ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017 року Справа № 912/2185/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Кузнецов В.О., Євстигнеєв О.С. ( зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу судової колегії від 24.07.2017 року)

Секретар судового засідання Пінчук Є.С.

За участю сторін:

від ТОВ "Фінансгарант": Опольський С.В. представник, довіреність №б/н від 15.04.2017 р.;

від ПАТ "Піреус Банк МКБ": Булгаков В.С., представник, довіреність №1318/юр від 11.01.2017 р.;

від ПАТ "Науково - виробниче об'єднання "Етал": Сокрута О.І. представник, довіреність №15/03/078 від 21.02.2017 р.;

від ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи- України": Богданов М.Ю. представник, довіреність №б/н від 06.07.2017 р.;

інші учасники провадження не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені судом належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 25.05.2017 року у справі №912/2185/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна"

до боржника Акціонерного товариства "Науково - виробниче об'єднання "ЕТАЛ"

про визнання грошових вимог конкурсного кредитора в сумі 51 100 934, 12 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 25.05.2017 року у справі №912/2185/16 (суддя Коваленко Н.М.) в задоволенні усних клопотань повноважного представника ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" про зупинення розгляду грошової вимоги, оголошення перерви в судовому засідання чи відкладення розгляду грошової вимоги, відмовлено.

Визнано грошові вимоги кредитора - ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" до боржника - приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "Етал" в сумі 51 100 934, 12 грн та включити їх до реєстру вимог кредиторів до 4 черги задоволення.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, Публічним акціонерним товариством "СБЕРБАНК" подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, відмовити у визнанні грошових вимог ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" до боржника.

За твердженням скаржника, для визнання кредиторських вимог суд повинен був дослідити наявність первинних документів (договорів, накладних, актів тощо), що підтверджують відповідне грошове зобов'язання, за виконання якого поручився боржник. Жодного первинного документу, що підтверджує наявність боргу, не надано до заяви з кредиторськими вимогами, тобто вимоги кредитора не були підтверджені належними та допустимими доказами. На думку скаржника, рішенням господарського суду Херсонської області від 07.04.2015р. не встановлювались і не були встановлені обставини щодо факту надання коштів, поставки товару тощо, що підтверджують виникнення зобов'язань.

Як зазначено скаржником, договорами поруки не передбачено, що поручитель відповідає за виконання зобов'язань з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних за невиконання зобов'язань згідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до договорів поруки не випливає жодного солідарного обов'язку поручителя (боржника) виконати зобов'язання з урахуванням трьох процентів річних та індексу інфляції нарахованих з 31.12.2012р.

Оскільки, договорами про відступлення права вимоги не визначено розмір процентів, які підлягають стягненню за прострочення виконання зобов'язання, до боржника необхідно застосовувати грошові санкції за порушення зобов'язань, які передбачені положеннями ст.625 ЦК України.

Скаржник посилається на те, що судом застосовано санкцію щодо невиконання зобов'язань за договорами відступлення, за якими ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" не є стороною, зобов'язання за якими не брало.

Скаржник стверджує, що судом першої інстанції визнані нові грошові вимоги щодо застосування грошових санкції за порушення зобов'язань за договором, які передбачені положеннями ст.625 ЦК України, з пропуском строку для їх заявлена.

Посилаючись на положення ст.19 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", скаржником зазначено, що з 24.07.15р. (дата порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод") індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми не нараховуються за невиконання зобов'язань, за які поручився боржник. Натомість кредитором були заявлені вимоги по сплаті індекс інфляції та три проценти річних, в тому числі починаючи після 24.07.15, тому кредиторські вимоги є безпідставними.

У відзивах на апеляційну скаргу АТ "Науково - виробниче об'єднання "ЕТАЛ", "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" просять суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду - без змін.

У поясненнях по справі ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" доводи апеляційної скарги підтримано, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу господарського суду скасувати, у задоволенні грошових вимог відмовити.

ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" були заявлені клопотання (21.06.2017р., 26.06.2017р., 29.06.2017р.) про участь останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції із забезпеченням її проведення в будь -якому з перелічених судів: Подільському районному суді м.Києва, Апеляційному суді м.Києва, Апеляційному суді Київської області, Вищому господарському суді України, або будь-якому суді, розташованому в м.Києві. вказані клопотання колегією суддів задоволенні про, що були винесенні відповідні ухвали суду.

29.06.2017 судове засідання відбулось без проведення відеоконференції, у зв'язку з відключенням суду від доступу до мережі Інтернет, про що складено відповідний акт суду. У інших випадках судове засідання відбулось без проведення відеоконференції, у зв'язку з явкою представника заявника клопотання у судове засідання до апеляційного суду.

25.07.2017р. представником ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" заявлено клопотання про витребування додаткових документів по справі: договори позики №19 від 25.11.2005, комісії № 130 від 23.01.2006, поставки № 004/У/06 від 24.01.2006, поставки № 01-4 від 24.01.2006, якими підтверджуються основні зобов'язання та первинні бухгалтерські документи, якими підтверджуються повне або часткове виконання зобов'язань сторін за договорами. Також були надані клопотання про відкладення розгляд справи, у зв'язку із зміною складу колегії суддів, та клопотання про зупинення розгляду апеляційної скарги до розгляду справи за апеляційною скаргою ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2017 року у справі №912/2185/16, якою відмовлено заявнику у задоволенні позову про визнання недійсним договору поруки №1/07 від 30.01.2015р.

Колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання щодо відкладення розгляду справи, оскільки зміна складу колегії суддів не є підставою для відкладення розгляду справи, з урахуванням положень ст.77 ГПК України.

Також, колегією суддів відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення розгляду апеляційної скарги з огляду на викладене нижче.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи. Під неможливістю розгляду даної справи розуміється неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі про банкрутство означає зупинення виконання учасниками процедури будь-яких дій, пов'язаних з реалізацією процедур банкрутства, в тому числі й розгляду кредиторських вимог боржника. Законодавство передбачає зупинення провадження у справі в цілому, а не у визначеній окремій частині. При цьому, ні ГПК України, ні Закон про банкрутство не передбачають зупинення провадження в частині справи (в даному випадку - розгляду кредиторських вимог окремого кредитора), оскільки це ставить в нерівне становище учасників процесу. На відповідних наведених вище висновках раніше наголошувалось в постановах Вищого господарського суду України від 16.09.2015 у справі №5023/4669/12, від 22.12.2015 у справі №922/1124/15 та інших.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, при цьому межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи (постанова Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі №6-1367цс15). У справі про банкрутство процесуальні дії учасників справи та суду мають вчинятися чітко у строки, встановлені Законом про банкрутство. Не здійснення у встановлений чинним законодавством строк розгляду заявлених вимог кредиторів свідчить про затягування розгляду справи про банкрутство, яке має наслідком спричинення збитків як кредиторам, так і боржнику, може привести до незворотних правових наслідків при введення тих чи інших процедур банкрутства.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відхилення клопотання про зупинення провадження у даній справі у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також, відхилено клопотання публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про витребування додаткових документів, враховуючи положення ст. 35 ГПК України, та як було встановлено рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 року по справі № 923/287/15 (арк.матер.оскарж. 26,28), суд в ухвалі від 24.03.2015 року зобов'язував сторони надати до матеріалів справи належним чином завірені копії первинних бухгалтерських документів за договорами, ні позивач. Ні відповідач вищевказаних доказів не надали, пояснивши, що документи на підприємстві не збереглися в зв'язку з закінченням терміну зберігання.

У пункті 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що у разі коли в апеляційному порядку оскаржуються ухвали зі справ про банкрутство, в яких вирішується питання по суті і які фактично є рішеннями суду (про визнання або відмову у визнанні вимог кредитора, про затвердження плану санації, про затвердження звіту ліквідатора боржника та припинення провадження у справі тощо), до суду апеляційної інстанції надсилаються матеріали справи (в оригіналі), а не їх копії.

Враховуючи зазначене, ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 22.06.17 у складі колегії суддів: головуючого судді: Кузнецова В.О., судді: Науменко І.М., Чус О.В., під час розгляду апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 29.05.2017 р. у справі №912/2185/16, зобов'язано господарський суд Кіровоградської області невідкладно надіслати до Дніпропетровського апеляційного господарського суду матеріали справи №912/2185/16 (в оригіналі).

У зв'язку з чим, 21.07.2017р. на підставі запиту головуючого судді було надано справу №912/2185/16 (в оригіналі) для огляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши відповідність оскарженої ухвали нормам матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) (в редакції з 19.01.13р.) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.23 Закону Україні "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 29.06.2016 господарський суд порушив провадження у справі про банкрутство АТ "НВО "ЕТАЛ". Ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - АТ "НВО "ЕТАЛ". Ввів процедуру розпорядження майном боржника АТ "НВО "ЕТАЛ" на строк 115 календарних днів. Призначив розпорядником майна боржника АТ "НВО "ЕТАЛ" арбітражного керуючого Гусара І.О. Ухвалив, з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснити офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство АТ "НВО "ЕТАЛ" на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

30.06.2016 (номер публікації: 33007, дата публікації на сайті ВГСУ: 30.06.2016 18:38) на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднене оголошення про порушення справи про банкрутство АТ "НВО "ЕТАЛ". Граничним строком на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника визначено: протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Позивач - ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", у межах провадження у справі № 912/2185/16 про банкрутство АТ "НВО "ЕТАЛ", звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним договору поруки № 5/07 від 30.01.2015 укладеного АТ "НВО "ЕТАЛ" (відповідач 1.) та ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (відповідач 2.).

Ухвалою від 15.05.2017 господарський суд у задоволені позову відмовив.

Позивач - ПАТ "ПІРЕУС БАНК МКБ", у межах провадження у справі № 912/2185/16 про банкрутство АТ "НВО "ЕТАЛ", звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним договору поруки № 1/07 від 30.01.2015 укладеного АТ "НВО "ЕТАЛ" (відповідач 1.) та ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (відповідач 2.).

Ухвалою від 15.05.2017 господарський суд у задоволені позову відмовив.

До господарського суду 21.07.2016 надійшла заява № б/н від 20.07.2016 кредитора - ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" з грошовими вимогами до боржника в сумі 51 100 934, 12 грн.

Вимоги кредитора - ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" обґрунтовані наступним.

30 січня 2015 року між ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (правонаступником якого є ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна", надалі - кредитор) та ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" укладені наступні договори поруки:

- Договір поруки № 1/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язань щодо оплати заборгованості в сумі 4 583 286,17 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору позики № 9 від 25.11.2005, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 1/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 1/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод";

- Договір поруки № 3/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язань щодо оплати заборгованості в сумі 929 720,00 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору комісії № 130 від 23.01.2006, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 3/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 3/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод";

- Договір поруки № 4/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язань щодо оплати заборгованості в сумі 2 652 471,67 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору поставки № 004/У/06 від 24.01.2006, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 4/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 4/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод";

- Договір поруки № 5/07, відповідно до якого ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" (поручитель) поручається перед ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" (кредитором) за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язань щодо оплати заборгованості в сумі 17 431 361,58 гривень та нарахованих на суму заборгованості штрафних санкцій та процентів, які виникли на підставі договору поставки № 01-4 від 24.01.2006, укладеного між ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" та ТОВ "Енергомаш-Інвест", договору про відступлення права вимоги № 5/07 від 26.06.2007, укладеного між ТОВ "Енергомаш-Інвест" та кредитором, додаткової угоди № 1 від 04.01.2011 до договору № 5/07 від 26.06.2007, укладеної між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод".

26 червня 2007 року між ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи -Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомаш-Інвест" були укладені договори про відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07, за якими ТОВ "Енергомаш-Інвест" відступило на користь ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" право вимоги виконання грошових зобов'язань до ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", а саме:

- за договором № 1/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором позики №19 від 25.11.2005 року в сумі 7 235 757,17 грн.;

- за договором № 3/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором комісії №130 від 23.01.2006 в сумі 1 190 720,00 грн.;

- за договором № 4/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором поставки №004/У/06 від 24.01.2006 в сумі 2 652 471,67 гри.;

- за договором № 5/07 від 26.06.2007 відступлено право вимоги за договором поставки №01-4 від 24.01.2006 в сумі 17 431 361,58 грн.

04 січня 2011 року між кредитором та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" укладено: додаткову угоду № 1 до договору № 1/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язувалося повернути грошові кошти в сумі 7 235 757,17 грн. в термін до 31 грудня 2012 року; додаткову угоду № 1 до договору № 3/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язувалося повернути грошові кошти в сумі 1 190 720,00 грн. в термін до 31 грудня 2012 року; додаткову угоду № 1 до договору № 4/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язувалося повернути грошові кошти в сумі 2 652 471,67 грн. в термін до 31 грудня 2012 року; додаткову угоду № 1 до договору № 5/07 від 26.06.2007, відповідно до якої ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зобов'язувалося повернути грошові кошти в сумі 17 431 361,58 грн. в термін до 31 грудня 2012 року.

Однак, заборгованість за вищевказаними договорами у встановлений строк ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" погашена не була.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07 квітня 2015 року по справі №923/287/15 з ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" на користь ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" на підставі договорів відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 стягнуто 25 596 839,42 грн. боргу, 1 575 783,51 грн. 3% річних, 6 532 313,42 грн. інфляційних та 73 080,00 грн. судового збору.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Херсонської області 30 квітня 2015 року видано наказ.

09 червня 2015 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області № 923/287/15.

Підставою звернення кредитора з відповідною заявою є не виконання рішення суду, відсутність сплати заборгованості за договорами відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 ні ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", ні поручителем - ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ".

17.03.2015 кредитор звернувся до ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" з вимогою про сплату заборгованості на підставі договорів поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07. У відповіді на вимогу боржник повідомив, що наявність заборгованості визнає, однак, у зв'язку з скрутним фінансовим становищем підприємства сплатити борг не має можливості.

Як зазначено вище, господарський суд визнав грошові вимоги кредитора на суму 51 100 934, 12 грн та включено їх до реєстру вимог кредиторів до 4 черги задоволення.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для визнання грошових вимог, колегія суддів враховує таке.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтями 626, 627 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Відповідно до ст.553 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Статтею 544 ЦК України визначено, що боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов'язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці

Отже, відповідно до ст.ст. 553, 554 ЦК України порука - це забезпечувальне зобов'язання, яке виникає внаслідок невиконання боржником основного зобов'язання і у цьому випадку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України, в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, сутність солідарного обов'язку полягає в тому, що у випадку невиконання боржником грошового зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор має право вимагати виконання цього грошового зобов'язання одночасно як від боржника, так і від поручителя.

З урахуванням наведеного, грошові вимоги ТОВ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" виникли на підставі договорів поруки №№ 1/07, 3/07, 4/07, 5/07, за якими приватне акціонерне товариство "Науково-виробниче об'єднання "Етал" поручилось за виконання зобов'язання ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод". Зв'язку з тим, що ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" забезпечені порукою зобов'язання своєчасно не виконало, що підтверджується рішенням Рішенням Господарського суду Херсонської області від 07.04.2015 року по справі № 923/287/15, яким з ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" на користь ЗАТ "Управляюча компанія "Електромеханічні заводи - Україна" на підставі договорів відступлення права вимоги № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 стягнуто 25 596 839,42 грн. боргу, 1 575 783,51 грн. 3% річних, 6 532 313,42 грн. інфляційних та 73 080,00 грн. судового збору, наказом Господарського суду Херсонської області від 30.04.2015 року, постановою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Херсонської області №923/287/15 від 09.06.15р., господарським судом правомірно та обґрунтовано визнано грошові вимоги даного кредитора в сумі 51 100 934, 12 грн. та включено до реєстру вимог кредиторів.

Крім того, наявність та розмір заборгованості боржника перед кредитором на підставі договорів поруки визнано боржником по даній справі (т.14 справи, а.с.211-213).

Відповідно до ст. 35 ГПК, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у процедурі банкрутства при розгляді заяв з грошовими вимогами до боржника, суд не вирішує спір по суті, а лише встановлює розмір грошових вимог кредиторів та вчиняє інші дії, передбачені вказаним Законом. Тому суд, при розгляді кредиторських вимог може в залежності від наявності чи відсутності доказів, що підтверджують заборгованість боржника, визнати або відхилити грошові вимоги на підставі норм чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що вимоги кредитора до банкрута підтверджені належними доказами, а тому обґрунтовано визнані господарським судом. Крім того, доказів встановленої законом нікчемності чи недійсності або визнання судом недійсними правочинів, на яких ґрунтуються вимоги кредитора, учасниками провадження у справі до суду не надані.

Стосовно заявлених кредитором вимоги зі сплати втрат від інфляції в сумі 22 819 582, 34 грн. та трьох процентів річних в сумі 2 684 512, 36 грн. на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки договорами про відступлення права вимоги не визначено розмір процентів, які підлягають стягненню за прострочення виконання зобов'язання, до боржника необхідно застосовувати грошові санкції за порушення зобов'язань, які передбачені положеннями ст. 625 ЦК України.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, не є неустойкою.

Відповідно до умов п. 2.1 договорів поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 поручитель поручається за виконання боржником основного зобов'язання в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків в разі прострочення боржником термінів оплати та сплату інших платежів, які можуть бути належні до сплати боржником кредитору за основним зобов'язанням.

Згідно п. 5.5 договорів поруки строк позовної давності у відповідності до ст. 259 Цивільного Кодексу України встановлюється тривалістю у 10 років.

Таким чином, оскільки за умовами договорів поруки поручитель поручився за виконання зобов'язань ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" в повному обсязі, то він в тому числі зобов'язаний сплатити кредитору втрати від інфляції та три проценти річних за прострочення виконання грошових зобов'язань боржником за весь період прострочення по дату порушення провадження у справі про банкрутство (29.06.2016) у визначених господарським судом розмірах: інфляційні збитки - 22 819 582,34 грн., 3% річних - 2 684 512,36 гривень.

Твердження скаржника про те, що договорами поруки не передбачено обов'язок поручителя сплатити заборгованість з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних, не дає підстав не застосовувати до поручителя дану міру відповідальності за порушення грошового зобов'язання є безпідставним, оскільки згідно з ст.533 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки договорами поруки № 1/07, 3/07, 4/07, 5/07 не передбачено звільнення поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання у вигляді сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних, дана міра відповідальності також підлягає застосуванню до ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ".

Отже, як вірно визначено місцевим судом, всі грошові вимоги в загальній сумі 51 100 934, 12 грн. - є основним зобов'язанням та не включають в себе неустойку (штраф, пеню).

Стосовно застосування наслідків мораторію, введено при порушенні провадження у справі про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод", то такі наслідки стосуються виключно правовідносин, які виникли між кредиторами та ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" і не звільняють боржника - АТ "НВО "ЕТАЛ" від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, визначеного ч. 2 ст. 625 ЦК України, до дати введення мораторію на задоволення вимог кредиторів боржника - АТ "НВО "ЕТАЛ".

Так, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство ТОВ "Новокаховський електромашинобудівний завод" зупинило виконання зобов'язань перед кредиторами саме цим підприємством, але не зупинило виконання зобов'язань ПАТ "Науково-виробниче об'єднання "ЕТАЛ" до моменту порушення провадження по даній справі.

Стосовно вимог щодо включення до конкурсного реєстру вимог кредиторів судового збору в сумі 2 756,00 грн., сплаченого кредитором при поданні до господарського суду заяви з грошовими вимогами до боржника, то вказані вимоги виникли після порушення провадження у справі про банкрутство АТ "НВО "ЕТАЛ" і відповідно є поточними.

Відповідно до ч.1 ст.4-7 ГПК України, судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а ч.1 ст.43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала господарського суду відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому відсутні підстави для скасування останньої.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 25.05.2017 року у справі №912/2185/16 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 01.08.2017 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.С. Євстигнеєв