КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Справа№ 910/17027/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Майданевича А.Г.

Отрюха Б.В.

За участі представників:

від позивача: Заблоцький В.А. - за дов.

від відповідача: Петрик М.М. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2016

у справі №910/17027/16 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрій'С»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс»

про стягнення 159 580,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юрій'С» (далі, позивач або ТОВ «Юрій'С») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» (далі, відповідач або ТОВ «Укр Строй Сервіс») про стягнення 159 580,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з оплати наданих позивачем послуг крана.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі № 910/17027/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрій'С» суму основного боргу в розмірі 159 580,00 грн. та судовий збір в розмірі 2 393,70 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/17027/16 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що під час укладення Договору сторонами не була досягнута згода з усіх його істотних умов. За твердженнями апелянта, сторони домовились оформити додатки до Договору, у яких, зокрема, визначити перелік робіт (послуг), список адрес, за якими буде проводитися робота.

Однак, між сторонами був укладений лише Договір, без додатків, а тому, за відсутності останніх, виконати його було неможливо, а такий Договір вважається неукладеним в силу норм статті 638 Цивільного кодексу України та статті 181 Господарського кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Калатай Н.Ф., судді: Чорногуз М.Г., Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2017 (головуючий суддя Калатай Н.Ф., судді: Чорногуз М.Г., Жук Г.А.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 23.02.2017.

07.02.2017 позивач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. У відзиві позивач зазначив, що Договір, на який посилається скаржник, не має відношення до спірних правовідносин та первинної документації (актів прийняття робіт (надання послуг)). Скаржник до апеляційної скарги не надав документ під назвою «Договір», на який він посилається в апеляційній скарзі.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Калатай Н.Ф. на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017 №09-52/165/17 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І., розгляд справи призначено на 06.04.2017.

У подальшому склад суду змінювався.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Майданевич А.Г., Отрюх Б.В.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 04.07.2017, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Майданевич А.Г.) розгляд справи відкладено на 01.08.2017.

Представник позивача у судовому засіданні проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, заперечив, просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.

Представник відповідача подав у судовому засіданні 01.08.2017 платіжні доручення на підтвердження часткового погашення ним після прийняття рішення судом першої інстанції суми основного боргу за надані позивачем послуги автокрана у розмірі 129 000,00 грн.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 2 статті 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до частини 1 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За загальним правилом відповідно до статті 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Водночас, відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Також, згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як підтверджується матеріалами справи, між ТОВ «Юрій'С» та ТОВ «Укр Строй Сервіс» було досягнуто домовленості, відповідно до якої позивач надавав відповідачу послуги крана.

Так, до матеріалів справи позивачем надані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), підписані та скріплені печатками ТОВ «Юрій'С» та ТОВ «Укр Строй Сервіс»: №ОУ-0000242, підписаний 31.07.2015, що підтверджує надання послуг крана на суму 26 672,00 грн.; №ОУ-0000244, підписаний 31.07.2015, що підтверджує надання послуг крана на суму 72 600,00 грн.; №ОУ-0000245, підписаний 31.07.2015, що підтверджує надання послуг крана на суму 15 908,00 грн.; №ОУ-0000282, підписаний 31.08.2015, що підтверджує надання послуг крана на суму 59 400,00 грн.

Вказані акти засвідчують відсутність претензій щодо наданих послуг. Загальна вартість послуг крана згідно даних актів становить 174 580,00 грн.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами мало місце укладення правочину з надання послуг у спрощений спосіб.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що між сторонами існував Договір, до якого сторони додатково домовились оформити, але так і не оформили, додатки, у яких, зокрема, мали визначити перелік робіт (послуг), список адрес, за якими буде проводитися робота, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки у матеріалах справи відсутній, а відповідачем до апеляційної скарги не доданий будь-який письмовий «Договір», укладений між сторонами у формі єдиного документу. Вищезазначені акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), які підписані та скріплені печатками ТОВ «Юрій'С» та ТОВ «Укр Строй Сервіс», також не містять посилань на будь-який «Договір».

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Істотними умовами договору про надання послуг є предмет (послуги) та ціна, які, як підтверджується матеріалами справи, узгоджені сторонами спору у названих актах.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, загальна вартість наданих позивачем послуг крана становить 174 580,00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Вказані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Згідно звіту по дебетових і кредитних операціях по рахунку позивача, наданого ПАТ КБ «Приватбанк» від 12.09.2016 - 25.09.2015, ТОВ «Укр Строй Сервіс» перерахувало позивачу оплати за послуги крану у сумі 15 000,00 грн.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження погашення всієї наявної заборгованості перед позивачем відповідачем суду не надано, а відтак, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 159 580,00 грн. (174 580,00 грн. - 15 000,00 грн.).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з листом-вимогою від 17.08.2016 №17/08, в якому просив сплатити суму боргу у розмірі 159 580,00 грн. протягом 7 днів з моменту пред'явлення цього листа. Згідно відстеження пересилання поштових відправлень вимога була отримана відповідачем 29.08.2016.

Отже, відповідач зобов'язаний був оплати суму заборгованості у строк до 06.09.2016. Строк виконання зобов'язань відповідачем станом на дату звернення позивача до суду із даним позовом є таким, що настав.

Отже, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у заявленому ним розмірі станом на дату прийняття рішення судом першої інстанції належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, у зв'язку з чим колегія суддів вважає висновки Господарського суду міста Києва щодо стягнення з відповідача визначеної грошової суми обґрунтованими.

Відповідачем після прийняття оскарженого рішення суду в даній справі здійснено часткову сплату заявленої позивачем до стягнення суми заборгованості у розмірі 129 000,00 грн., що підтверджується наданими відповідачем до суду апеляційної інстанції 01.08.2017 платіжними дорученнями. Позивачем дана обставина не заперечувалась. Водночас, оскільки станом на дату прийняття оскарженого рішення спірна заборгованість погашена не була, підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а здійснені відповідачем оплати підлягають врахуванню під час виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Строй Сервіс» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/17027/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2016 у справі №910/17027/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/17027/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.Г. Майданевич

Б.В. Отрюх