РІШЕННЯ

25.07.2017Справа №910/7489/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/7489/17

за позовом колективного підприємства «Фірма «Азовбудматеріали», м. Маріуполь,

до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ,

про стягнення 3 944,50 грн.,

за участю представників:

позивача - не з'явилися;

відповідача - Гарбузової Т.О. (довіреність від 20.06.2017 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Колективне підприємство «Фірма «Азовбудматеріали» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) 3 944,50 грн. суми збитків, які заподіяні внаслідок нестачі вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2017 було порушено провадження у справі № 910/7489/17 та призначено судовий розгляд на 13.06.2017.

12.06.2017 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 12.05.2017.

У судовому засіданні 13.06.2017 представник відповідача заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники позивача в судове засідання 13.06.2017 не з'явились; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили; відповідач вимоги ухвали суду від 12.05.2017 не виконав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2017 відкладено розгляд справи на 04.07.2017.

26.06.2017 позивач подав суду клопотання про проведення судових засідань у режимі відеоконференції.

04.07.2017 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Представники позивача в судове засідання 04.07.2017 не з'явились; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.07.2017 надав пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, посилаючись на відсутність доказів оплати вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 у задоволенні клопотання Підприємства про проведення судових засідань у справі в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 відкладено розгляд справи на 25.07.2017.

19.07.2017 позивач подав суду письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду та документальне підтвердження оплати вантажу.

Представники позивача в судове засідання 25.07.2017 не з'явились; про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення по суті спору; проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 Підприємством (вантажовласник) і Залізницею (виконавець) укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надання залізничним транспортом послуги № ДФ/10058 (далі - Договір перевезення), за умовами якого вантажовласник зобов'язався пред'являти виконавцю у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним, або прибувають на його адресу (пункт 2.1 Договору перевезення), а виконавець зобов'язався приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатку до Договору перевезення (пункт 2.2 Договору перевезення).

19.05.2016 Підприємством (покупець) і товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова компанія Укрантрацит» (постачальник; далі - ТОВ «ТПК Укрантрацит») укладено договір № 19-2/05/16 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався передати, а покупець - прийняти та оплатити вугілля (далі - товар) на умовах, передбачених Договором (пункт 1.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.2 Договору поставка товару здійснюється відповідно до ІНКОТЕРМС-2000.

Згідно із накладною від 01.11.2016 № 52086295 ТОВ «ТПК Укрантрацит» як вантажовідправником на станції відправлення «Красный Лиман» Донецької залізниці було відправлено на станцію «Велико-Анадоль» Донецької залізниці вугілля кам'яне у піввагоні № 66788365 (у кількості 69,00 тон); у графі 7 накладної вказано, що вантаж марковано вапном по всій поверхні.

Статтею 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), встановлено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами перевезення вантажів.

На станції призначення «Велико-Анадоль» Донецької залізниці було виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вказаному вагоні з масою вантажу, яка була зазначена у накладній, що підтверджується комерційним актом від 10.11.2016 БИ № 573632/11.

Так, у акті від 10.11.2016 БИ № 573632/11 вказано, що піввагон справний, витікання вантажу відсутнє, маркування відсутнє, наявні заглиблення біля обох торцевих дверей та над 3 люком.

При переважуванні виявлено розходження ваги вантажу: по накладній вага вантажу нетто складає 69,00 тон, а фактично нетто 66,70 тон, тобто нестача вантажу складає 2,30 тони.

Судом встановлено, що одержувачем вантажу є Підприємство.

При поданні позову позивач надав розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу у вказаному піввагоні, з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, який становить 3 944,50 грн. (2,30т - 0,69т (норма недостачі) х 2 450 грн. (вартість однієї тони вантажу з ПДВ)).

Суд погоджується з розрахунком шкоди, наданим позивачем.

Згідно з частиною п'ятою статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно із статтею 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (статті 114 Статуту).

Таким чином, оскільки не збережено вантаж, прийнятий Залізницею до перевезення, доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, Залізницею не подано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Що ж до заперечень, викладених у відзиві, то вони спростовуються матеріалами справи та документами, які подані позивачем.

Так, Підприємство документально підтвердило здійснення оплати за вугілля (платіжні доручення від 22.11.2016 № 61 та від 29.11.2016 № 74).

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код: 40075815) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь колективного підприємства «Фірма «Азовбудматеріали» (87538, Донецька область, м. Маріуполь, Мартенівський масив, 135; ідентифікаційний код: 00290541): 3 944 (три тисячі дев'ятсот сорок чотири) грн. 50 коп. збитків, які виникли у зв'язку із незбереженням вантажу, та 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 31.07.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук