ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.2017 Справа № 904/6099/17

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМОВЬОНОК", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про зобов'язання визнання та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність №5219-К-О від 10.03.2017;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпро (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Домовьонок", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область (далі по тексту - відповідач) в якій просить суд:

- зобов'язати відповідача в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити кредиторські вимоги позивача у загальному розмірі 150325,21грн. (з яких 25000,00грн. заборгованості за кредитом; 49787,71грн. заборгованості за відсотками; 10125,00грн. заборгованості по комісії; 65412,50грн. пені) до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не розглянув кредиторські вимоги позивача, а отже останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2017 справу №904/6099/17 передано судді Петренку Ігорю Васильовичу.

За результатами розгляду позовної заяви від 19.05.2017 за вих.№б/н ухвалою суду від 24.05.2017 порушено провадження по справі та призначено слухання на 15.06.2017.

Суд розгляд справи відкладав з 15.06.2017 до 20.07.2017.

Щодо повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

Господарським судом враховано положення пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Позивач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 15.06.2017.

Відповідач про час та місце розгляду справи, який відбувся 15.06.2017 повідомлений належним чином, що підтверджується ухвалою суду, яка повернулася на адресу господарського суду 06.07.2017 з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання". Про час та місце розгляду справи, який відбувся 20.07.2017 відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується реєстром поштових відправлень суду та явкою представника в судове засідання.

Враховуючи викладене господарський суд констатує, що сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду позовної заяви судом.

В судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2017, враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце його проведення, продовжено розгляд справи по суті. Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, просить суд розглянути справу без участі представника відповідача; відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання, вимоги суду виконав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

На думку суду неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, а на думку суду, неявка відповідача або/та його представника у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки у справі достатньо матеріалів для розгляду справи по суті.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції .

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2017 в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявлялось.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2012 між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПРИВАТБАНК" (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) та товариством з обмеженою відповідальністю "Домовьонок" (далі по тексту - відповідач, клієнт) укладено договір банківського обслуговування (поточного рахунку) №б/н зi встановленням кредитного ліміту на рахунок шляхом підписання Заяви про відкриття поточного рахунку i карточки зі зразками підписів i відбитку печатки.

Банк взяв на себе зобов'язання при наявності вільних грошових pecypciв здійснювати обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого ОСОБА_2 повідомляє клієнту на свій розсуд або у письмовому вигляді, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг i Тарифами банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua. які разом з Анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 4973 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку i Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет KJIIЄHT банк, sms - повідомлення або інших), що визначено i врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

У відповідності до п. 3.2.2.1.16. ОСОБА_2, при укладанні договорів i угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "ОСОБА_2 i правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки iз зразками підписів i відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у паперовій або електронній формі обміну інформацією, або в будь-якій іншій формі. Банк i Клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій ocoбi клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів i угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частиною 2 ст.639 Цивільного кодексу України, визначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.2.2.1.1. ОСОБА_2 кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до п. 3.2.2.1.3. ОСОБА_2 кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.47 Закону України Про банки і банківську діяльність, комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.

Статтею 10561 Цивільного кодексу України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. ОСОБА_2 договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2.2.1.8 ОСОБА_2 проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до ОСОБА_2 і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - Угода).

Пунктом 3.2.2.1.6. ОСОБА_2 визначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 25000,00грн., що підтверджується випискою по рахунку.

Розділом 3.2.2.4 ОСОБА_2 встановлений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована відсоткова ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків здійснюється за відсотковою ставкою в poзмipi 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.2.2.4.1.1 ОСОБА_2).

У випадку необнулення дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленю, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленю, клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в poзмipi 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленю (п.3.2.2.4.1.2 ОСОБА_2).

У paзi непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленю, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленю, кредит вважається простроченим, a грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушені клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у poзмipi 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості, а з 01.07.2014 року 56% річних. У paзi порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань i при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує Банку пеню у poзмipi 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожний день прострочення.

Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п.3.2.2.4.1.3 ОСОБА_2).

Згідно п. 3.2.2.4.9 ОСОБА_2 розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п.3.2.2.4.10 ОСОБА_2).

Відповідно до п. 3.2.2.5.1. ОСОБА_2 при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.2.2.2.2, 3.2.2.4.1, 3.2.2.4.2, 3.2.2.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.2.1.8, 3.2.2.2.2.3, 3.2.2.2.3.4, винагороди, передбачені п.п.3.2.2.2.2, 3.2.2.4.4, 3.2.2.4.5, 3.2.2.4.6 ОСОБА_2, клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в poзмipi подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує Банку пеню у poзмipi, зазначеному в п.3.2.2.4.1.3 ОСОБА_2 від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п.3.2.2.2.3.4 ОСОБА_2 має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.2.5.4 ОСОБА_2 - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачено п. 3.2.2.0.5.1., 3.2.2.5.2., 3.2.2.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Пунктом 3.2.2.6.1. ОСОБА_2 визначено, що обслуговування кредитного лімітy на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до Банку заяви на приєднання до "ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки iз зразками підписів i відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, i діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Станом на 28.03.2017 у відповідача перед позивачем по договору від 07.08.2012 за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" рахується заборгованість у cyмi 150325,21грн., яка складається:

25000,00грн. заборгованості за кредитом;

49787,71грн. заборгованості за відсотками;

10125,00грн. заборгованості по комісії;

65412,50грн. пені.

При цьому пеня, нарахована протягом трьох років з моменту виникнення заборгованості відповідно п.3.2.2.5.4 ОСОБА_2 та Правил надання банківських послуг, які є складовою Договору.

У відповідності до ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що заборгованість у розмірі 150325,21грн. (з яких 25000,00грн. заборгованості за кредитом; 49787,71грн. заборгованості за відсотками; 10125,00грн. заборгованості по комісії; 65412,50грн. пені.) є обґрунтованою.

Частиною 2 статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

26.11.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про припинення відповідача.

Підстава: за судовим рішенням.

Судове рішення: Судове рішення про наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням №804/13418/14 від 07.10.2014

Найменування суду: Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

30.03.2017 позивач на адресу відповідача направив заяву про розгляд та визнання кредиторських вимог в сумі 154581,11грн. і включення їх до проміжного ліквідаційного балансу відповідача на користь позивача.

В якості доказу направлення вказаної заяви на адресу відповідача надано лист з описом вкладення та фіскальний чек від 30.03.2017.

Витяг, долучений позивачем до позовної заяви, з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень містить інформацію про отримання відповідачем 03.05.2017 відповідного поштового відправлення.

Станом на дату подання даної позовної заяви позивач відповіді відповідача не отримав.

Отже, кредиторські вимоги позивача не розглядалися та не вирішувалося питання про їх визнання або відхилення.

Відповідно до частини 5 статті 105 Цивільного кодексу України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Отже, строк заявлення кредиторами своїх вимог до 26.05.2015.

Частиною 6 статті 105 Цивільного кодексу України визначено, що кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Отже, розгляд вимог кредитора є не правом, а обов'язком. Норми цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не надають ліквідаційній комісії права залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Положення частин 3, 4 статті 112 Цивільного кодексу України, згідно яких передбачено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, несвоєчасне заявлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

Частиною 5 статті 112 Цивільного кодексу України встановлено, що вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Підставою для відмови у визнанні цих вимог може бути їх необґрунтованість або пропуск кредитором встановленого частинами 3, 5 статті 112 Цивільного кодексу України місячного строку на звернення до суду з позовом, перебіг якого в даному випадку має розпочинатися не раніше дати закінчення 30-денного терміну, відведеного ліквідаційній комісії для реагування на вимогу кредитора згідно з частиною 6 статті 105 Цивільного кодексу, так як ухилення ліквідаційної комісії відповідача від розгляду заяви позивача свідчить про неприйняття нею (ліквідкомісією) рішення про повну або часткову відмову у визнанні вимог кредитора.

Крім того, відповідно до частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Господарський суд констатує, що вимоги позивача заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, а отже задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача. З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1600,00грн.

Керуючись ст. 47 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ст.ст. 104, 105, 111, 112, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 629, 639, 1054, 1055, 10561 , ст.ст. 173, 193 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Домовьонок" (50077, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пл.Петлякова, 2/14; індентифікаційний код 38254810) в особі голови ліквідаційної комісії визнати та включити кредиторські вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) у загальному розмірі 150325,21грн. (сто п'ятдесят тисяч триста двадцять п'ять грн. 21 коп.) (з яких 25000,00грн. (двадцять п'ять тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом; 49787,71грн. (сорок дев'ять тисяч сімсот вісімдесят сім грн. 71 коп.) заборгованості за відсотками; 10125,00грн. (десять тисяч сто двадцять п'ять грн. 00 коп.) заборгованості по комісії; 65412,50грн. (шістдесят п'ять тисяч чотириста дванадцять грн. 50 коп.) пені) до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю "Домовьонок" (50077, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пл.Петлякова, 2/14; ідентифікаційний код 38254810).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Домовьонок" (50077, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, пл.Петлякова, 2/14; індентифікаційний код 38254810) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГРУШЕВСЬКОГО, будинок 1Д; ідентифікаційний код 14360570) 1600,00грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

25.07.2017

Суддя ОСОБА_3