ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.07.2017 Справа № 904/6453/17
За позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 50 201 грн. 91 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Біла К.О., дов. № 49 від 26.06.2017р.;

від відповідача: ОСОБА_3, угода від 20.06.2017; ОСОБА_1, ФОП.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 50 201 грн. 91 коп., з яких: 38 394 грн. 25 коп. - основний борг, 6 910 грн. 97 коп. - пеня, 772 грн. 33 коп. - 3% річних, 4 127 грн. 36 коп. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення № 527 від 10.10.2013р. в частині повної та своєчасної оплати рахунків № 17/1159/п33 від 25.08.2016 на суму 22 707 грн. 26 коп. та № 19/1159/п33 від 25.08.2016р. на суму 16 297 грн. 39 коп., які було виставлено в оплату безоблікового водокористування та водовідведення відповідача в період з 17.07.2016р. по 17.08.2016р. Вказана в рахунках плата розрахована позивачем у відповідності до пунктів 3.2, 3.3, 3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008р., на підставі акту технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення від 17.08.2016р. № 77/1 ТІ, яким зафіксоване порушення відповідачем п. 4.3 вказаних Правил.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов від 23.06.2017р. зазначив, що, під час листування між сторонами, що передувало зверненню позивача із даним позовом до суду, відповідач заперечував факт безоблікового водокористування, стверджував, що огляд відбувався без присутності відповідача або уповноваженої ним особи, заявляв про відсутність у нього акту обстеження від 17.08.2016р. та просив роз'яснити яким чином відбулось встановлення факту зазначеного порушення. Відповідач звертає увагу суду, що все зазначене листування не містить посилань позивача на те, що був складений акт, його номер та дату, що вказаний акт був складений у присутності представника відповідача та зафіксований факт відмови останнього від його підписання тощо. Стверджує, що відповідач є добросовісним споживачем послуг водопостачання. Зазначена труба водовідводу не є самовільно приєднаною, оскільки існує з моменту укладки водопроводу, через що здійснюється полив. Використання всієї води здійснюється лише через водомір. Оскільки спірна труба йде після водоміра, то вся вода, що заходить в водомір обліковується. Крім того, це підтверджується використанням води за інші періоди, де в місяці поливу води було використано більше. Вважає, що облік використаної відповідачем води здійснювався належними засобами обліку, встановленими відповідно до вимог чинного законодавства України, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог. Проси в позові відмовити.

В судовому засіданні 27.06.2017р. позивачем долучені до матеріалів справи фотоматеріали, відзняті КП «Кривбасводоканал» на момент виявлення порушення 17.08.2016р. та при повторному огляді 23.06.2017р.

05.07.2017р. відповідач надав пояснення від 05.07.2017р., в яких зазначив, що долучені позивачем фотоматеріали не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки вказані фото з'явилися лише в судовому засіданні, до цього часу про здійснення фотофіксаціі ніде не було зазначено (листи, позов тощо). Крім того, на всіх фото зафіксовано опломбовану трубу і територію об'єкту та за її межами, що ніяким чином не підтверджує обставини самовільного приєднання. Проте, фото з лічильником води, який не здійснює відлік, як стверджує позивач, та фото де саме здійснено самовільне приєднання відсутні. Вказує, що останні технічні умови були зроблені у 2003 році, де зафіксовано водотрубу до лічильника. Технічних умов після нього не має. Звертає увагу суду, що до позову не надано схеми самовільного використання водопостачання, яке, як стверджує позивач, відбувалося без відліку, а тому така самовільна труба повинна проходити до лічильника. Але ця водотруба проходить після лічильника, а тому не може йтися про відсутність відліку водопостачання, оскільки такий відлік здійснюється на вході в лічильник. При цьому при обстеженні брак в роботі лічильника не зафіксовано. Крім того, стверджує, що часткова плата боргу відповідачем в сумі 610,40 грн., на яку вказує позивач у позові, не може вважатися узгодженістю суми заборгованості, оскільки відповідач у вересні 2016 року здійснював поточний платіж за три об'єкти водопостачання, а саме за адресами: АДРЕСА_2. Ніякої сплати заборгованості не відбувалося.

Позивач надав пояснення на відзив відповідача від 05.07.2017р. № 4962 та додаткові пояснення від 26.07.2017р. № 5639, в яких зазначив, що у позивача відсутні будь-які схеми або виконавчі креслення мереж водопостачання відповідача, окрім акту розмежування балансової належності мереж водопостачання і експлуатаційної відповідальності сторін від 30.05.2006р., згідно якого здійснюється передача послуг від виробника (позивача) до споживача (відповідача) за адресою: АДРЕСА_3, який є невід'ємною частиною спірного договору, і у якому відсутнє підключення водопроводу діаметром 25 мм, виявленого 17.08.2016р. Крім того, при укладанні спірного договору № 527 від 10.10.2013р. у позивача не було підстав вимагати від відповідача оновлений акт розмежування балансової належності мереж водопостачання і експлуатаційної відповідальності сторін, оскільки у п.12.4 договору відповідач зазначив, що акти розмежування балансової належності мереж водопостачання і експлуатаційної відповідальності сторін залишаються не змінними і не потребують переоформлення. Щодо розрахунку безоблікового водокористування зазначив, що плату за безоблікове водокористування було розділено на два рахунки у зв'язку зі зміною тарифу на послуги водопостачання та водовідведення, згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 07.07.2016р. № 1239.

У судовому засіданні 27.07.2017о. позивач подав клопотання від 26.07.2017р. № 5634 про витребування у відповідача Технічних умов об'єкту водопостачання за адресою: АДРЕСА_3 від 2003 року.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалися перерви з 27.06.2017р. по 11.07.2017р., з 11.07.2017р. по 27.07.2017р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2013р. між Комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (виробник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого постачання питної води і водовідведення № 527 (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору предметом договору є надання виробником споживачу послуг з централізованого постачання питної води та водовідведення до межі балансової належності мереж.

При укладанні договору сторони керувались Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002р. № 2918-Ш, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" №1875-ІV від 24.06.2004р., "Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України", затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 27.06.2008р. №190, (далі - Правила №190), "Правилами приймання стічних вод у комунальну каналізаційну мережу м. Кривого Рогу", затверджених рішенням сесії Криворізької міської ради від 29.09.2004р. №2202 (далі - Правила №2202).

За умовами п.п. 1.2., 1.3. договору виробник зобов'язується забезпечити споживача питною водою, виробництво якої здійснює ДПП «Кривбаспромводопостачання», та прийняти від нього стічні води (на підставі Правил №2202), а споживач зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги за встановленими тарифами.

Відповідно до п. 2.1. договору орієнтовний обсяг послуг визначається на підставі розрахункової заявки споживача погодженої районним відділом водозбуту виробника, яка є невід'ємною частиною договору.

Загальний обсяг послуг з централізованого постачання питної води орієнтовно складає 1006,08 м3/рік (п. 2.2. договору).

Загальний обсяг послуг централізованого водовідведення стічних, вод орієнтовно складає 1006,08 м3/рік (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору об'єкти користування послугами централізованого постачання питної води та водовідведенпям:

- закусочна "Келих", що знаходиться за адресою АДРЕСА_5

- склади, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4;

- закусочна "Келих", що знаходиться за адресою АДРЕСА_6

За змістом п. 2.7 договору вода подається споживачу за наявності водовимірювальних приладів, встановлених власними коштами та засобами, згідно технічних умов виробника. Вказані в п. 2.4 договору об'єкти користування послугами обладнані встановленими приладами обліку.

За умовами п. 2.8. договору вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, а саме на межі балансової належності мереж виробника та споживача, що визначається відповідно до актів розмежування балансової належності мереж.

Згідно п. 3.1. договору тарифи на послуги водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 139 від 13.09.2013р. за 1 м3 без ПДВ вода питна 3,74 грн.; стоки 4,24 грн.).

У випадку зміни тарифів на послуги водопостачання та водовідведення виробник (письмово або через засоби масової інформації) повідомляє про це споживача відповідно до чинного законодавства України, без додаткового узгодження розмірів і строків їх введення. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження (п. 3.2. договору).

Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред'явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції. Можливі інші форми сплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

За умовами п.п. 5.1., 5.2. договору споживач має право отримувати вчасно та відповідної якості послуг водопостачання та водовідведення згідно із законодавством та умовами договору. Споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за надані послуги на умовах даного договору.

Відповідно до п. 5.4.5. договору виробник має право вимагати від споживача дотримання нормативно правових актів.

За змістом п. 6.1. договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за:

- недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг;

- несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені;

- порушення зобов'язань, встановлених договором або законодавством;

- невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором;

- несвоєчасну оплату послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазначений у п. 4.1. цього договору, споживач сплачує на користь виробника, пеню у розмірі 0,1,% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ;

- за порушення договірних зобов'язань до споживача можуть, бути застосовані оперативно - господарські санкції у наступних випадках та видах:

- у разі безоблікового водокористування споживачем виробник виконує розрахунок витрат води згідно пунктів 3.3, 3.4 Правил № 190 (За пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху, води в ній 2,0 м/сек та дією повним перерізом протягом 24 годин на добу. Розрахунковий період встановлюється з дня початку порушення. Якщо термін початку порушення встановити неможливо, розрахунковьій період становить один місяць). Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунальною водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними;

Згідно п. 7.1. договору точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виробника до споживача, зазначені у актах розмежування балансової належності, які є невід'ємною частиною договору (п.. договору).

За умовами п. 10.1. договору даний договір набирає чинності з 10.10.2013р. і діє в частині надання послуг водопостачання і водовідведення до "10.10.2016р., а в частині здійснення розрахунків за наданні послуги - до повного погашення заборгованості. Договір, вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати або внести нього зміни (п. 10.2. договору).

Сторонами підписано Акт розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 14), Акт розмежування балансової належності мереж водовідведення та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 15).

Відповідно до п. 2.1 Правил № 190, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Право виробника здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, сприяти впровадженню засобів обліку та регулювання споживання питної води передбачено абз. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Відповідно до Правил № 190 та умов договору, виробник має право перевіряти технічний стан водопровідних мереж та обладнання.

Так, 17.08.2016р. повноважними представниками позивача здійснено огляд систем водопостачання та водовідведення об'єкту за адресою: АДРЕСА_3, кафе «Екватор», під час якого встановлено факт порушення законодавства, про що складено відповідний акт про порушення № 77/1 ТІ (а.с. 16).

Відповідно до вказаного акту № 77/1 ТІ від 17.08.2016р. при обстеженні кафе «Екватор» на трубопроводі споживача, після точки балансового розмежування, до приладу обліку, виявлено самовільне, без погодження з КП «Кривбасводоканал» підключення діаметром 25, що є порушення вимог пункту 4.3 Правил користування. Кран на самовільному підключенні закрито й опломбовано. Представники підприємства від підпису відмовились.

Зважаючи на виявлені порушення позивачем виконано розрахунок витрат води у обсязі 4 167 м3 відповідача з 17.07.2016р. по 17.08.2016р. на суму 39 004 грн.65 коп. та виставив до сплати відповідачу рахунки № 17/1159/п33 від 25.08.2016р. на суму 22 707 грн. 26 коп. (а.с. 19); № 19/1159/п33 від 25.08.2016р. на суму 16 297 грн. 39 коп. (а.с. 19), які отримані відповідачем 06.09.2016р., що підтверджується листом відповідача від 17.09.2016р. № 21 (а.с. 21).

Таким чином, відповідно до умов п. 4.1 договору, відповідач повинен був оплатити вказані рахунки у строк до 09.09.2016р. включно.

Позивач зазначає, що відповідач частково сплатив заборгованість у сумі 610 грн. 40 коп., у зв'язку із чим непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 38 394 грн. 25 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору, у випадку несвоєчасної оплати послуг водопостачання та водовідведення у термін, зазначений у п. 4.1. цього договору, споживач сплачує на користь виробника, пеню у розмірі 0,1 % від суми платежу за кожний день прострочення, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

На підставі п. 6.1. договору позивачем нарахована та заявлена до стягнення з відповідача пеня в розмірі 6 910 грн. 97 коп. за період з 29.09.2016 р. до 11.03.2017р.

Із посиланням на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 3% річних в сумі 772 грн. 33 коп. за загальний період з 29.09.2016р. по 01.06.2017р. та інфляційні втрати за той же період у розмірі 4 127 грн. 36 коп.

Доказів погашення заборгованості відповідача на момент розгляду справи сторонами не надано.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 № 30 затверджено Правила технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України (зі змінами та доповненнями) (далі - Правила № 30).

Згідно п. 10.4.5. Правил № 30 у разі виявлення самовільного приєднання споживача до системи водопостачання, а також самовільних робіт на водопровідному вводі складається відповідний акт. При цьому плата за воду стягується згідно з вимогами Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України.

За приписами п. 3.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008р. (далі - Правила № 190) розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку

За змістом п. 4.3. Правил № 190 забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Згідно п. 3.2. Правил № 190 водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Відповідно до вимог п. 3.3. Правил № 190 у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (п. 3.4. Правил № 190).

Дослідивши зміст акту технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення № 77/1 ТІ від 17.08.2016р., а також зміст розрахунків витрат води від 17.08.2017р. судом не було встановлено порушень під час їх складання.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що розрахунки за надані послуги водопостачання та водовідведення здійснюються споживачем у грошовій формі протягом трьох банківських днів після пред'явлення платіжного доручення, рахунку або квитанції. Можливі інші форми сплати отриманих послуг, які не суперечать діючому законодавству України.

Відповідно до листа відповідача № 21 від 17.09.2016р. (а.с. 21) ФОП ОСОБА_1 отримала виставлені позивачем рахунки № 17/1159/п33 від 25.08.2016 на суму 22 707 грн. 26 коп. та № 19/1159/п33 від 25.08.2016р. на суму 16 297 грн. 39 коп. 06.09.2016р. Таким чином, строк виконання зобов'язання відповідача зі сплати вартості без облікового водоспоживання згідно виставлених позивачем рахунків є таким, що настав 09.09.2016р.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За приписами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13р. № 14, з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що він виконаний арифметично невірно, у зв'язку із чим, згідно перерахунку, виконаного господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня за заявлений позивачем період з 29.09.2016р. по 11.03.2017р. в сумі 4 881 грн. 50 коп.. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, судом було перевірено наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, та встановлено, що розмір вказаних нарахувань є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред'явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних в заявленому позивачем розмірі. Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої майново-господарські зобов'язання перед позивачем із своєчасної оплати наданих послуг водопостачання та водовідведення, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 38 394 грн. 25 коп. основного боргу, 4 881 грн. 50 коп. пені, 772 грн. 33 коп. 3% річних та 4 127 грн. 36 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Так, твердження відповідача, що виявлене позивачем приєднання труби діаметром 25мм не є самовільним приєднанням, оскільки існує з моменту прокладення трубопроводу та зафіксоване технічними умовами від 2003 року судом відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.1. Правил № 190 для приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення замовнику таких послуг надаються технічні умови. Форма технічних умов наведена в додатку 1 до цих Правил. Для одержання технічних умов замовник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення подає до виробника таких послуг: заяву; опитувальний лист за формою згідно з додатком 2; ситуаційний план з визначенням місця розташування земельної ділянки на відповідній території. Технічні умови мають містити графічний матеріал із нанесенням відповідних інженерних мереж та місць приєднання до них об'єкта будівництва. Виробник послуг з централізованого водопостачання та водовідведення видає замовнику технічні умови згідно з поданою заявою протягом десяти робочих днів з дня реєстрації відповідної заяви з урахуванням потужностей споруд та пропускної спроможності мереж систем централізованого водопостачання та водовідведення, із зазначенням умов для проектування вводу: місця приєднання, місця розташування водомірного вузла, умов для влаштування проміжного резервуара і насосів - підвищувачів тиску.

Господарський суд зазначає, що належних доказів звернення до позивача у встановленому порядку із заявою про приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення сторонами до суду не надано.

Крім того, як вбачається з акту розмежування балансової належності водопровідних мереж та експлуатаційної відповідальності сторін, затвердженого сторонами спірного договору у 2006 році, який є невід'ємною частиною договору, (а.с. 14 та на звороті) у водопровідних мережах, що обслуговуються позивачем за адресою: АДРЕСА_3 відсутній водопровід діаметром 25 мм, який виявлений представниками позивача під час обстеження 17.08.2016р.

При цьому, у п 12.4 договору споживачем зазначено, що акти розмежування балансової належності залишаються незмінними з 2006 року і не потребують переоформлення.

Решта заперечень відповідача спростовується матеріалами справи або не впливає та не спростовує вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому відхиляється господарським судом.

При цьому господарський суд не приймає в якості належних доказів надані позивачем фотоматеріали, відзняті КП «Кривбасводоканал» на місці виявлення порушення 17.08.2016р. та при повторному огляді 23.06.2017р., оскільки акт технічного обстеження систем водопостачання та водовідведення від 17.08.2016р. № 77/1 ТІ не містить інформації про здійснення представниками КП «Кривбасводоканал» під час перевірки фотофіксації виявленого порушення.

Водночас, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів у відповідача від 26.07.2017р. № 5634, оскільки в матеріалах справи наявні документи, необхідні для встановлення обставин для вирішення спору по суті.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50084, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6А, ідентифікаційний код 03341316) 38 394 грн. 25 коп. (тридцять вісім тисяч триста дев'яносто чотири грн.. 25 коп.) основного боргу, 4 881 грн. 50 коп. (чотири тисячі вісімсот вісімдесят одну грн.. 50 коп.) пені, 772 грн. 33 коп. (сімсот сімдесят дві грн.. 33 коп. 3% річних, 4 127 грн. 36 коп. (чотири тисячі сто двадцять сім грн.. 36 коп. інфляційних втрат, 1 535 грн. 32 коп. (одну тисячу п'ятсот тридцять п'ять грн.. 32 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 01.08.2017