КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"31" липня 2017 р. Справа № 910/7612/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Отрюха Б.В.

перевіривши матеріали апеляційної скарги приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7612/17 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Дінпробудмашина», м. Київ,

до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп», м. Київ,

про стягнення 48 277,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7612/17 (суддя Мудрий С.М.) позов задоволено повністю; стягнуто з приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на користь публічного акціонерного товариства «Дінпробудмашина» страхове відшкодування в розмірі 44 812,52 грн., судовий збір в розмірі 1 600,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» (надалі-скаржник) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення з останнього страхового відшкодування в розмірі 44 812,52 грн. та 1600,00 - судового збору.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 було оформлено та підписано 21.06.2017.

Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок (ч. 3 ст. 50 ГПК України).

Оскільки оскаржуване рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 було оформлено та підписано 21.06.2017, то, з урахуванням наведених приписів закону строк на апеляційне оскарження зазначеного судового акта відповідно до ч. 2 ст. 51 ГПК України закінчився 03.07.2017, а вказана апеляційна скарга подана до суду 20.07.2017, про що свідчить штемпель поштового зв'язку проставленого на конверті. Таким чином, зазначена апеляційна скарга подана після закінчення строку, встановленого для її подання.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, у клопотанні про відновлення пропущеного строку повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за клопотанням сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Так, в обґрунтування вказаного клопотання скаржник зазначає, що 27.07.2017 приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» зазнало хакерської атаки з боку зловмисників, внаслідок чого було паралізовано діяльність товариства, та можливість здійснювати розрахунки та вести облік судових справ в базі 1С.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Пунктом 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20.02.2013 № 28 встановлено, що на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як вбачається із штампу, що міститься на зворотному боці оригіналу оскаржуваного скаржником рішення, вказаний судовий документ був направлений сторонам в триденний строк з дня його підписання, як і передбачено ст. 87 ГПК України (22.06.2017) та отриманий 26.06.2017 - представником скаржника - Левиловою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015 (а.с. 95).

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Проте, наведені скаржником причини пропуску ним процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 06.06.2017 не є тією поважною причиною, з якою закон пов'язує право суду поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження.

Більш того, з дня отримання заявником оскаржуваного оскаржуваного судового акту, 26.06.2017, що також підтверджується доданою скаржником до апеляційної скарги копією рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 з відміткою № 4190/17 про отримання останнім вказаного рішення суду, і до закінчення законодавчо встановленого десятиденного строку на його оскарження (03.03.2017), скаржник мав достатньо часу для подання апеляційної скарги; водночас, цього зроблено ним не було, так само як і не наведено обґрунтованих та поважних причин, що унеможливили вчасне подання апеляційної скарги в установлений законом строк.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга складена та оформлена представником скаржника 05.07.2017, а в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження місцевого господарського суду зазначаються події за 27.07.2017.

Стаття 129 Конституції України визначає, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень ст. 91 ГПК України сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Отже, із змісту заявленого скаржником клопотання не вбачається існування об'єктивних перешкод, які б позбавляли скаржника можливості подати своєчасно апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 у справі № 910/7612/17.

Заявник скарги є юридичною особою та рівноправним учасником судового процесу, тому недотримання приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» вимог процесуального закону в частині правильності оформлення та своєчасності подання апеляційної скарги є суто організаційним питанням суб'єкта господарювання.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги та не наведено жодної з поважних причин неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

При наведених обставинах, апеляційний господарський суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відхилити клопотання приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна Іншуранс Груп» на рішення господарського суду міста Києва від 06.06.2017 з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

Б.В. Отрюх