РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 906/1148/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

суддів Саврій В.А.

суддів Огороднік К.М.

при секретарі судового засідання Величко К.Я.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 підприємство "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" на рішення господарського суду Житомирської області від 19.05.17 р.

у справі № 906/1148/16 (суддя Давидюк В.К. )

позивач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Теплоінновації"

відповідач ОСОБА_1 підприємство "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект"

про стягнення 970 000,00 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3 (довіреність №1 від 10.11.2017р.);

відповідача - ОСОБА_4 (договір про надання правової допомоги №98 від 20.04.2016р.).

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням в.о. керівника апарату від 24.07.2017 року у справі №906/1148/16 в зв'язку з перебуванням у відпустці судді Савченка Г.І. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів у справі №906/1148/16 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Саврій В.А., суддя Огороднік К.М.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.07.2017 року по 24.07.2017 року.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.05.2017 року позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Теплоінновації" до Приватного підприємства "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" про стягнення 970 000,00 грн. задоволено.

Присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Теплоінновації": 970 000,00 грн. заборгованості, 14 550,00 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, 2 250,24 грн. витрат, пов'язаних з оплатою вартості експертизи.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Крім того, відповідачем подано заяву про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи.

Представник позивача проти задоволення зазначеного клопотання заперечив та вважає, що експертиза була проведена з дотриманням вимог чинного законодавства, а її висновки відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про призначення повторної почеркознавчої експертизи не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу, користується правами і несе обов'язки, зазначені у ст.31 ГПК України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Експертний висновок - це письмовий виклад експертом відомостей про обставини, що мають значення для справи, встановлені експертом на підставі його спеціальних знань і отриманих у результаті проведеного дослідження матеріалів справи, яке ґрунтується на сформульованому в ухвалі суду про призначення експертизи завданні

Дослідження висновку експерта може викликати сумніви в його правильності. Це може виражатися в необґрунтованості висновку, в його суперечності іншим матеріалам справи тощо. У такому випадку суд відповідно до ч.4 ст.42 ГПК України може призначити повторну експертизу. Проведення повторної експертизи доручається іншому судовому експерту, який не брав участі у складанні первинного висновку.

У п.15.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою. Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Житомирської області від 06.02.2017 року у справі №906/1148/16 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Житомирському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України, та на час її проведення зупинено провадження у справі.

12.04.207 року на адресу суду від Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшов висновок експерта №1/273 від 06.04.2017 р. (т.1, а.с. 193-200), в якому зазначено, що досліджуваний підпис, який розміщений в графі: "Одержав" наданої накладної №б/н від 20.10.2014р., виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою шляхом наслідування "на око" його підпису.

Тобто, судовий експерт дав вичерпну та однозначну відповідь на поставлене судом питання: "Чи відповідає підпис, здійснений на накладній б/н від 20.10.14р., підпису директора ТОВ "Теплоінновації" ОСОБА_5".

Щодо доводів відповідача про те, що відповідно до п.1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень" (далі - Інструкція) для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації, колегія суддів зазначає таке.

Згідно п.п. 1.3-1.4 Інструкції, вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв'язку з призначенням даної експертизи.

У разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Як вбачається, судовому експерту в якості вільних зразків підпису ОСОБА_5 було надано певні документи за підписом вказаної особи. Перелік наданих для дослідження документів, які містять підпис ОСОБА_5, наведений у висновку судового експерта (т.1, а.с. 194).

Згідно ч.4 ст.31 ГПК України судовий експерт, оскільки це необхідно для дачі висновку, має право, зокрема, просити господарський суд про надання йому додаткових матеріалів.

Згідно роз'яснень Вищого господарського суду України, викладених у п.11 постанови Пленуму від 23.03.2012р. №4, у разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу.

В матеріалах справи відсутнє клопотання експерта щодо надання йому додаткових документів, необхідних для проведення експертизи, тобто надані судом матеріали визнані експертом достатніми для проведення відповідної експертизи.

Встановивши, що експертне дослідження проведене відповідно до Закону України "Про судову експертизу" кваліфікованим судовим експертом ОСОБА_6, містить докладний опис проведених досліджень та обґрунтування, чіткі висновки з поставлених питань, враховуючи, що експерт, відповідно до ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України, попереджений про кримінальну відповідальність за відомості, викладені у висновках, судова колегія, не вбачає правових підстав для призначення повторної судової почеркознавчої експертизи

Крім того, слід зазначити, що згідно ч.ч. 5, 6 ст.42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Безпосередньо в судовому засіданні представник апелянта повністю підтримав вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача безпосередньо в судовому засіданні вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 14.04.2014 року між ОСОБА_1 підприємством "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" (постачальник/відповідач) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Теплоінновації" (покупець/позивач) був укладений договір поставки №2 (далі - договір, т.1, а.с. 10-12), відповідно до п.1.1 якого відповідач (постачальник) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, виготовити і поставити продукцію - побутові електричні безрідинні батареї, а позивач (покупець) зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити авансові платежі, прийняти і оплатити таку продукцію.

Згідно п.1.2 договору якісні і кількісні характеристики продукції, що є предметом поставки за цим договором, строки поставки продукції за цим договором визначаються у специфікаціях, що додаються до цього договору і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до специфікації, що є додатком №1 до договору (т.1, а.с.13), відповідач повинен виготовити та поставити 1000 шт. побутових електричних безрідинних батарей з можливістю плавного регулювання потужності від 0 до 1000 Вт з електронною платою, що забезпечує можливість дистанційного управління потужністю батареї через мережу Інтернет орієнтовною вартістю за одиницю 3000,00 грн. на загальну суму 3000000,00 грн.

Пунктом 4.2 договору сторони визначили, що продукція, що є предметом поставки за цим договором, відвантажується на адресу, вказану покупцем за рахунок покупця, у термін не пізніше 20 робочих днів з дня подання письмової заявки покупця за умови наявності готової продукції на складі постачальника.

Покупець сплачує авансовий платіж на користь постачальника у розмірі 1500000,00 грн. окремими траншами (п.5.1 договору).

Повний розрахунок за цим договором між постачальником і покупцем провадиться на підставі специфікацій, накладних та актів приймання-передачі (п.5.2 договору).

Як встановлено судами обох інстанцій, на виконання умов даного договору, позивач сплатив відповідачеві авансові платежі на загальну суму 970000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та квитанціями до прибуткових касових ордерів (т.1, а.с.14-35).

04.11.2014 року позивач виставив відповідачеві лист-заявку на поставку продукції протягом 20-ти днів з дня отримання листа-заявки (т.1, а.с.165).

При цьому слід зазначити, що згідно протоколу судового засідання від 17.01.2017р. представник відповідача в засіданні суду не заперечував факту отримання заявок на поставку продукції від позивача (т.1, а.с.143).

Натомість, відповідач в порушення умов договору та взятих на себе зобов'язань поставку продукції не здійснив.

01.06.2016 року позивач в свою чергу направив відповідачеві лист №01-06/2016-1, в якому просить розірвати договір поставки №2 від 14.04.14р. та повернути сплачені кошти на рахунок ТОВ "Теплоінновації" (т.1, а.с.36).

У своїй відповіді на зазначений вище лист відповідач повідомив позивача про те, що на виконання умов договору поставки №2 від 14.04.14р. було виготовлено 940 побутових електричних безрідинних батарей та передано у кількості 513 одиниць на суму 1311750,00 грн. До листа було додано акт приймання-передачі від 20.10.2014р. без підпису та печатки покупця (т.1, а.с.37-38).

Слід зазначити, що частина обладнання, яке зазначено ПП "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" у вказаному вище акті приймання-передачі, було встановлено останнім під час реконструкції системи опалення із застосуванням енергозберігаючих технологій Згурівського НВК "Гімназія - ЗОШ 1 ступеня" та Згурівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, на виконання умов договорів №1 та №2 від 01.08.2014р., укладених із замовником - ОСОБА_1 підприємством "Промбіоенергія" (т.1, а.с.100-111).

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду м.Києва від 30.05.2016р. у справі №910/8491/16 (т.1, а.с.112-115).

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд вірно зазначив в оскаржуваному рішенні, що поставка продукції, на яку посилається ПП "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" в своєму листі №06/06 від 06.06.2016р. (т.1, а.с.37), була здійснена на виконання договорів, укладених з іншим суб'єктом господарювання і стороною яких ТОВ "Теплоінновації" (позивач) не являється.

Відтак, внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку по договору №2 від 14.04.2014р. щодо поставки товару, за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем з авансових платежів в сумі 970000,00 грн.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено судами обох інстанцій та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договором зобов'язання щодо поставки товару в повному обсязі та у встановлений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем як доказ поставки продукції позивачеві надано копію накладної б/н від 20.10.2014р. з якої вбачається, що ПП "ВКІФ "Експертінвестпроект" відпустило, а ТОВ "Теплоінновації" прийняло через ОСОБА_5 побутові електричні безрідинні батареї в кількості 513 шт. на суму 1311750,00 грн. (т.1, а.с.148).

Слід зазначити, що ОСОБА_5 - колишній директор ТОВ "Теплоінновації", про що не заперечувалося представниками позивача в засіданні суду.

Крім того, в матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява від 04.02.2017р., в якій ОСОБА_5 повідомляє, що накладна б/н від 20.10.2014р. ним не підписувалась і містить підпис, який суттєво відрізняється від підпису ОСОБА_5

З огляду на викладене, з метою встановлення дійсності підпису директора ТОВ "Теплоінновації" ОСОБА_5 на накладній б/н від 20.10.14р., ухвалою господарського суду Житомирської області від 06.02.2017 року у справі №906/1148/16 призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Житомирському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. На вирішення експерта було поставлено питання: "Чи відповідає підпис, здійснений на накладній б/н від 20.10.2014р., підпису директора ТОВ "Теплоінновації" ОСОБА_5".

Згідно висновку експерта №1/273 від 06.04.2017р. досліджуваний підпис, який розміщений в графі: "Одержав" накладної б/н від 20.10.14р., виконаний не ОСОБА_5, а іншою особою шляхом наслідування "на око" його підпису.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту поставки товару позивачеві на виконання умов договору №2 від 14.04.2014р., тоді як позивачем на виконання умов договору виставлено 04.11.2014 року відповідачеві лист-заявку на поставку продукції, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з ПП "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" авансових платежів в розмірі 970 000,00 грн.

При цьому, посилання скаржника на те, що лист №129 від 05.11.2015 року (т.1, а.с.79) підтверджує поставку виготовленої продукції згідно договору №2 від 14.04.2014р., колегією суддів до уваги не беруться, оскільки в даному листі ТОВ "Теплоінновації" з метою урегулювання питання існуючої заборгованості лише надало дозвіл ПП "ВКІФ "Експертінвестпроект" на реалізацію залишкової кількості батарей виготовлених згідно спірного договору поставки.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Житомирської області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-комерційна інформативна фірма "Експертінвестпроект" залишити без задоволення. Рішення господарського суду Житомирської області від 19.05.2017 року у справі №906/1148/16 - залишити без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.