ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р.Справа № 924/482/17
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Львівський" м.Хмельницький

до ОСОБА_1 м.Старокостянтинів Хмельницької області

про стягнення 431 264,50 грн. суми попередньої оплати

Представники сторін:

позивача: Романенко А.В. - представник згідно довіреності №20/04-1 від 20.04.2017р.,

відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача 431 264,50 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що між сторонами було досягнуто усної домовленості щодо здійснення відповідачем поставки цегли на користь позивача. Відповідач виставив позивачу рахунки на здійснення попередньої оплати за поставку обумовленого між сторонами товару (цегли). На підставі отриманих рахунків позивач здійснив попередню оплату товару на загальну суму 1127400,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями. На виконання усної домовленості відповідач здійснив часткову поставку цегли на загальну суму 696 135,50грн., що підтверджується накладними. Однак, незважаючи на здійснення позивачем попередньої оплати обумовленого сторонами товару, зазначеного у виставлених рахунках, поставку останнього на суму 431 264,50грн. відповідач не провів. Позивач 20.01.2017р. звертався до відповідача із претензією, відповідно до якої вимагав здійснити поставку цегли у термін до 06.02.2017р., а у випадку не виконання взятого на себе зобов'язання - повернути сплачені кошти в сумі 431264,50грн. Однак, відповідач поставку цегли не здійснив, сплачені позивачем кошти не повернув, в зв'язку із чим позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.06.2017р. судом прийнята заява позивача про зміну предмету позову, у зв'язку із чим предметом спору по справі є стягнення 431264,50 грн. суми попередньої оплати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги з урахуванням зміни предмету позову в повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвали надсилаються сторонам за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала вручена їм належним чином. Аналогічна позиція викладена в п.п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвали суду від 24.05.2017р., від 06.06.2017р. та від 21.06.2017р. надсилались відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте, повноважного представника в судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву та письмових пояснень по суті позовних вимог не подав.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступне.

На підставі отриманих від відповідача рахунків №20 від 08.06.2016р., №16 від 25.05.2016р., №13 від 06.05.2016р., №53 від 30.06.2016р., №4 від 05.04.2016р. позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в загальній сумі 1 127 400,00 грн. як оплату за цеглу, що підтверджується платіжними дорученнями №605 від 06.04.2016р. на суму 400 000,00 грн., №747 від 06.05.2016р. на суму 100 000,00 грн., №760 від 11.05.2016р. на суму 100 000,00 грн., №837 від 25.05.2016р. на суму 100 000,00 грн., №858 від 27.05.2016р. на суму 100 000,00 грн., №914 від 09.06.2016р. на суму 100000,00 грн., №917 від 09.06.2016р. на суму 50 000,00 грн., №920 від 10.06.2016р. на суму 120000,00 грн., №980 від 01.07.2016р. на суму 57 400,00 грн.

В свою чергу, відповідач здійснив часткову поставку цегли на загальну суму 696 135,50грн., що підтверджується накладними №78 від 12.04.2016р., №80 від 13.04.2016р., №79 від 13.04.2016р., №82 від 14.04.2016р., №81 від 13.04.2016р., №83 від 14.04.2016р., №84 від 15.04.2016р., №85 від 15.04.2016р., №87 від 16.04.2016р., №86 від 16.04.2016р., №88 від 18.04.2016р., №89 від 18.04.2016р., №90 від 19.04.2016р., №91 від 30.04.2016р., №92 від 05.05.2016р., №93 від 05.05.2016р., №94 від 06.05.2016р., №95 від 06.05.2016р., №96 від 10.05.2016р., №97 від 12.05.2016р., №98 від 12.05.2016р., №114 від 14.05.2016р., №115 від 17.05.2016р., №116 від 19.05.2016р., №99 від 20.05.2016р., №100 від 23.05.2016р., №117 від 23.05.2016р., №102 від 25.05.2016р., №101 від 25.05.2016р., №103 від 26.05.2016р., №104 від 26.05.2016р., №105 від 26.05.2016р., №108 від 27.05.2016р., №107 від 27.05.2016р., №109 від 27.05.2016р., №110 від 31.05.2016р., №112 від 31.05.2016р., №111 від 31.05.2016р., №247 від 01.06.2016р., №263 від 02.06.2016р., №118 від 03.06.2016р., №248 від 10.06.2016р., №250 від 14.06.2016р., №259 від 22.06.2016р., №269 від 01.07.2016р.

Між сторонами підписані акт звірки розрахунків за період січень-липень 2016р., у відповідності до якого станом на 31.07.2016 заборгованість на користь позивача становила 447 464,50грн., та акт звіряння взаємних розрахунків за серпень-вересень 2016р., у відповідності до якого станом на 30.09.2016р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 431 264,50грн.

20.01.2017р. позивач звертався до відповідача з претензією № 20/01-4, в якій просив здійснити поставку цегли на суму 431264,50 грн. у термін до 06.02.2017р., а у випадку нездійснення поставки цегли вимагав негайного повернення сплачених за цеглу коштів. Дана претензія надсилалась відповідачу цінним листом, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 20.01.2017р.

Також в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань з поставки цегли, 06.06.2017р. на адресу відповідача була надіслана претензія № 2 з вимогою повернути суму попередньої оплати.

Однак, вимоги претензії відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.07.2017р. до Єдиного реєстру внесені відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1.

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд до уваги приймає наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 статті 181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (п. п. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Пунктом 1 ст. 206 ЦК України передбачено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу. Так, на підставі виставлених відповідачем рахунків позивач перерахував відповідачу кошти в сумі 1 127 400,00грн. в якості попередньої оплати за цеглу, що підтверджується платіжними дорученнями №605 від 06.04.2016р., №747 від 06.05.2016р., №760 від 11.05.2016р., №837 від 25.05.2016р., №858 від 27.05.2016р., №914 від 09.06.2016р., №917 від 09.06.2016р., №920 від 10.06.2016р., №980 від 01.07.2016р., а відповідач зобов'язувався поставити позивачу товар (цеглу).

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.1 ст. 693 ЦК України).

Суд встановив, що позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в загальній сумі 1127400,00грн. як попередню оплату за цеглу згідно виставлених відповідачем рахунків.

У відповідності до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Відповідач свої зобов'язання виконав частково, здійснивши поставку цегли лише на суму 696135,50грн., що підтверджується накладними №78 від 12.04.2016р., №80 від 13.04.2016р., №79 від 13.04.2016р., №82 від 14.04.2016р., №81 від 13.04.2016р., №83 від 14.04.2016р., №84 від 15.04.2016р., №85 від 15.04.2016р., №87 від 16.04.2016р., №86 від 16.04.2016р., №88 від 18.04.2016р., №89 від 18.04.2016р., №90 від 19.04.2016р., №91 від 30.04.2016р., №92 від 05.05.2016р., №93 від 05.05.2016р., №94 від 06.05.2016р., №95 від 06.05.2016р., №96 від 10.05.2016р., №97 від 12.05.2016р., №98 від 12.05.2016р., №114 від 14.05.2016р., №115 від 17.05.2016р., №116 від 19.05.2016р., №99 від 20.05.2016р., №100 від 23.05.2016р., №117 від 23.05.2016р., №102 від 25.05.2016р., №101 від 25.05.2016р., №103 від 26.05.2016р., №104 від 26.05.2016р., №105 від 26.05.2016р., №108 від 27.05.2016р., №107 від 27.05.2016р., №109 від 27.05.2016р., №110 від 31.05.2016р., №112 від 31.05.2016р., №111 від 31.05.2016р., №247 від 01.06.2016р., №263 від 02.06.2016р., №118 від 03.06.2016р., №248 від 10.06.2016р., №250 від 14.06.2016р., №259 від 22.06.2016р., №269 від 01.07.2016р. Вартість недопоставленого товару (цегли) становила 431 264,50грн.

Зважаючи на відсутність погодженого між сторонами строку передачі товару, позивач у відповідності до положень ч. 2 ст. 530 ЦК України звертався до відповідача з претензією № 20/01-4 від 20.01.2017р., в якій просив здійснити поставку цегли на суму 431264,50 грн. у термін до 06.02.2017р.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо передачі товару на суму 431264,50 грн. не виконав. Доказів на спростування вказаного в матеріали справи не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

06.06.2017р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 2 з вимогою повернути суму попередньої оплати.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання.

Відповідачем не подано в матеріали справи доказів повернення позивачу суми попередньої оплати, що є предметом спору.

За таких обставин, оцінюючи надані докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 431 264,50 грн. суми попередньої оплати обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

При прийнятті рішення враховується, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.07.2017р. до Єдиного реєстру внесені відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1. Згідно п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак, якщо відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень статті 25 ГПК та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи. У разі задоволення позову до фізичної особи, яка в процесі розгляду справи втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, резолютивна частина відповідного судового рішення, крім відомостей, передбачених частинами другою-сьомою статті 84 ГПК, повинна містити дані, визначені в пункті 2 частини другої статті 54 цього Кодексу для фізичної особи (без зазначення її колишнього статусу суб'єкта підприємницької діяльності).

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, в зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Обслуговуючого кооперативу "Львівський" м.Хмельницький до ОСОБА_1 м.Старокостянтинів Хмельницької області про стягнення 431 264,50 грн. суми попередньої оплати задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Обслуговуючого кооперативу "Львівський" (м.Хмельницький, Львівське шосе, буд. 20/1Б, код 40016880) 431264,50 грн. (чотириста тридцять одну тисячу двісті шістдесят чотири гривні 50 коп.) суми попередньої оплати, 6468,98 грн. (шість тисяч чотириста шістдесят вісім гривень 98 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 21.07.2017р.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (29000, м.Хмельницький, Львівське шосе, буд.20/1Б)

3 - відповідачу (31100, АДРЕСА_2) надіслати рекомендованим листом.