ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017р. cправа № 914/1422/17

За позовом: Сколівської районної спілки споживчих товариств, м. Сколе Львівська область

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Сколе Львівська область

про: стягнення 10 561,79 грн.

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Дуля В.В. - голова правління

від відповідача: не з'явився

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Сколівської районної спілки споживчих товариств до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 10 561,79 грн. заборгованості з орендної плати.

Ухвалою господарського суду від 11.07.2017р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 25.07.2017р.

В судове засідання 25.07.2017р. з'явився представник позивача, роз'яснив та підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, вимоги попередніх ухвал суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчить повернуте відділенням поштового зв'язку повідомлення про вручення поштового відправлення з ухвалою суду. (а.с. 4)

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22 ГПК України права, як сторони в процесі, а тому суд, в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши подані докази, суд встановив наступне:

20.02.2015р. між Сколівською районною спілкою споживчих товариств (позивачем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем) було укладено договір оренди об'єкта нерухомості, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщення кафе «Мрія» загальною площею 74,1 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

За умовами п. 3.3.2. договору, орендар зобов'язаний до 10 числа кожного місяця сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 5.1. договору, розмір орендної плати за місяць становить 3 705,00 грн.

Як стверджує позивач, 20.02.2016р. договірні відносини між сторонами припинилися закінченням терміну дії договору оренди. А саме нежитлове приміщення було передане відповідачем позивачу.

Однак, за час дії договору відповідач допустив заборгованість по орендні платі в розмірі 10 561,79 грн., яку станом на час розгляду спору не погашено відповідачем. В підтвердження даних обставин позивач надав суду акт звірки взаєморозрахунків від 20.01.2017р., який підписано сторонами без зауважень та застережень.(а.с. 17).

З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованості, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення 10 561,79 грн. боргу в судовому порядку.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення. При цьому, суд виходить із наступного:

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ч.1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

В силу приписів ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором.

Так, судом встановлено, що за користування об'єктом оренди наймач сплачує наймодавцеві орендну плату відповідно до 10 числа кожного місяця в розмірі 3 705,00 грн.. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що відповідач неналежно виконував свої зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати за оренду приміщення, внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 10 561,79 грн., що підтверджується підписаним спільно сторонами по справі актом звірки взаєморозрахунків від 20.01.2017р. (а.с. 17).

Жодних документально підтверджених доказів, які свідчили б, що відповідач належним чином виконав свої зобов'язання та здійснив повну оплату за оренду приміщення суду представлено не було. Більше того, з наявного акту звірки вбачається, що останній визнав свій борг перед позивачем.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що позивачем представлено достатньо об'єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення 10 561,79 грн. є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, на підставі вищенаведеного, задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10 561,79 грн. основного боргу.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43,33,34,44,49,75,82,84,85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Сколівської районної спілки споживчих товариств - задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Сколівської районної спілки споживчих товариств (адреса: 82600, Львівська область м. Сколе, вул. Д. Галицького, 13, ) 10 561,79 грн. основного боргу та 1600,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 25.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.07.2017р.

Суддя Юркевич М. В.