ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р.Справа № 922/1491/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна", м. Харків
до 1) Приватного підприємства "Гарант-Енерго", м. Київ 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-еталон", м. Харків
про стягнення 61321,07 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 12.12.2016р.;

1-го відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 01.02.2017р.;

2-го відповідача - ОСОБА_3, довіреність б/н від 12.12.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецбудмонтаж-Україна" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів - 1) Приватного підприємства "Гарант-Енерго", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма-еталон", в якій позивач просить солідарно стягнути з відповідачів суму грошових коштів у розмірі 61321,07 грн., в тому числі: сума основного боргу у розмірі 52847,41 грн., пеня у розмірі 5760,88 грн., 3% річних у розмірі 625,31 грн., інфляційні у розмірі 2087,47 грн., посилаючись на неналежне виконання 1-им відповідачем зобов'язань згідно договору підряду №0706/16-СП від 07.06.2016р., який був укладений між позивачем та 1-им відповідачем. Виконання 1-го відповідача за вищевказаним договором було забезпечено 2-им відповідачем у формі договору поруки від 07.06.2016р., укладеним між позивачем та 2-им відповідачем, тому стягнення з відповідачів є солідарним. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Представник 1-го відповідача надав через канцелярію суду 21.06.2017р. клопотання про участь у судовому засіданні, яке відбудеться 30.06.2017р. в режимі відеоконференції проведення якої заявник просив доручити: господарському суду м. Києва. В подальшому 1-ий відповідач просив проводити судові засідання в режимі відеоконференції.

Судом задоволені клопотання 1-го відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, та судові засідання 30.06.2017р.; 19.07.2017р. та 25.07.2017р. проводились судом в режимі відеоконференції.

Представник 1-го відповідача у судовому засіданні 30.06.2017р. заявив клопотання про витребування у позивача документів, а саме: доказів направлення актів виконаних робіт за спірним договором на адресу 1-го відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.06.2017р. клопотання 1-го відповідача про витребування у позивача доказів - задоволено. Клопотання позивача про відкладення розгляду справи - задоволено. Клопотання позивача про продовження строку розгляду справи задоволено та продовжено строк розгляду справи до 25.07.2017р. Розгляд справи відкладено на "19" липня 2017р. о 14:00.

Представник позивача у судовому засіданні 19.07.2017р. заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з неможливістю надання витребуваних ухвалою господарського суду Харківської області від 30.06.2017р. доказів направлення 1-му відповідачу актів виконаних робіт за спірним договором. Клопотання позивача про залишення позову без розгляду було прийнято судом до розгляду.

Через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву (вх. № 22077 від 06.07.2017р.) та додаткові пояснення (вх. № 23097 від 18.07.2017р.), в яких просить відмовити в позові.

1-й відповідач подав через канцелярію суду 18.07.2017р. клопотання (вх. №23095) про витребування у позивача доказів, а саме: копії додаткової угоди №2 та копії договірної ціни №2 та №3 до договору підряду від 07.06.2016р. №0706/16-СП/У-73-16.

Представник позивача повідомив суду про те, що Додаткової угоди №2 та договірної ціни №2 та №3 до договору підряду від 07.06.2016р. №0706/16-СП/У-73-16 не існує, посилання на ці документи є опискою.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2017р. у задоволенні клопотання 1-го відповідача про витребування у позивача доказів - відмовлено. Розгляд справи відкладено на "25" липня 2017 р. об 11:00 год.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував, документів витребуваних судом не надав.

Представник 1-го відповідача бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Підтримав позицію викладену у відзиві на позов (вх. № 22077 від 06.07.2017р.) та додаткових поясненнях (вх. № 23097 від 18.07.2017 р.), в яких просить суд відмовити в позові.

Присутній представник 2-го відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, про що надав до суду відзив на позовну заяву (вх. №17491 від 29.05.2017р.).

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

07 червня 2016 року між позивачем та 1-им відповідачем був укладений договір підряду №0706/16-СП (далі по тексту - договір підряду), у відповідності до умов якого позивач (підрядник) зобов'язався виконати внутрішні електромонтажні роботи на об'єкті будівництва та експлуатації житлового будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом по вул. Драгоманова, буд. 6, секція Ж у місті Києві (із 15-го по 25-й поверх включно), а 1-ий відповідач (замовник) зобов'язався прийняти виконані роботи та оплатити їх у відповідності із цим договором підряду.

Згідно із п. 3.1. вказаного договору підряду, загальна ціна робіт по цьому договору склала 253 262,00 грн., в тому числі ПДВ - 20 % у розмірі 42 210,33 грн.

Позивач зазначає, що за вказаним договором підряду позивачем були виконані внутрішні електромонтажні роботи на суму 222 303,83 грн., включаючи ПДВ - 20 % у розмірі 37 050,64 грн., що підтверджується наступними актами приймання виконаних будівельних робіт: №1 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №2 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №3 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №4 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №5 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №6 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №7 за липень 2016 р. на суму 23 023,87 грн.; №8 за серпень 2016 р. на суму 8 289,32 грн.; №9 за вересень 2016 р. на суму 8 289,32 грн.; №10 за вересень 2016р. на суму 11 052,41 грн.; №11 за вересень 2016р. на суму 13 815,56 грн.; №12 за вересень 2016р. на суму 1 172,86 грн.; №13 за вересень 2016 р. на суму 14 544 грн.; №14 за вересень 2016 р. на суму 3 973,20 грн.

Таким чином, позивач вважає за договором підряду ним були виконані роботи на загальну суму 222 303,83 грн., однак відповідачем вказана сума оплачена частково, а саме у розмірі 169 456,42 грн., тобто не сплаченою залишилась сума у розмірі 52 847,41 грн.

Згідно п. 5.2. договору підряду, підрядник до 25-го числа поточного місяця надає замовнику в двох примірниках оформлений та підписаний акт здачі - прийняття виконаних робіт та довідку про обсяг виконаних робіт за відповідний місяць. Протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надання підрядником відповідного акту замовник має підписати його або направити підряднику мотивовану відмову від його підписання.

Позивач зазначає, що ним було направлено 15.09.2016р. із супровідним листом за вих.№165 на адресу 1-го відповідача акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 52 847,41 грн. та зазначає, що вказані акти отримано 1-им відповідачем 27.09.2016р., що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням 301.

Всупереч п. 5.2., акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 52 847,41 грн. з боку 1-го відповідача підписані не були, оплату 1-им відповідачем не здійснено, що зумовило звернення позивача до суду із даним позовом про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості у розмірі 52847,41 грн. Також у зв'язку із неналежним виконанням 1-им відповідачем зобов'язань за договором підряду позивачем були нараховані: пеня у розмірі 5760,88 грн., 3% річних у розмірі 625,31 грн. та інфляційні у розмірі 2087,47 грн.

Виконання 1-го відповідача за вищевказаним договором було забезпечено 2-им відповідачем у формі договору поруки від 07.06.2016р., укладеним між позивачем та 2-им відповідачем, тому стягнення з відповідачів є солідарним.

1-ий відповідач у відзиві на позов та додаткових поясненнях проти позову заперечував повністю посилаючись на те, що позивачем не виконувались роботи у вересні 2016 року та зазначає, що акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року 1-ий відповідач не отримував, та у матеріалах справи відсутні докази щодо отримання даних актів, або фактичного виконання робіт позивачем у вересні 2016 року про які зазначено в актах приймання робіт від 30.09.2016 за номерами 9 та 14, а отже й підстави для задоволення позову відсутні.

2-ий відповідач у відзив на позов проти позову заперечував та зазначав, що за умовами п.6.1. договору поруки строк дії даного договору визначений до 31.12.2016р., враховуючи положення ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку встановленого в договорі поруки, тому на думку 2-го відповідача порука за вказаним договором є припиненою 31.12.2016р., а тому позовні вимоги позивача до 2-го відповідача є безпідставними. Також, 2-ий відповідач зазначив, що вимога про сплату 2-им відповідачем заборгованості за договором підряду №0706/16-СП про яку зазначає позивач про сплату направлена на адресу 2-го відповідача була направлена позивачем після припинення поруки за договором поруки від 07.06.2016р

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно приписів статей 6, 627, 628, 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За умовами договору підряду сторони погодили, що початок робіт починається 07 червня 2016 року; закінчення робіт - 30 червня 2016 року.

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна ціна робіт по Договору становить 253 262,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 42 210,33 грн.

Згідно із п.3.2.1. замовник перераховує аванс підряднику у розмірі 30% від ціни договору на його поточний рахунок протягом десяти днів після підписання даного договору.

Відповідно до пп. 3.2.2. договору, остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником протягом десяти календарних днів після підписання сторонами актів виконаних робіт.

Відповідно до п. 5.1. договору, субпідрядник до 25 числа звітного місяця надає повноважному представнику генпідрядника акти прийняття виконаних робіт по формі № КБ-2 в та довідки про вартість виконаних робіт по формі № КБ-3.

Згідно із п. 5.2. договору, генпідрядник приймає виконані роботи і оформлює акти приймання виконаних робіт на протязі трьох робочих днів, з дня їх пред'явлення, при відсутності зауважень до фактично виконаних субпідрядником робіт по обсягам та якості із сторони генпідрядника, технагляду замовника або інших контролюючих органів.

На виконання умов договору 1-им відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача аванс у сумі 115 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками, а саме: від 07 червня 2016 року на суму 25 000,00 грн.; від 13 червня 2016 року на суму 40 000,00 грн.; від 24 червня 2016 року на суму 50 000,00 грн.

За актами форми КБ-2в та довідками форми КБ-3 позивачем було частково, з порушенням п. 2.1. договору (строк виконання робіт), виконано взяті на себе договірні зобов'язання на загальну суму 169 456,42 грн., що підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін довідками про вартість виконаних робіт, які містяться у матеріалах справи.

З урахуванням попередньо сплаченого авансу на загальну суму 115 000,00 грн., ПП "Гарант-Енерго" було здійснено повну оплату за виконані та прийняті роботи на суму 54 456,42, що підтверджується банківськими виписками, а саме: від 30.09.2017р. на суму 30 000,00 грн.; від 18 жовтня 2016 року на суму 10 000,00 грн.; від 18 жовтня 2016 року на суму 14 456,42 грн.

Після закінчення робіт представники Генпідрядника (ТОВ "Ягуар") та ПП "Гарант-Енерго" 26 серпня 2016 року провели випробування та прийом змонтованого електрообладнання на об'єкті "Будівництво та експлуатація житлового будинку з вбудованими приміщеннями та паркінгом по вул. Драгоманова, буд № 6 секція Ж у м. Києві" відповідно до договору підряду, про що склали та підписали акт. У цьому Акті представники сторін зазначили наступне: "Монтаж електрообладнання об'єкта виконано згідно з проектом та діючими правилами СНиП 3.05.06-85".

Отже, станом на 26 серпня 2016 року роботи за Договором підряду №21-14СП від 10 липня 2014 року були виконані в повному обсязі та передані ТОВ "Ягуар" для подальшого пред'явлення об'єкта ПАТ «Київенерго» для огляду та допуску електроустановки в експлуатацію.

Позивач зазначає, що направляв на адресу 1-го відповідача акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2016 року на суму 52 847,41 грн. та зазначає, що вказані акти отримано 1-им відповідачем 27.09.2016р., що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням 301.

Суд не погоджується із твердженням позивача про отримання 1-им відповідачем вказаних актів 27.09.2016р., оскільки акти приймання виконання будівельних робіт за вересень 2016 року, а саме акти: №9, №10, №11, №12, №13 та №14 датовані 30 вересня 2016року, тобто направлення актів 15.09.2017р. раніше ніж їх складення не можливо.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.06.2017р. позивача було зобов'язано надати до суду: докази направлення актів виконаних робіт за спірним договором на адресу 1-го відповідача, проте у судовому засіданні 19.07.2017р., представник позивача пояснив про неможливість надання витребуваних вказаною ухвалою доказів. Також, позивачем у справі не надано до суду доказів фактичного виконання відповідачем робіт, які зазначені в актах виконаних робіт за вересень 2016 року позивачем.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обовязок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт виконання робіт за актами виконаних робіт за вересень 2016 року №9-14 від 30 вересня 2016 року, а також не надано доказів надсилання цих актів на адресу 1-го відповідача та їх отримання 1-им відповідачем, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, суд вважає за необхідне у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову судові витрати у даній справі покладаються на позивача та стягненню з відповідачів не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 27.07.2017 р.

Суддя ОСОБА_4