КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа№ 904/3240/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: Солодухін Г.Й. - за дов.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2016

у справі №904/3240/16 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром»

до 1) Дніпропетровської обласної державної адміністрації

2) Новомосковської районної державної адміністрації

про визнання договору оренди поновленим

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Поліпром» (далі, позивач або ТОВ НВП «Поліпром») звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Новомосковська районна державна адміністрація, про визнання поновленим договору оренди землі, загальною площею 1,93 га, по вул. Чкалова, 60-а в с. Піщанка Новомосковського району, Дніпропетровської області (кадастровий номер земельної ділянки :07:023:0002), раніше укладеного між Новомосковською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Поліпром» від 03 травня 2005 року та зареєстрованого в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 19 травня 2005 року за №04:05:126:02080, на тих самих умовах і на той самий строк, терміном до 03 травня 2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у 2004 році придбав у власність базу відпочинку, у зв'язку з чим 03.05.2005 уклав із Новомосковською районною державною адміністрацією договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору (19.05.2005 зазначений договір був зареєстрований органом державного земельного кадастру, у той же день земельна ділянка була передана в натурі позивачеві). Позивач стверджує, що з моменту передачі йому земельної ділянки та до теперішнього часу продовжує користуватись земельною ділянкою за її цільовим призначенням, повністю сплачує орендну плату та належним чином виконує усі інші обов'язки орендаря. Зі спливом місячного строку після закінчення десятирічного строку оренди позивач письмово звернувся до Новомосковської районної державної адміністрації та Дніпропетровської обласної державної адміністрації з вимогою укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди, адже в силу положень частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» відповідний договір оренди землі вважається продовженим на тих самих умовах і на той самий строк, однак, останні ухиляються від обов'язку щодо належного оформлення поновлення договору оренди земельної ділянки, що порушує права позивача як орендаря за договором.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 справу №904/3240/16 направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2016 справу прийнято до провадження суддею Плотницькою Н.Б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2016 Новомосковську районну державну адміністрацію, яка спочатку була залучена до участі у справі в якості третьої особи, залучено до участі у справі в якості співвідповідача-2, оскільки договір оренди від 03.05.2005, який є предметом спору, раніше укладався між Новомосковською районною державної адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничим підприємством «Поліпром».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі №904/3240/16 у позові відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем в порушення норм статті 33 Закону України «Про оренду землі» не було дотримано процедури та строків пролонгації договору оренди земельної ділянки. Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідачів з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі у встановлені строки та доказів направлення останнім проекту відповідної додаткової угоди, а тому вимоги позивача не можуть бути задоволені.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Поліпром» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі №904/3240/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом першої інстанції невірно застосовано норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» та всупереч приписам статті 43 Господарського процесуального кодексу України не враховано наявності усіх юридичних фактів, які вимагаються законом для поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як зазначає апелянт, він направляв Дніпропетровській обласній державній адміністрації (далі, відповідач-1) та Новомосковській районній державній адміністрації (далі, відповідач-2) підписані зі своєї сторони проекти відповідної додаткової угоди, однак відповідачі жодних дій для її оформлення не вчинили, чим порушили права позивача за договором оренди та право позивача на належне оформлення факту поновлення договору. На думку скаржника, орендні відносини щодо спірної земельної ділянки між позивачем та відповідачем-2 припинені не були в силу поновлення Договору оренди земельної ділянки від 19.05.2005 на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 у справі №904/3240/16 (головуючий суддя Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Гаврилюк О.М.) рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі №904/3240/16 про відмову в задоволенні позовних вимог залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2017 у справі №904/3240/16 постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2016 у справі №904/3240/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Підставою скасування постанови апеляційного господарського суду у справі №904/3240/16 стало те, що у процесі перегляду справи суд апеляційної інстанції безпідставно, всупереч ухвалі Господарського суду міста Києва від 22.08.2016, визначив статус Новомосковської районної державної адміністрації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а не як відповідача-2, відтак, не дослідив наявність чи відсутність обов'язків цієї особи у спірних правовідносинах.

09.03.2017 матеріали справи №904/3240/16 надійшли до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.03.2015 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 11.04.2017.

Під час вирішення справи склад суду змінювався.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 апеляційну скаргу позивача було знову прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Представники відповідачів у судове засідання, призначене на 04.07.2017, не з'явились.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників відповідачів розгляд справи було відкладено на 18.07.2017.

У судове засідання, призначене на 18.07.2017, представники відповідачів знову не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У матеріалах справи міститься відзив відповідача-2 на апеляційну скаргу від 08.12.2016, у якому останній просив суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно письмових пояснень відповідача-1 від 02.11.2016, позивач має належним чином оформлювати договірні відносини саме з відповідачем-2, який на сьогодні є компетентним органом, який розпоряджається землею рекреаційного призначення.

Водночас, відповідачі у вказаних відзиві та поясненнях просили суд розглядати справу без участі їх представників.

Оскільки у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідачів про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та з огляду на те, що неявка їх представників не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку оскарженого рішення суду в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів.

Представник позивача у судових засіданнях підтримував доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву та письмових пояснень відповідачів, заслухавши пояснення представника позивача та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі огляду на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Поліпром» набуло у власність на підставі Договору купівлі-продажу від 19.08.2004 базу відпочинку «Лісна» по вул. Чкалова, 60-а у с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Розпорядженням голови Новомосковської районної державної адміністрації від 23.03.2005 №401 (том 1, а.с. 49) затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство «Поліпром» під базою відпочинку «Лісна»; передано ТОВ НВП «Поліпром» в оренду терміном на 10 років з земель рекреаційного призначення земельну ділянку площею 1,93 га - під будинками для відпочинку, без зміни її цільового призначення на території Новомосковського лісгоспу Піщанської сільської ради; зобов'язано ТОВ НВП «Поліпром», зокрема, укласти угоду оренди земельної ділянки з районною державною адміністрацією та зареєструвати її у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру.

На підставі вказаного розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації між відповідачем-2 (орендодавець) та позивачем (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки від 03.05.2005, посвідчений 03.05.2005 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Монашко Н.П. та зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 19.05.2005 за № 04:05:12602080.

Відповідно до пункту 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 1,93 га, із них: 1,93 га - землі рекреаційного призначення на території Піщанської сільської ради.

Згідно з пунктом 3.1. Договору земельна ділянка надається в оренду строком на 10 (десять) років, починаючи з моменту державної реєстрації цього договору.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що по закінченню терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення цього договору на новий термін. В цьому разі зацікавлена сторона повинна письмово повідомити іншу сторону про намір щодо продовження дії цього договору на новий термін не пізніше, ніж за 2 місяці до його закінчення. Сторона, яка отримала таке повідомлення, повинна, не пізніше 10 (десяти) днів з моменту його отримання, надати зацікавленій стороні письмову згоду або незгоду, щодо продовження дії його договору на новий термін. У разі недосягнення сторонами згоди щодо продовження дії цього договору на новий термін - дія цього договору припиняється згідно до умов цього договору.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За таких обставин, оскільки Договір було зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 19.05.2005 за №04:05:12602080, строк дії Договору визначений до 19.05.2015.

На виконання умов Договору позивачеві за Актом прийому-передачі земельної ділянки від 19.05.2007 передано земельну ділянку рекреаційного призначення загальною площею 1,93 га, яка знаходиться на території Піщанської сільської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.07.2015 позивач направив на адресу Новомосковської районної державної адміністрації лист від 10.07.2015 про належне оформлення відносин оренди земельної ділянки (том 1, а.с. 72), відповідно до якого просив Новомосковську районну державну адміністрацію укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Листом №02-22-2330/0/327-15 від 03.08.2015 (том 1, а.с. 73) Новомосковська районна державна адміністрація надала відповідь про необхідність внесення до Державного земельного кадастру відомостей про оформлення земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру.

Також, 11.04.2016 позивач звернувся до Дніпропетровської обласної державної адміністрації з листом про належне оформлення відносин оренди земельної ділянки (том 1, а.с. 14), відповідно до якого просив укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки.

Листом №962/0/139-16 від 11.05.2016 (том 2, а.с. 13) відповідач-1 надав відповідь на звернення позивача, зазначивши, що відповідний Договір оренди було укладено із Новомосковською районною державною адміністрацією, а тому, враховуючи розпорядження голови облдержадміністрації від 23.04.2014 №Р-231/0/3-14, укладати додаткову угоду про поновлення договору оренди уповноважена саме райдержадміністрація.

Предметом спору в даній справі є вимога ТОВ НВП «Поліпром» про визнання поновленим договору оренди землі, загальною площею 1,93 га, по вул. Чкалова, 60-а в с. Піщанка Новомосковського району, Дніпропетровської області (кадастровий номер земельної ділянки :07:023:0002), раніше укладеного між Новомосковською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Поліпром» від 03 травня 2005 року та зареєстрованого в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 19 травня 2005 року за №04:05:126:02080, на тих самих умовах і на той самий строк, терміном до 03 травня 2025 року, з посиланням, зокрема, на приписи частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України від 17.02.2011 №3038-IV «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідачі, на думку позивача, безпідставно ухиляються від дій щодо поновлення договору оренди, про що свідчать вищезазначені листи, чим порушують права позивача за договором оренди та право позивача на належне оформлення факту поновлення договору.

Дослідивши предмет та підстави позову, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Як уже зазначалося, пунктом 3.2. Договору передбачено, що по закінченню терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення цього договору на новий термін. В цьому разі зацікавлена сторона повинна письмово повідомити іншу сторону про намір щодо продовження дії цього договору на новий термін не пізніше, ніж за 2 місяці до його закінчення. Сторона, яка отримала таке повідомлення, повинна, не пізніше 10 (десяти) днів з моменту його отримання, надати зацікавленій стороні письмову згоду або незгоду, щодо продовження дії його договору на новий термін. У разі недосягнення сторонами згоди щодо продовження дії цього договору на новий термін - дія цього договору припиняється згідно до умов цього договору.

Відповідно до пункту 7.3. Договору договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку оренди.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, строк дії спірного Договору оренди, зареєстрованого 19.05.2005, закінчився 19.05.2015.

Як на підставу для відмови в задоволенні позову про поновлення Договору на тих самих умовах і на той самий строк, терміном до 03.05.2025, суд першої інстанції послався на недотримання позивачем положень закону щодо процедури та строків пролонгації договору оренди земельної ділянки, встановлених частинами 2-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Проте, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані нормою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до пункту 2.17. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011 року).

Конструкція норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» містить два випадки поновлення (пролонгації) договору.

Зокрема, у частинах 1 - 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк і процедура реалізації цього права.

Так, частинами 1, 2, 3, 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Зі змісту частини 1 вказаної норми вбачається, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків.

Так, для застосування частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідним є наявність таких юридичних фактів, як-то: 1) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Водночас, як на підставу позовних вимог (та в апеляційній скарзі) про поновлення договору оренди земельної ділянки позивач посилається на частину 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», якою передбачена зовсім інша підстава поновлення договору оренди, а саме, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів, як-то:

1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди;

4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14.

Тобто, законодавчо відокремлено переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1 - 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», від права вважати продовженим договір оренди землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, яке визначене у інших частинах статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Отже, відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з частинами 8 та 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення права на поновлення договору) додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що заперечень з приводу користування позивачем спірною земельною ділянкою та поновлення договору із зазначенням будь-яких об'єктивних підстав для такої відмови у встановлений частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» місячний строк ні від орендодавця за Договором, ні від відповідача-1 не надходило. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

При цьому, матеріали справи не містять доказів повернення земельної ділянки позивачем орендодавцю після закінчення строку Договору оренди землі, про що свідчить відсутність відповідного акту приймання-передачі земельної ділянки, а отже, позивач продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення договору оренди.

Доказів, які б свідчили, що орендар використовує земельні ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, не сплачує орендну плату, здійснює без згоди орендодавця відчуження права користування земельною ділянкою третім особам або іншим чином порушує умови договору, відповідачами під час розгляду справи суду також надано не було.

Враховуючи встановлені обставини справи, оскільки позивач продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку Договору оренди, не повертав її орендодацю, та протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору оренди від орендодавця не надходило заперечень у поновленні Договору оренди, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для поновлення договору оренди відповідно до частин 6, 8 та 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Вищого господарського суду України від 06.04.2016 у справі №909/921/15, від 16.08.2016 у справі №927/1216/15, від 08.09.2015 у справі №910/5527/15-г, від 17.03.2015 у справі №5011-47/11946-2012, від 22.10.2013 у справі №922/1658/13.

Посилання суду першої інстанції на недотримання позивачем вимог частин 2-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо процедури та строків пролонгації договору оренди земельної ділянки не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки позов про поновлення Договору оренди земельної ділянки у даній справі пред'явлено саме на підставі норм частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Посилання відповідачів на положення пункту 3.2. Договору, яким встановлені умови поновлення Договору оренди, у даному випадку, є також безпідставними, оскільки вказані положення договору, як і приписи частини 1 статті 31 Закону України «Про оренду землі», відповідно до якої договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, не усувають дію норм частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», яка встановлює особливий порядок поновлення дії договору в результаті продовження фактичних орендних відносин за відсутності заперечень з боку орендодавця та не перешкоджають автоматичному поновленню договору на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі у випадку, передбаченому частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», здійснюється із:

- власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Колегія суддів зазначає, що Договір оренди від 03.05.2005, який є предметом спору, раніше укладався між Новомосковською районною державної адміністрацією, яка спочатку була залучена до участі у справі в якості третьої особи, а згодом, у якості відповідача-2, та Товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничим підприємством «Поліпром».

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 23.04.2014 №Р-231/0/3-14 «Про поновлення, розірвання та внесення змін до договорів оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення державної власності на території Дніпропетровської області» уповноважено голів райдержадміністрації після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення державної власності, передача якої на цей час належить до повноважень облдержадміністрації, раніше укладеного на підставі розпорядження голови райдержадміністрації або обладміністрації, та стороною якого виступає відповідна райдержадміністрація, у разі відповідного звернення орендаря, який належно виконував обов'язки за умовами договору оренди, та за відсутності обґрунтованих заперечень іншої сторони договору (райдержадміністрації) у встановленому законом порядку розглядати відповідне питання, укладати додаткову угоду про поновлення договору оренди, враховуючи вимоги відповідних статей Закону України «Про оренду землі».

Отже, поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди повинно здійснюватися саме Новомосковською районною державною адміністрацією, яка є відповідачем-2 у справі, а тому позовні вимоги у даній справі підлягають до задоволення саме по відношенню до відповідача-2.

Дніпропетровська обласна державна адміністрація у даному випадку не є особою, яка зобов'язана укладати з позивачем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, не є належним відповідачем у даній справі, а тому заявлені ТОВ НВП «Поліпром» по відношенню до відповідача-1 позовні вимоги є безпідставними.

Оскільки правовий механізм поновлення договору оренди на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає його поновлення на той самий строк та на тих самих умовах в силу прямого припису законодавця, позовні вимоги у сформульованій позивачем редакції підлягають до задоволення по відношенню до відповідача-2, який є орендодавцем спірної земельної ділянки згідно Договору та уповноважений укладати додаткову угоду про поновлення договору оренди на підставі розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 23.04.2014 №Р-231/0/3-14.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром» є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл господарських витрат здійснено у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі №904/3240/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2016 у справі №904/3240/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром» до Новомосковської районної державної адміністрації задовольнити.

Визнати поновленим Договір оренди землі, загальною площею 1,93 га, по вул. Чкалова, 60-а в с. Піщанка Новомосковського району, Дніпропетровської області (кадастровий номер земельної ділянки :07:023:0002), раніше укладений між Новомосковською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством «Поліпром» від 03 травня 2005 року та зареєстрований в Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 19 травня 2005 року за №04:05:126:02080, на тих самих умовах і на той самий строк, терміном до 03 травня 2025 року.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром» до Дніпропетровської обласної державної адміністрації відмовити.

Стягнути з Новомосковської районної державної адміністрації (51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Шевченка, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства «Поліпром» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, 5; ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору за подання до суду позовної заяви та 1 515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №904/3240/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх