ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.07.2017 Справа № 904/6505/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітапак", м. Дніпро

до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

про визнання недійсним рішення № 32/05-03-4/16 від 30.03.2017

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №30/05-1 від 30.05.2017 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №15 від 06.02.2017 року, представник

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітапак" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 32/05-03-4/16 від 30.03.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітапак" не погоджується з твердженнями Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та вважає висновки про встановлення факту вчинення дій, що кваліфікуються як недобросовісна конкуренція передчасними та недоведеними оскільки виготовлення соку або його концентрату, як видно з визначення соку, неможливо без застосування полуниці (у випадку полуничного соку) та застосування винограду (у випадку виноградного соку), інформація на етикетках позивача стовідсотково правдиво повідомляє споживчу, те що зазначені плоди були використані при виготовленні продукту, з законним правом на розміщення відповідних зображень, тобто позивач правдиво повідомив споживачам що застосовує саме полуницю та виноград при виготовлені товару, а не імітує їх за допомогою штучних ароматизаторів чи харчових добавок.

Згідно з протоколом про автоматизований розподіл судової справи між суддями від 08.06.2017 справу № 904/6505/17 передано на розгляд судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою від 08.06.2017 порушено провадження у справі № 904/6505/17 та прийнято позовну заяву до розгляду.

14.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вітапак" заявило про відвід судді Бондарєву Е.М., про що подало відповідну заяву.

Заява мотивована тим, що дії судді, на думку позивача, явно свідчать про упереджене ставлення до учасників процесу. Крім того, потрапляння однієї і тієї же заяви два рази підряд до одного і того же судді викликає сумнів у відсутності у судді Бондарєва Е.М. неупередженого ставлення.

Відповідно до частини першої ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід (частина друга ст. 20 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом пункту 1.2.1.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Розглянувши доводи позивача, викладені в обґрунтування заяви про відвід судді Бондарєву Е.М. суд не вбачає підстав для задоволення заяви. Надаючи правову оцінку підставам заявленого судді відводу, суд вважає за необхідне зазначити, що наведені представником позивача обставини щодо упередженості судді носять характер припущення.

Крім того, твердження позивача, що потрапляння позовної заяви двічі до судді Бондарєва Е.М. свідчить про упереджене ставлення судді є не обґрунтованими, оскільки матеріали справи № 904/6505/17 містять Протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2017.

Наведене дозволяє зробити висновок про відсутність підстав для задоволення заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітапак" про відвід судді Бондарєва Е.М.

Таким чином, розглянувши доводи позивача, викладені в обґрунтування заяви про відвід судді Бондарєва Е.М., суд не вбачає підстав для задоволення заяви. Обставини, на які посилається позивач, заявляючи відвід судді, не є тими обставинами, за наявності яких можна дійти висновку про упередженість судді, а є процесуальними діями судді при здійсненні судочинства.

Враховуючи викладене, з огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи неупередженим судом, з метою запобігання виникнення у представників сторін та інших осіб сумнівів щодо неупередженого розгляду цієї справи та забезпечення довіри сторін до складу суду, з метою уникнення небажаних наслідків та звинувачень в упередженості вважаю за необхідне заявити самовідвід у справі №904/6505/17.

Відповідно до ч. 6 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього кодексу.

Згідно з п. 1.2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18 питання про відвід судді вирішується судом у тому складі, який розглядає справу. Отже, якщо справа розглядається суддею одноособово, відповідне питання вирішується саме цим суддею у нарадчій кімнаті. У такому ж порядку вирішується питання про самовідвід суддів. Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, самовідвід судді Бондарєва Е.М. підлягає задоволенню, у зв'язку з чим направити справу на автоматизований розподіл у порядку зазначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

Керуючись ст. ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Вітапак" у задоволенні заяви про відвід судді Бондарєва Е.М.

Самовідвід судді Бондарєва Е.М. задовольнити.

Справу № 904/6505/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітапак", м. Дніпро до Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро про визнання недійсним рішення № 32/05-03-4/16 від 30.03.2017 передати для проведення автоматизованого розподілу.

Суддя ОСОБА_3