001:0100 належить до державної форми власності землі запасу, :06:002:1005 в частині належить до державної форми власності землі резерву.
Також листом від 25.07.2017р. Білогірська районна державна адміністрація повідомила прокуратуру, що спірні договори оренди на даний час є чинними.
Прокурор, посилаючись на те, що Білогірська районна державна адміністрація перевищила повноваження під час прийняття розпорядження про надання в оренду спірних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населеного пункту, звернувся з даним позовом до суду.
Крім того, матеріали справи містять перелік власників земельних ділянок, які витребували свої земельні ділянки із датою витребування та проект організації території земельних часток (паїв) в межах Йосиповецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області (картографічні матеріали земель колективної власності та земельних ділянок, переданих в оренду єдиним масивом ТОВ "Нива Поділля").
Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне:
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України, ст. 1 Земельного кодексу України).
За приписами статті 2 Земельного кодексу України земельними відносинами є суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею, суб`єктами в яких виступають громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади, а об`єктами - землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні паї (частки).
Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.
За приписами статті 29 ГПК України визначено повноваження прокурора як учасника судового процесу у позовному провадженні, та передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 р. визначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорон землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. "Інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду із даним позовом прокурор вказував, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільного інтересу у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності передачі в користування земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яке проведено з порушенням вимог чинного законодавства.
Суд враховує, що оскільки земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, то незаконна передача у користування спірної земельної ділянки порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.
Приписи ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 29 ГПК України, які вказують на можливість втручання прокурора у випадку, коли захист інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, або коли такий орган відсутній, а так само, на необхідність обґрунтування підстав для здійснення прокурором представництва підкреслюють позавідомчий та міжгалузевий характер діяльності прокурора, як інституту, що призначений для універсального та постійного ефективного захисту конституційно значимих цінностей та відповідно розповсюджується на ті сфери суспільних відносин, щодо яких діє спеціальний (відомчий) державний контроль.
В розглядуваному випадку звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання передачі в користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що відповідно до ст. 13 Конституції України є об`єктом права власності Українського народу та перебуває під особливою охороною держави, оскільки остання була передана в користування відповідачу 2 з порушенням чинного законодавства. Дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес та безпосередньо належить до інтересів держави, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.
Зважаючи на викладене, суд вважає правомірним звернення прокурора з даним позовом в інтересах держави.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом України "Про місцеві державні адміністрації" визначено організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій та статтею 13 встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, вирішення питань, в тому числі, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.
Статтею 17 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Згідно ст.21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.
Приписами ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 122 вищевказаного кодексу районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Також статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.
Приписами ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України визначено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р. в користування ТОВ "Нива Поділля" передані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Йосиповецької сільської ради загальною площею 253,5503га, в тому числі рілля - 253,5503га: 36,3456га кадастровий номер земельної ділянки :06:002:1005; 13,1633га кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0101; 7,4631га кадастровий номер земельної ділянки 680384000:04:003:0163; 20,0986 га кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0164; 155,1201га кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0001; 21,3596га кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0100 на термін до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки, але не більше 10 років.
Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.95р. № 720/95 було передбачено порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям. Пунктом 1 вказаного Указу визначено, що паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах, кооперативах, товариствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, кооперативу, товариству окремо приймається районною державною адміністрацією. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. (п.п. 4, 5 вищевказаного указу).
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".
Відповідно до ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.
Згідно ст.ст. 3, 5 вищевказаного Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації, прийняті в межах їх повноважень.
Статтею 9 даного Закону визначено, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.
Відповідно до ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.
Відповідно до п. 12 постанови Кабінету Міністрів України "Про організацію робіт та методику розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток ( паїв)" від 04.02.2004р. №122 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.
Таким чином, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України Білогірська районна державна адміністрація мала право передавати спірні земельні ділянки в користування відповідачу 2 лише за наявності достатніх доказів, які б підтверджували що вказані ділянки є нерозподіленими (невитребваними).
Суд приймає до уваги, що з наявної в матеріалах справи технічної документації по паюванню земель колективної власності спілки селян "Полісся" с.Йосипівці Білогірського району Хмельницької області, яка була виготовлена в 1997 році, неможливо встановити фактичне місцезнаходження нерозподілених земельних ділянок. Схема розташування земель, які підлягали паюванню і в подальшому були розпайовані між членами КСП "Полісся", відсутня та незважаючи на неодноразові вимоги суду (ухвали від 04.05.2017р., 23.05.2017р., 08.06.2017р., 21.06.2017р.) так і не була долучена до матеріалів справи. Також відповідачами не надано і будь-яких інших доказів, які б свідчили про те, що спірні земельні ділянки є невитребуваними земельними частками (паями).
Також суд враховує, що згідно проекту організації території земельних часток (паїв) в межах Йосиповецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області (картографічні матеріали земель колективної власності та земельних ділянок, переданих в оренду єдиним масивом ТОВ "Нива Поділля"), листа відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №196/103-17 від 26.07.2017р. земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0100 належить до державної форми власності землі запасу, земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:1005 в частині належить до державної форми власності землі резерву. Тобто вказані земельні ділянки знаходяться за межами земель колективної власності, тому не підлягали паюванню.
За таких обставин у суду відсутні підстави стверджувати, що спірні земельні ділянки є невитребуваними земельними частками (паями). Звертається увага, що за відсутності належних та допустимих доказів саме по собі витребування власниками своїх земельних ділянок, в тому числі і на території орендованих позивачем ділянок, не може свідчити про те, що інші частини такої ділянки теж є невитребуваними паями. При цьому передача спірних земельних ділянок в оренду єдиним масивом виключає можливість часткового задоволення позовних вимог.
Також приймається до уваги, що у спірному розпорядженні райдержадміністрації та у п. 8 договорів оренди від 26.01.2015р. вказано, що договір укладено до моменту посвідчення їх власниками права власності на земельні ділянки. Однак, до спірного розпорядження та договорів не додано списку власників земельних часток (паїв), чиї землі є нерозподіленими (невитребуваними) та відповідно передані в управління райдержадміністрації, що додатково підтверджує правомірність доводів прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси.
Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову (п.2 Роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів").
Зважаючи на викладене, Білогірська райдержадміністрація, приймаючи розпорядження від 26.01.2015р. №16/2015-р, перевищила свої повноваження та в порушення вимог Земельного кодексу України, ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" розпорядилася земельними ділянками сільськогосподарського призначення, які не були віднесені до нерозподілених (невитребуваних) земельних ділянок (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 924/219/16 від 08.12.2016р.) Отже, розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р. підлягає визнанню недійсним.
З приводу вимоги позивача про визнання недійсними договорів оренди невитребуваних земельних часток (паїв) №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015 від 26.01.2015р. суд враховує наступне.
Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зазначені пункти статті 203 ЦК України визначають, що правочин не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Для правильного вирішення спору про визнання недійсним договору оренди суттєве значення має з`ясування правового режиму спірної земельної ділянки та дотримання сторонами порядку передачі її в оренду згідно з вимогами статей 84, 118, 123, 124 ЗК з урахуванням необхідності у певних випадках дотримання порядку її вилучення. Необхідно враховувати, що оскільки договір оренди укладається на виконання рішення органу місцевого самоврядування чи виконавчої влади, то без скасування таких рішень у встановленому законом порядку відсутні правові підстави для визнання відповідних договорів недійсними з підстав відсутності повноважень у відповідної місцевої ради чи органу виконавчої влади на затвердження проекту відведення та передачі спірної земельної ділянки в оренду. Поряд із цим, слід з`ясовувати питання чинності рішень (розпоряджень), на підставі яких було укладено такі договори. (п.2.24, абз.4 п.2.26 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").
Зважаючи на те, що Білогірська районна державна адміністрація не мала повноважень виступати орендодавцем спірних земельних ділянок та укладати спірні договори оренди, то договори оренди земельної ділянки №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015 від 26.01.2015р. були укладені з порушенням приписів ст. 19 Конституції України, ст.203 ЦК України, ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст.ст. 122, 124 Земельного кодексу України, тому підлягають визнанню недійсним. При цьому суд враховує, що оскільки зобов`язання за договором оренди може бути припинено лише на майбутнє, в зв`язку з неможливістю повернення одержаного за ним, то спірні договори підлягають визнанню недійсним з припиненням зобов`язань за ними лише на майбутнє, що відповідає п. 2.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".
У відповідності до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів, в зв`язку із задоволенням позову.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури м.Старокостянтинів Хмельницької області в інтересах держави до 1. Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області смт. Білогір`я Хмельницької області 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" с. Шекеринці Ізяславського району Хмельницької області про визнання недійсним розпорядження Білогірської районної державної адміністрації №16/2015-р від 26.01.2015р., визнання недійсними договорів оренди №1/2015, №2/2015, №3/2015, №4/2015, №5/2015 та №6/2015 від 26.01.2015р. задовольнити.
Визнати недійсним розпорядження Білогірської районної державної адміністрації від 26.01.2015р. №16/2015-р "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що посвідчують право користування на масиви не витребуваних земельних часток (паїв)".
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.01.2015р. №1/2015, укладений між Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.01.2015р. №2/2015, укладений між Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.01.2015р. №3/2015, укладений між Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.01.2015р. №4/2015, укладений між Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.01.2015р. №5/2015, укладений між Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.01.2015р. №6/2015, укладений між Білогірською районною державною адміністрацією Хмельницької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля", із припиненням зобов`язань за ним на майбутнє.
Стягнути з Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області (Хмельницька обл., смт Білогір`я, вул.Шевченка, 46, код 21316233) на користь прокуратури Хмельницької області (м.Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 6400,00 грн. (шість тисяч чотириста гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.
Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нива Поділля" (Хмельницька обл., Ізяславський р-н, с.Шекеринці, код 34739646) на користь прокуратури Хмельницької області (м.Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 4800,00 грн. (чотири тисячі вісімсот гривень 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.
Видати наказ.

Повне рішення складено 28.07.2017р.

Головуючий суддя Л.О.Субботіна

Суддя С.В. Гладій

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 5 прим. :
1 - до справи,
2 - Старокостянтинівській місцевій прокуратурі (м.Старокостянтинів, вул. К. Острозького, 41),
3 - прокуратурі Хмельницької області (м.Хмельницький, провул. Військоматський, 3)
4- відповідачу 1 (Хмельницька обл., смт. Білогір`я, вул. Шевченка, 46) - надіслати рекомендованим листом,
5- відповідачу 2 (Хмельницька обл., Ізяславський р-н, с. Шекеринці, вул. Радянська,5)