ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" липня 2017 р.Справа № 916/899/17

за позовом: Саратської селищної ради Саратського району Одеської області

до відповідача: Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 "Саратської ДЕД" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України"

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю від 22.11.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3, за довіреністю від 19.07.2017р. ОСОБА_4, за довіреністю від 16.11.2017р.

від третьої особи: не зявився

CУТЬ СПОРУ: 13.04.2017р. Саратська селищна рада Саратського району Одеської звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 "Саратської ДЕД" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення вартості завищення обсягів робіт у розмірі 66424,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.04.2017 порушено провадження по справі № 916/899/17.

30.05.2017р. від ПАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» надійшло клопотання про припинення провадження по справі.

30.05.2017р. від Саратської селищної ради Саратського району Одеської області надійшло клопотання про заміну первісного відповідача по справі №916/899/17 - Відкрите акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі ОСОБА_1 "Саратської ДЕД" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" - належним відповідачем Дочірнім підприємством "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.06.2017р. клопотання Саратської селищної ради Саратського району Одеської області про заміну первісного відповідача належним відповідачем у справі №916/899/17 задоволено; здійснено заміну первісного відповідача Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в особі ОСОБА_1 "Саратської ДЕД" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" належним відповідачем Дочірнім підприємством "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - філію Саратської ДЕД" ВАТ ДАК Автомобільні дороги України.

17.07.2017р. від Саратської селищної ради Саратського району Одеської області надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет на стороні позивача ОСОБА_5 офісу Держаудитслужби в Одеській області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.07.2017р. У задоволенні клопотання Саратської селищної ради Саратського району Одеської області про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 офісу Держаудитслужби в Одеській області - відмовити.

17.07.2017р. від Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України надійшло клопотання в порядку ст. 38 ГПК України.

17.07.2017р. до господарського суду Одеської області від представника Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав викладених у відзиві.

27.07.2017р. від Саратської селищної ради Саратського району Одеської області надійшли документи зазначені в клопотанні Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України про витребування доказів від 17.07.2017р.

У судовому засіданні 27.07.2017р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Дочірнім підприємством "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України та Саратською селищною радою Саратського району Одеської області були укладені договори про виконання робіт: від 23.05.2016 року №183, від 23.05.2016 року №184, від 23.05.2016 року №185, від 23.05.2016 року №186, від 23.05.2016 року №187, від 23.05.2016 року №188.

Як зазначає позивач, на виконання пункту 1.3.6.2 Плану контрольно-ревізійної роботи на II квартал, Державною фінансовою інспекцією в Одеській області проведено планову ревізію селищного бюджету, фінансово-господарської діяльності Саратської селищної ради Саратського району Одеської області, за період з 01.03.2015року по 31.08.2016 року, якою встановлені порушення та недоліки, що відображені в акті ревізії від 28.09.2016 року №08-11/101 та вимозі про усунення порушень від 11.10.2016 року №15-08-23-14/9355 з терміном виконання до 15 листопада 2016 року.

За ревізійний період, на підставі договорів про виконання робіт, укладених між Дочірнім підприємством "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України та Саратською селищною радою Саратського району Одеської області, підрядною організацією виконано роботи з поточного ремонту проїжджих частин вулиць селища на загальну суму 1 175 232,00 грн (з ПДВ), які оплачено позивачем у повному обсязі.

Позивач зазначає, що ревізією проведених Замовником видатків, на оплату ремонтно-будівельних робіт, а саме: перевіркою обсягів виконаних робіт проведеними контрольними обмірами, правильності застосування одиничних розцінок по актах форми КБ-2в на загальну суму 1 175 232,00 грн (з ПДВ), у порушення вимог «Правил визначення вартості будівництва» ДСТУ-Н Б Д.1.1-1:2013, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 27.08.2013 №293, встановлено завищення обсягів та вартості робіт, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 66 424,00 грн (з ПДВ).

В обґрунтування позовних вимог представник Саратської селищної ради Саратського району Одеської області посилається на те, що в ході ревізії було виявлено недоліки, які, власне і стали підставою для подання відповідного позову.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю природою акт (довідка, вимога та інше) Державної фінансової інспекції в Одеській області є актом ненормативного характеру, індивідуальним актом, який породжує права і обовязки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані, а саме, Саратській селищній раді Саратського району Одеської області та відповідно не породжує для Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України жодних правових наслідків.

Таким чином, суд зазначає, що акт ревізії Державної фінансової інспекції в Одеській області не може бути підставою для зміни умов договору. Отже, виявлені Державною фінансовою інспекцією в Одеській області порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договорами від 23.05.2016 року №183, від 23.05.2016 року №184, від 23.05.2016 року №185, від 23.05.2016 року №186, від 23.05.2016 року №187, від 23.05.2016 року №188.

Суд зазначає, що державний стандарт ДСТУ БД. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» розроблено на заміну ДБН Д 1.1-1-2000 та затверджено наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.07.2013 № 293 який набрав чинності з 01.01.2014р.

Відповідно до Розділу І «Сфера застосування» даного ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013, цей стандарт установлює основні правила з визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури, а також реставрації памяток архітектури та містобудування (будівництво).

Відповідно до норм ЗУ «Про регулювання мостобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність», ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», будівництво - це нове будівництво, реконструкція, реставрація, технічне переоснащення, капітальний ремонт.

Згідно наданих позивачем договорів та кошторисної документації, філія «Саратська ДЕД» відповідача виконувала роботи з поточного ремонту. Виходячи з положень зазначених законодавчих та нормативних актів, поточний ремонт не відноситься до будівництва, тому на нього не поширюються законодавчі та нормативні документи, що діють у будівництві, в тому числі і ДСТУ Б Д.1.1-1:2013. Таке саме розяснення викладено у листі - відповіді ДП «Державний дорожній науково-дослідний інститут ім..ОСОБА_6» від 08.05.2014р. № 20.26-12/1-4, що міститься у Збірнику розяснень і питань визначення вартості дорожніх робіт (випуск №5)

Крім цього, позивач зазначає, що філія «Саратська ДЕД» відповідача неправомірно застосувала одиничні розцінки «холодне фрезерування покриття з застосуванням фрези моделі 9901-1 на базі трактора МТЗ-80, при глибині фрезерування 40 мм» (код робіт «дороги автомобільні» ДА 10-2-31-4 та ДА 10-2-31-5), оскільки окремого рішення з їх застосування Саратською селищною радою не приймалось.

Однак пунктом 4.9. договорів про виконання робіт, на які посилається позивач, передбачено, що вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в порядку, визначеному в тому числі СОУ 45.2-1:2011 «Ресурсні елементні кошторисні норми на роботи з експлуатаційного утримання. Автомобільні дороги та мости».

Даний Стандарт Організації України (СОУ) розроблений ДП «Державний дорожній науково-дослідний інститут імені ОСОБА_6» (ДП «ДерждорНДІ» та затверджений Наказом Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор) № 244 від 15 липня 2011р.

Стандарт СОУ 45.2-1:2011 встановлює ресурсні елементні кошторисні норми (далі - РЕКН) (витрати труда робітників-будівельників та машиністів, норми часу експлуатації дорожніх машин та механізмів, кошторисні норми витрат будівельних матеріалів) на роботи з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування та мостів, зокрема включає в себе групу 2-31 «холодне фрезерування покриття дорожньою фрезою», а саме ресурсні елементні кошторисні норми ДА 10-2-31-4 та ДА 10-2-31-5. Згідно п.1.3. даного СОУ, застосування даного стандарту обумовлюється договором.

Саме ці норми і були застосовані філією «Саратська ДЕД» для визначення вартості виконаних робіт з поточного ремонту при складанні Актів виконаних робіт (форма КБ-2в).

Таким чином суд зазначає, що застосування норм РЕКН ДА 10-2-31-4 та ДА 10-2-31-5 «холодне фрезерування покриття дорожньою фрезою» є правомірним.

В технічному складі робіт одиничної розцінки «ямковий ремонт асфальтобетонного покриття доріг одношарового товщиною 50 мм, площею ремонту до 5 м2» дійсно включено роботи з розламування та обрубання країв асфальтобетону за допомогою відбійного молотка. який працює від компресорного двигуна внутрішнього згоряння.

Однак відповідно до проведеного обстеження стану доріг по смт.Сарата, який було оформлено актами обстеження, на дорожньому покритті були виявлені не тільки вибоїни та ями, а також лущення, колійність, тріщини, та багато інших деформацій та пошкоджень. Дані про стан дорожнього покриття Замовник - Позивач врахував при складанні кошторисної документації на виконання робіт. Це зазначено в п. 1.1. кожного з договорів, на які посилається Позивач: «ОСОБА_4 та обсяги робіт, а також основні параметри робіт, що доручаються Підряднику, визначені проектно-кошторисною документацією, яка є невідємною частиною договору».

При зазначених пошкодженнях відбійний молоток може викликати додаткову порчу дорожнього покриття, тому нарізка старого дорожнього покриття в місцях ремонту здійснювалась за допомогою фрези. За допомогою відбійного молотка, який розламує та обрубує краї, видалявся зайвий матеріал на дільницях з ямами та вибоїнами.

При цьому виконавець не завищив вартість робіт. Це доводиться даними, що містяться у «Відомостях ресурсів» (форма № 5а) до Актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в).

Отже, господарський суд Одеської області зазначає, що відповідачем належним чином було виконано умови договорів, факт надання послуг з боку відповідача доведено належними та допустимими доказами які містяться в матеріалах справи.

Щодо оформлення документів, які підтверджують виконання договірних зобовязань, господарський суд Одеської області звертає увагу, що вимоги до оформлення первинних документів встановлені Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N88: пункт 2.4. Первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; пункт 2.5. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою; пункт 2.15. Первинні документи підлягають обов'язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов'язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув'язка окремих показників; пункт 2.16. У разі виявлення невідповідності первинного документа вимогам законодавства у сфері бухгалтерського обліку такі документи з письмовим обґрунтуванням передаються керівнику підприємства, установи. До окремого письмового рішення керівника такі документи не приймаються до виконання. Такі ж вимоги щодо складання та оформлення первинного документу передбачені статтею 9 Закону України від 16.07.99 N996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що вище перелічені акти наданих послуг оформлені належним чином з повним дотриманням вимог Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року N88 та Закону України від 16.07.99 N996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та служать законною та обґрунтованою підставою для підтвердження реальності здійснення господарських відносин між сторонами.

Згідно ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом. Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами та матеріалами справи а тому є безпідставними.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у сумі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 31.07.2017р.

Суддя О.Ю. Оборотова