ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" серпня 2017 р. Справа № 925/1231/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від органу ДВС: Яворський О.М. - за довіреністю;

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" до фізичної особи-суб"єка підприємницької діяльності ОСОБА_2 про стягнення 32 825,90 грн. (в межах поданої скарги на дії ДВС від 20.07.2017)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 18.08.2015 року позовні вимоги були задоволені повністю.

З відповідача на користь позивача стягнуто 13 301,00 основного боргу; 9 329,37 грн. дооцінки вартості неоплаченого товару (курсової різниці); 3 550,05 грн. як 36% річних; 3 985,28 грн. пені та 2660,20 грн. штрафу на підставі договору поставки № ЧС-9/14 від 03 червня 2014 року та 1827,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

На виконання судового рішення видано наказ від 31.08.2015 року.

20.07.2017 року судом зареєстровано скаргу позивача на бездіяльність відділу ДВС Черкаського районного управління юстиції (а.с. 1 том 2), в якій позивач просить суд:

- скасувати постанову Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області "про повернення виконавчого документа стягувачу" від 15 червня 2017 року № 48745314;

- зобов'язати Черкаський районний відділ ДВС ГУТУЮ у Черкаській області відновити виконавче провадження № 48745314 щодо примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області по справі № 925/1231/15 від 31 серпня 2015 року;

- визнати бездіяльність Черкаського районного відділу ДВС ГУТУЮ у Черкаській області по відношенню до виконання наказу господарського суду Черкаської області по справі № 925/1231/15 від 31 серпня 2015 року, незаконною за період з 26.08.2016 року;

- зобов'язати Черкаський районний відділ ДВС ГУТУЮ у Черкаській області виконати наказ господарського суду Черкаської області по справі № 925/1231/15 від 31 серпня 2015 року відповідно до норм Закону України "про виконавче провадження" (у тому числі вчинити дії, на яких наголошує стягувач у даній скарзі);

На розгляд скарги представники сторін не з'явилися, що у відповідності до ст. 121-2 ГПК України не перешкоджає суду розглянути скаргу по суті. У направленому суду клопотанні від 31.07.2017 представник позивача просить розгляд скарги провести без своєї участі, скаргу підтримує за всіма вимогами.

Представник відділу ДВС проти задоволення скарги заперечив повністю і надав відзив на скаргу з копіями первинних документів щодо ходу виконавчого провадження.

У скарзі представник позивача вказує на неправомірність дій відділу ДВС щодо повернення виконавчого документа стягувачу постановою від 15.06.2017 і вважає, що не всі передбачені чинним законодавством та можливі дії були вчинені державним виконавцем для реального стягнення боргу з відповідача за наказом у даній справі.

З матеріалів скарги вбачається, що 15.06.2017 Головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС ГУТУЮ у Черкаській області Яворським О.М. прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, з посиланням на п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження" з підстав, що майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку та в результаті вжитих державним виконавцем заходів майно, належне боржнику, на яке можна звернути стягнення, не виявлено.

Суд вважає, що у задоволенні скарги на дії ДВС від 20.07.2017 позивачу слід відмовити повністю, виходячи з такого:

У відзиві на скаргу позивача від 26.07.2017 № 9638/3 Черкаський районний відділ ДВС вказав на всі вжиті заходи щодо примусового виконання наказу у даній справі про стягнення боргу з відповідача на користь позивача. Так, державним виконавцем вказано, що на виконанні у відділі ДВС перебувало зведене виконавче провадження № 49398864 з примусового виконання чотирьох виконавчих документів, в т.ч. і щодо наказу у даній справі.

З 31.03.2015 відділом ДВС було накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно відповідача у справі, в подальшому за наявністю інформації про банківські рахунки у боржника на кошти накладалися арешти, однак за інформацією з банківських установ, залишки коштів на банківських рахунках у ФОП ОСОБА_2 відсутні. Державним виконавцем подані запити про виявлення майна боржника. З"ясовано, що за відповідачем зареєстрований житловий будинок по АДРЕСА_1 однак ця нерухомість перебуває в іпотеці у АТ "ОТП Банк". Згідно додаткового пояснення державного виконавця, наданого суду, звернення стягнення на цей будинок неможливе за боргами інших стягувачів, оскільки АТ "ОТП Банк" не є учасником виконавчого провадження та не надав згоди за запитами державного виконавця для звернення стягнення на будинок відповідача.

У відповідача виявлено майновий пай, однак за доводами державного виконавця звернення стягнення на це майно заборонено законом.

Від ДАІ надійшла інформація про наявність у відповідача зареєстрованих ТЗ, однак накладення арешту на ці ТЗ і оголошення про їх розшук не дали результату. Місце знаходження ТЗ відповідача не встановлено, а в в зв'язку із розшуком ТЗ виконавче провадження зупинено постановою від 28.08.2015.

Згідно додатково наданого пояснення представника відділу ДВС вбачається, що державному виконавцю не вдалося встановити місце фактичного проживання та здійснення підприємницької діяльності відповідача по справі, за офіційною адресою реєстрації, що вказана у позові, відповідач відсутній. За місцем реєстрації, майна відповідача, каси чи виробленої продукції не виявлено.

Станом на час розгляду скарги зведене виконавче провадження закінчено і за всіма виконавчими документами прийнято постанови про їх повернення стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження".

За доводами представника відділу ДВС, отримати декларації про майно та доходи відповідача немає можливості, оскільки невідомо місце фактичного здійснення ним підприємницької діяльності та проживання.

Державний виконавець вважає, що органом ДВС вжито всіх належних заходів щодо розшуку боржника та його майна.

28.08.2015 року виконавче провадження було зупинено, а тому представник вказує, що орган ДВС не можна вважати бездіяльним з 26.08.2016 (як просить позивач), бо станом на цю дату жодна виконавча дія не могла бути вчинена через зупинення виконавчого провадження.

Як встановлено судом, оскаржена позивачем постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 15.06.2017 прийнята державним виконавцем на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження". У відповідності до цієї норми виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно постанови про розшук майна боржника від 28.08.2015 державним виконавцем оголошено розшук автомобіля вантажного, легкового та причепа, які зареєстровані за відповідачем по справі на праві власності.

Листом від 25.04.2016 № 2093/2013/03-2016 Головне управління Нацполіції у Черкаській області повідомило державного виконавця, що оголошені у розшук транспортні засоби ОСОБА_2 не зафіксовані системою відеофіксаії.

Отже, якщо транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку, то державний виконавець мав право повернути виконавчий документ стягувачу з вищевказаної підстави.

З урахуванням викладеного, підстав для скасування постанови Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області "Про повернення виконавчого документа стягувачу" від 15 червня 2017 року № 48745314 немає.

За наявності факту зупинення виконавчого провадження з 28.08.2015, відділ ДВС не можна вважати бездіяльним в період з 26.08.2016, коли діяла постанова про зупинення провадження.

Законодавцем не визначено, які обов'язкові дії повинен вчиняти державний виконавець в період зупинення провадження, за наслідками невиконання яких державного виконавця можна вважати бездіяльним. Згідно п. 4 ст. 35 ЗУ "Про виконавче провадження", у період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право (а не обов"язок) звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Позивач не надав суду доказів, що він оскаржував постанову від 28.08.2015 про зупинення виконавчого провадження і довів її незаконність.

У відповідності до положень ст.ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно положень п. 9.13. постанови ВГСУ від 17 жовтня 2012 року N 9

"Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" -- за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Оскільки позивачем не доведено підстав для скасування постанови Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області "про повернення виконавчого документа стягувачу від 15 червня 2017 року ВП № 48745314 та для визнання бездіяльності відділу ДВС незаконною з 26.08.2016, то не підлягають задоволенню і решта вимог по скарзі про зобов'язання відділу ДВС відновити виконавче провадження та зобов'язати його виконати наказ господарського суду Черкаської області у даній справі відповідно до норм ЗУ "Про виконавче провадження".

При цьому згідно тексту постанови від 15.06.2017 про повернення виконавчого документу, позивач не позбавлений права повторного пред'явлення наказу до виконання до 15.06.2020. При цьому, за доводами державного виконавця, постанови про арешт майна боржника та про розшук майна боржника не припиняють чинності в зв'язку із поверненням виконавчого документа стягувачеві.

Керуючись ст. 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги позивача від 20.07.2017 року на дії органу державної виконавчої служби відмовити повністю.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 5 днів.

Суддя Н.М. Спаських