ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.07.2017 Справа № 904/11942/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маскал", м. Миколаїв, про заміну сторони виконавчого провадження у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро", м. Дніпро

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Володарське Агро", м. Дніпро

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біотек",

м. Київ

про стягнення 7709106,14 грн

Суддя Воронько В.Д.

без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магнум-Агро" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Володарське Агро" (далі - 1-го відповідача) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Біотек" (далі - 2-го відповідач), у якому заявив вимогу про:

солідарне стягнення з обох відповідачів 50000,00 грн основного боргу за основним договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, забезпеченого порукою відповідно до договору поруки від 15.10.2016;

з 2-го відповідача 7252230,95 грн основного боргу за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016, інфляційних нарахувань у сумі 46910,69 грн, пені у сумі 98837,41 грн, 3% річних у сумі 10496,00 грн за додатковою угодою №1 від 15.10.2016 до основного договору, а також інфляційних нарахувань у сумі 84529,47 грн, пені у сумі 150890,49 грн та 3% річних у сумі 16211,13 грн за додатковою угодою 2 від 25.10.2016 до основного договору.

Рішенням суду від 01.02.2017, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2017, позов задоволено частково, а саме: присуджено до солідарного стягнення з 1-го та 2-го відповідачів на користь позивача основний борг у сумі 49400,00 грн; присуджено з 2-го відповідача на користь позивача основний борг у сумі 7252230,95 грн, пеню у сумі 248727,90 грн, 3% річних у сумі 26707,13 грн, інфляційні нарахування у сумі 131440,16 грн; провадження у справі в частині солідарного стягнення основного боргу у розмірі 600,00 грн припинено; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

З метою примусового виконання рішення на користь стягувача судом було видано відповідні накази від 12.04.2017.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.06.2017 рішення попередній інстанцій також залишено без змін.

24.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Максал" звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні стягувача, посилаючись на укладений з позивачем - ТОВ "Магнум-Агро" договір про відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Максал" - новий кредитор набув право вимоги за договором поставки № 1510/2016 від 15.10.2016.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1214 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за заявою державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони господарський суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Господарський суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Під час перевірки та підготовки даної заяви до розгляду судом встановлено, що вона подана до господарського суду Дніпропетровської області з порушенням правил, встановлених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), а тому підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9, у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XIII ГПК тощо.

Відповідно до ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, як підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів. За змістом ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VІ від 19.05.2011, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 34, 56 ГПК України, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладень, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбитком календарного штемпеля поштового повідомлення (п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Заявник - ТОВ "Максал", звертаючись до суду з вищевказаною заявою, взагалі не надав до неї доказів направлення копії цієї заяви з додатком на адреси всіх учасників судового процесу, порушивши при цьому вимоги вищецитованого законодавства, що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, яка застосовуються за аналогією, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд приймає до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за якою недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ в господарських судах України обмежений двохмісячним строком, враховуючи, що повернення заяви про заміну неналежної сторони і доданих до неї документів без розгляду, якщо не надано доказів направлення відповідачу копії такої заяви та доданих до неї документів, прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України, господарський суд повертає позов без розгляду.

Повернення заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 6. ч. 1 ст. 63 та ст.ст. 86, 121-4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

Додаток (тільки заявнику): заява про заміну сторони у виконавчому провадженні на 15 арк.

Суддя ОСОБА_1