ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2017 р. Справа № 911/1702/17

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Класт», м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Амі Логістік», Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка

про стягнення 6300,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача : не зявився;

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Класт» (далі позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Амі Логістік» (далі - відповідач) про стягнення 6300,00 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору-заявки № А-816 від 21.09.2016 р. на перевезення вантажу в частині зобов'язання з оплати вартості наданих послуг перевезення, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у сумі 6300,00 грн.

26.06.2017 р. через електронну пошту господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 778 від 26.06.2017 р., в якому позивач просив розгляд справи проводити без його участі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.06.2017 р. зобовязано позивача надати: оригінали (для огляду) доданих до позовної заяви документів; письмові пояснення із зазначенням товарно-транспортних накладних, на підставі яких були надані відповідачу послуги перевезення згідно з договором-заявкою № А-816 від 21.09.2016 р.

30.06.2017 р. через електронну пошту господарського суду Київської області та 04.07.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 792 від 29.06.2017 р., в якому позивач просив розгляд справи проводити без його участі.

10.07.2017 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 837 від 07.07.2017 р., в якому позивач просив відкласти розгляд справи на іншу дату, у звязку з відпусткою юриста.

10.07.2017 р. через електронну пошту господарського суду Київської області та 13.07.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшов лист № 853 від 10.07.2017 р., в якому позивач на виконання вимог ухвали суду від 27.06.2017 р. зазначає, що адреса завантаження: Київська обл., с. Чайка, згідно з товарно-транспортними накладними № 280019, № 279941, № /590-5048/1-1, № Р1420, № 280010; пункт розвантаження: м. Вінниця згідно ТТН № 280019 від 21.09.2016 р.; м. Вінниця згідно ТТН № 279941 від 20.09.2016 р.; м. Хмельницький згідно з ТТН № /590-5048/1-1 від 20.09.2016 р. та акта прийому-передачі вантажу відповідно до ТТН № /590-5048/1-1; м. Хмельницький згідно з ТТН № 280010 від 21.09.2016 р.; м. Хмельницький згідно з ТТН № Р1420 від 21.09.2016 р. Також, у листі позивач просив розгляд справи проводити без участі позивача.

Представник позивача у судові засідання 27.06.2017 р. та 20.07.2017 р. не зявився, хоча про час та місце судових засідань позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується клопотаннями позивача № 778 від 26.06.2017 р., № 792 від 29.06.2017 р., № 853 від 10.07.2017 р., в яких позивач просив розгляд справи провести без його участі, та наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 113 та № 595.

Представник відповідача у судові засідання 27.06.2017 р. та 20.07.2017 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень № 121.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Згідно з положеннями статей 638, 639 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладання господарських договорів, зокрема, у частині 1 цієї статті йдеться, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами; допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

21.09.2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Класт» (перевізник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Амі Логістік» (експедитор) було підписано договір-заявку № А-816 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі договір-заявка), відповідно до якого перевізником для здійснення перевезення наданий автомобіль: Вольво BX9256BE, номер причепу BX8504ХТ.

В договорі-заявці також зазначені відомості щодо: водія ОСОБА_1; маршруту перевезення Київ-Вінниця (2 точки)-Хмельницький (2 точки); дати завантаження 21.09.2016 р.; дати розвантаження 22.09.2016 р.; адреси завантаження: Київська обл., с. Чайка; адреси розвантаження: Вінниця Хмельницький; вартості послуги перевезення 6300,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.п. 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. договору-заявки експедитор сплачує за послуги перевезення на протязі 10 (десяти) банківських днів після отримання від перевізника оригіналів наступних вірно оформлених документів: товарно-транспортні накладні та акти, накладні, претензії, отримані при перевезенні вантажу водієм на руки; рахунок-фактура та акт виконаних робіт із зазначенням інформації про маршрут, номери автотранспорту та номери товарно-транспортних накладних; зареєстрована податкова накладна, оформлена згідно діючого законодавства; договір-заявка, підписана та завірена печаткою.

Згідно з п. 1.5 договору-заявки перевізник зобовязаний вислати вище перелічені документи не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення перевезення, за фактичною (поштовою) адресою експедитора. У разі несвоєчасного отримання документів експедитор залишає за собою право відстрочення платежу до 25 календарних днів з дати надходження документів.

Позивачем на виконання договору-заявки було здійснено перевезення вантажу за маршрутом Київська обл. с. Чайки - Вінниця (2 точки) - Хмельницький (2 точки), що підтверджується товарно-транспортними накладними № 280019 від 21.09.2016 р. (пункт розвантаження - м. Вінниця), № 279941 від 20.09.2016 р. (пункт розвантаження - м. Вінниця), № /590-5048/1-1 від 20.09.2016 р. та актом від 21.09.2016 р. прийому-передачі вантажу відповідно до вказаної накладної (пункт розвантаження - м. Хмельницький), № Р1420 від 21.09.2016 р. (пункт розвантаження - м. Хмельницький), № 280010 від 21.09.2016 р. (пункт розвантаження - м. Хмельницький).

23.09.2016 р. позивачем було складено акт № 172У надання послуг перевезення вантажу по Україні по маршруту с. Чайки (Київська обл.) м. Вінниця м. Хмельницький, авто НОМЕР_1, НОМЕР_2 вартістю 6300,00 грн. та рахунок на оплату № 172У на суму 6300,00 грн.

Документи відповідно до п.п. 1, 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. договору-заявки були направлені позивачем на адресу відповідача 26.09.2016 р., що підтверджується накладною № НОМЕР_3 від 26.09.2016 р.

Як вбачається з інформації із служби доставки ТММ експрес по накладній № НОМЕР_3 від 26.09.2016 р., відповідач отримав документи 27.09.2016 р.

Таким чином, відповідно до п. 1 договору-заявки відповідач повинен був оплатити надані позивачем послуги перевезення на протязі 10 (десяти) банківських днів після отримання від перевізника оригіналів документів, тобто до 12.10.2016 р.

Проте, в порушення умов договору відповідач надані позивачем послуги перевезення на підставі договору-заявки № А-816 від 21.09.2016 р. вартістю 6300,00 грн. не оплатив, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 6300,00 грн.

22.03.2017 р. позивач на адресу відповідача направив претензію № 338 від 22.03.2017 р., що підтверджується фіскальним чеком № 2363 від 22.03.2017 р., рекомендованим повідомленням № 940 від 22.03.2017 р. та накладною № НОМЕР_4 від 22.03.2017 р., в якій позивач зазначає, що згідно накладної № НОМЕР_3 від 26.09.2016 р. ним було надіслано на адресу відповідача документи, що підтверджують здійснення перевезення, проте кошти у сумі 6300,00 грн. позивачу не надходили. Враховуючи викладене, позивач просив відповідача розглянути дану претензію та перерахувати кошти у сумі 6300,00 грн.

З рекомендованого повідомлення № 940 від 22.03.2017 р. вбачається, що відповідач отримав претензію 24.03.2017 р., проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з приписами статтей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги перевезення за договором-заявкою № А-816 від 21.09.2016 р. на суму 6300,00 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, то позовна вимога про стягнення з відповідача 6300,00 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Амі Логістік» (08130, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 1А, код 39412665) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Класт» (29025, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Північна, буд. 99, код 21345080) 6300,00 грн. (шість тисяч триста грн. 00 коп.) заборгованості та 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 26.07.2017 р.

Суддя О.О. Рябцева