РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7693/17 20.07.17 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія"

про стягнення 39 006,87 грн.,

та за зустрічним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄА"

про стягнення 95 420,16 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін (за первісним позовом):

від позивача: Ігнатенко О.В. за довіреністю № 10 від 28.03.2017 р.;

від відповідача: Гостищев Д.А. за довіреністю № 37 від 12.10.2016 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія" про стягнення 39 006,87 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.06.2017 р.

13.06.2017 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло повідомлення про відсутність аналогічного спору.

13.06.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява.

13.06.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відрядженні.

Ухвалою суду від 19.06.2017 р. розгляд справи призначено на 22.06.2016 р.

Ухвалою суду від 19.06.2017 р. зустрічну позовну заву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

У судовому засіданні 22.06.2017 р. представник відповідача за первісним позовом подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 22.06.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 22.06.2017 р. оголошувалась перерва до 20.07.2017 р.

20.07.2017 р. через відділ діловодства суду від ТОВ "ЛЄА" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, заява про збільшення розміру позовних вимог за первісним позовом та клопотання про відшкодування судових витрат.

Представник ТОВ "ЛЄА" у судовому засіданні 20.07.2017 р. підтримала первісні позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог), проти задоволення зустрічного позову заперечила.

Представник ТОВ "Метрополія" проти первісних позовних вимог заперечив та підтримав зустрічну позовну заяву.

У судовому засіданні 20.07.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються первісні та зустрічні позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" (надалі - Орендар, позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метрополія" (надалі - Орендодавець, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) укладено договір оренди №А60/Д-1 (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 2.1., 3.1. - 3.4. Договору, відповідно до умов цього Договору Орендодавець зобов'язується передати в Оренду Приміщення, яке знаходиться в Торговому центрі, а Орендар зобов'язується прийняти, оплатити Оренду і повернути Приміщення Орендодавцю на умовах, визначених цим Договором. Приміщенням є частина будівлі, яка знаходиться на 1 (першому) поверсі Торгового центру, - секція № А60. Місцезнаходження Приміщення визначається згідно витягу з плану Торгового центру (додаток А до цього Договору) та відмічене кольором або штрихуванням. Площа Приміщення, яке передається в Оренду, складає: 150,6 (сто п'ятдесят цілих шість десятих) кв. м. Вказана площа Приміщення може бути змінена після виконання Орендарем Опоряджувальних робіт згідно ст. 4 цього Договору. При цьому площа Приміщення не підлягає зменшенню за рахунок встановлених Орендарем стін, внутрішніх перегородок та перекриття. Орендна плата та інші Платежі, передбачені цим Договором, будуть нараховуватись у відповідності до даних площі Приміщення, вказаних в цьому пункті Договору. Основні характеристики Приміщення викладені в Технічній специфікації Приміщення (Додаток Б до цього Договору).

Згідно з п. 8.1. Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його укладання та закінчується в останній день Строку оренди. Закінчення чи дострокове припинення Строку дії Договору не звільняє Сторін від виконання зобов'язань, а також від відповідальності (застосування неустойки, штрафів, пені тощо) за порушення Договору, якщо такі зобов'язання чи порушення виникли чи сталися під час дії Договору.

10.08.2016 р. сторони уклали Додаткову угоду до Договору оренди, за якою домовились розірвати Договір 11.01.2017 р.

Пунктами 2., 3., 4. Додаткової угоди сторони встановили, що щомісячний розмір орендної плати за період з 01.09.2016 р. по 11.01.2017 р. включно становить 63 613,44 грн. з ПДВ; щомісячний розмір Експлуатаційних витрат за період з 01.09.2016 р. по 11.01.2017 р. включно становить 27 830,88 грн. з ПДВ. Сторони погодились, що у відповідності до п. 14.8. Договору, частина оплаченого Орендарем Гарантійного платежу у розмірі 50% не повертається Орендареві, а залишається у Орендодавця у якості неустойки за дострокове припинення Договору.

У пункті 6 Додаткової угоди сторони встановили, що залишок оплаченого Орендарем Гарантійного платежу у розмірі 36 933,50 грн., у тому числі ПДВ, повертається Орендареві до 31.01.2017 р. за умови, що Приміщення було повернуто Орендарем Орендодавцю згідно з положеннями цього Договору, після розгляду можливих зустрічних вимог Орендодавця, та за умови відсутності зобов'язань Орендаря по Договору.

Згідно з п. 7 Додаткової угоди, підписанням цієї Угоди Орендар підтверджує відсутність фінансових або будь-яких інших майнових претензій до Орендодавця у зв'язку з розірванням Договору.

11.01.2017 р. Сторони підписали Акт повернення приміщення, за яким Орендар передав, а Орендодавець прийняв орендоване Приміщення.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем за первісним позовом, останній не виконав зобов'язання за Додатковою угодою від 10.08.2016 р. щодо повернення залишку оплаченого ТОВ "ЛЄА" Гарантійного платежу у розмірі 36 933,50 грн. у строк до 31.01.2017 р.

У зв'язку з неповерненням зазначеної грошової суми, ТОВ "ЛЄА" просить суд стягнути з ТОВ "Метрополія" залишок Гарантійного платежу у розмірі 36 933,50 грн., а також 513,08 грн. 3% річних та 2 843,89 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані ТОВ "ЛЄА" розрахунки, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність в частині нарахування 513,08 грн. 3% річних.

Щодо розрахунку інфляційних втрат суд зазначає, що оскільки строк повернення гарантійного платежу у Додатковій угоді встановлено до 31.01.2017 р., нарахування індексу інфляції за січень 2017 р. являється безпідставним та необґрунтованим.

Таким чином, обґрунтованим являється нарахування інфляційних втрат у розмірі 2 437,62 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що ТОВ "Метрополія" не надано до матеріалів справи доказів виконання зобов'язань за Додатковою угодою від 10.08.2016 р. щодо повернення залишку оплаченого ТОВ "ЛЄА" Гарантійного платежу у розмірі 36 933,50 грн.

Заперечення ТОВ "Метрополія" про відсутність підстав для повернення вказаних коштів ТОВ "ЛЄА", у зв'язку з порушенням останнім умов Договору, не відповідають положенням Договору оренди та Додаткової угоди від 10.08.2016 р., і не приймаються судом до уваги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що первісні позовні вимоги ТОВ "ЛЄА" про стягнення з ТОВ "Метрополія" 36 933,50 грн. заборгованості, 513,08 грн. 3% річних та 2 437,62 грн. інфляційних втрат являються доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. У задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат за січень 2017 р. у розмірі 406,27 грн. належить відмовити.

Крім того, у матеріалах справи міститься клопотання ТОВ "ЛЄА" про відшкодування судових витрат у розмірі 936,28 грн., що являє собою вартість залізничних квитків, придбаних для забезпечення явки представника у судові засідання 13.06.2017 р., 22.06.2017 р та 20.07.2017 р.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Дослідивши надані ТОВ "ЛЄА" докази понесення судових витрат у розмірі 936,28 грн. (витрат на відрядження представника), суд дійшов висновку про задоволення вимог про покладення зазначених витрат на ТОВ "Метрополія".

Розглянувши зустрічні позовні вимоги ТОВ "Метрополія" до ТОВ "ЛЄА" про стягнення 95 420,16 грн., дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Зустрічні позовні вимоги ґрунтуються на тому, що ТОВ "ЛЄА" під час дії Договору оренди №А60/Д-1 неналежним чином виконувало зобов'язання зі сплати Експлуатаційних витрат, у зв'язку з чим ТОВ "Метрополія" здійснено нарахування штрафних санкцій у розмірі 95 420,16 грн.

Пунктом 12.1. Договору визначено, що якщо інше не передбачено цим Договором, Орендар зобов'язаний щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, сплачувати Орендарю Експлуатаційні витрати.

За умовами п. 3. Додаткової угоди, щомісячний розмір Експлуатаційних витрат за період з 01.09.2016 р. по 11.01.2017 р. включно становить 27 830,88 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано ТОВ "ЛЄА", останній допустив прострочення (більш ніж на 5 днів) сплати Експлуатаційних витрат за травень, липень та серпень 2016 р.

Положеннями п. 29.2. Договору сторони домовились, що у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань, зокрема, по сплаті Експлуатаційних витрат, Орендар зобов'язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50% Орендної плати за перший місяць Строку Оренди.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Суд, перевіривши наданий ТОВ "Метрополія" розрахунок штрафу, встановив його правильність та арифметичну вірність, у зв'язку з чим відповідні вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню.

Заперечення ТОВ "ЛЄА" про те, що штрафні санкції не можуть нараховуватись після закінчення дії Договору оренди, судом не приймаються до уваги з огляду на їх невідповідність вимогам чинного законодавства та п. 8.1. Договору.

У той же час, суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Враховуючи обставини даної справи, обставини прострочення ТОВ "ЛЄА"зобов'язань зі сплати Експлуатаційних витрат ,розміру таких витрат та їх співвідношення до суми штрафу, відсутність доказів понесення ТОВ "Метрополія" збитків у зв'язку з простроченням сплати вказаних витрат, періоди прострочення тощо, суд вважає розмір штрафу в сумі 95 420,16 грн. надмірно великим та неспіврозмірним сумам прострочення, у зв'язку з чим вважає за необхідне зменшити загальний розмір штрафу до 40 820,48 грн.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає первісні позовні вимоги ТОВ "ЛЄА" про стягнення з ТОВ "Метрополія" 36 933,50 грн. заборгованості, 513,08 грн. 3% річних, 2 437,62 грн. інфляційних втрат та 936,28 грн. судових витрат (на відрядження представника) доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у задоволенні вимог про стягнення інфляційних втрат за січень 2017 р. у розмірі 406,27 грн. належить відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ТОВ "Метрополія" про стягнення з ТОВ "ЛЄА" штрафу суд вважає обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 40 820,48 грн. ( у зв'язку зі зменшенням розміру штрафу судом).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за первісним позовом покладається на ТОВ "Метрополія", за зустрічним позовом - на ТОВ "ЛЄА".

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" (49100, м. Дніпро, просп. Героїв, буд. 11-Л; ) 36 933 (тридцять шість тисяч дев'ятсот тридцять три) грн. 50 коп. заборгованості, 2 437 (дві чотириста тридцять сім) грн. 62 коп. інфляційних втрат, 513 (п'ятсот тринадцять) грн. 08 коп. 3% річних, 936 (дев'ятсот тридцять шість) грн. 28 коп. судових витрат та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

4. Зустрічний позов задовольнити частково.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЄА" (49100, м. Дніпро, просп. Героїв, буд. 11-Л; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метрополія" (04074, м. Київ, вул. Лугова, 12; ) 40 820 (сорок тисяч вісімсот двадцять) грн. 48 коп. штрафу та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 28.07.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна