ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2017 року Справа № 916/3145/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д. (доповідач),
суддіКарабаня В.Я.,
суддіСтратієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПриватного підприємства "Медфармгруп"
напостанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року
у справі№ 916/3145/16 Господарського суду Одеської області
за позовомПриватного підприємства "Медфармгруп"
доКомунального закладу "Татарбунарська центральна районна лікарня"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
1. Татарбунарської районної ради Одеської області, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісервіс", 3. Фізичної особи -підприємця ОСОБА_4, 4. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5,
провизнання незаконним та скасування рішення комісії по проведенню конкурсу у частині,
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року Приватне підприємство "Медфармгруп" (надалі - ПП "Медфармгруп", позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального закладу "Татарбунарська центральна районна лікарня" (надалі - Татарбунарська центральна районна лікарня, відповідач), в якій, з урахуванням уточнених вимог, просило визнати незаконним та скасувати рішення комісії по проведенню конкурсу на право оренди комунального майна, оформленого протоколом № 3 від 10.10.2016 року в частині визначення переможців конкурсу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що конкурс проведений з порушенням правил, встановлених Положенням про порядок передачі в оренду майна спільної власності територіальних громад сіл та міста Татарбунарського району, яке затверджене рішенням Татарбунарської районної ради № 72-VI від 14.04.2011 року (надалі - Положення № 72-VI від 14.04.2011 року), зокрема:

- п. 5.2.1., оскільки відсутній наказ керівника Татарбунарської центральної районної лікарні про створення конкурсної комісії;

- п.п. 5.7., 5.8., оскільки в оголошенні про проведення конкурсу не зазначено: строк оренди, умови ознайомлення з об'єктами оренди, хто несе витрати по проведенню конкурсу, інформацію про умови конкурсу, зокрема, про необхідність подання цінової пропозиції щодо оренди;

- п. 6.7., оскільки конкурс проведений в декілька етапів, замість одного;

- п. 6.4., оскільки конкурсні пропозиції були розкриті за відсутності учасників конкурсу, що дає підстави для сумніву у правильності відображених у протоколі № 3 від 10.10.2016 року цінових пропозицій всіх учасників.

Відповідач, Татарбунарська районна рада Одеської області (надалі - Татарбунарська райрада, третя особа-1), Товариство з обмеженою відповідальністю "Полісервіс" (надалі - ТОВ "Полісервіс", третя особа-2), Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (надалі - ФОП ОСОБА_4, третя особа-3) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (надалі - ФОП ОСОБА_5, третя особа-4) вимоги позивача не визнали, зазначивши, що при проведені конкурсу вимоги законодавства щодо передачі в оренду комунального майна порушені не були, оскільки:

- комісію по проведенню конкурсу на право оренди приміщень Татарбунарської центральної районної лікарні було затверджено в наказі в.о. головного лікаря цієї лікарні № 54 АГ від 10.08.2016 року "Про проведення конкурсу на право оренди";

- в оголошенні про проведення конкурсу, надрукованому 03.09.2016 року в газеті "Татарбунарський вісник" (№ 35), було вказано, що приміщення передаються в оренду з метою розміщення в них аптечних пунктів, вказано стартову орендну плату за 1 кв.м., номер телефону та адресу для отримання додаткової інформації, що відповідає вимогам п. 5.7., 5.8. Положення;

- спірний конкурс проведено не в два, а в один етап, оскільки в засіданні комісії 07.10.2016 року було оголошено перерву до 10.10.2016 року через відсутність кворуму членів комісії;

- відкриття конвертів із конкурсними пропозиціями за відсутності конкурсантів не суперечить п. 6.4. Положення, оскільки в ньому відсутня вказівка про те, що пропозиції розкриваються лише у присутності конкурсантів, а більшість членів комісії проголосувало за розгляд документів без конкурсантів. Такі дії комісії не порушують прав позивача, оскільки на початку роботи комісії 10.10.2016 року конкурсантам було продемонстровано цілісність конвертів із пропозиціями; представник позивача не наполягав на своїй присутності під час розкриття пропозицій і заявив про своє порушене право лише після оголошення результатів конкурсу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.01.2017 року у справі № 916/3154/16 (суддя Рога Н.В), з урахуванням ухвали суду від 17.02.2017 року про виправлення описки, позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення комісії по проведенню конкурсу на право оренди майна Татарбунарської центральної районної лікарні, оформлене протоколом № 3 від 10.10.2016 року в частині визнання ФОП ОСОБА_4 переможцем конкурсу на право оренди об'єкта № 1 за адресою: АДРЕСА_1, пл. 20 кв.м, з орендною платою 405 грн за 1 кв.м на місяць, ТОВ "Полісервіс" переможцем конкурсу на право оренди об'єкта № 2 за адресою: АДРЕСА_1, пл. 18 кв.м, з орендною платою 400 грн за 1 кв.м на місяць, ФОП ОСОБА_5 переможцем конкурсу на право оренди об'єкта № 4 за адресою: АДРЕСА_2, пл. 21 кв.м, з орендною платою 286 грн за 1 кв.м на місяць.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року (головуючий суддя Туренко В.Б., судді: Поліщук Л.В., Таран С.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано, прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом ст. 144 Конституції України, ч. 6 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Положення № 72-VI від 14.04.2011 року, просив постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року скасувати, а рішення Господарського суду Одеської області від 31.01.2017 року у справі № 916/3154/16 - залишити в силі.

У відзивах на касаційну скаргу відповідач, третя особа-1, третя особа-3 вказуючи на безпідставність доводів касаційної скарги, просять залишити її без задоволення, а оскаржену постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши згідно ч. 2 ст. 1115, ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, а також правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що на підставі дозволу, наданого рішенням Татарбунарської районної ради № 125-VIІ від 22.06.2016 року (а.с. 17 т.1), в.о. головного лікаря Татарбунарської центральної районної лікарні було видано наказ № 54-АГ від 10.08.2016 року про проведення конкурсу на право оренди нежитлових приміщень для розміщення в них аптек та про створення комісії по проведенню конкурсу у складі 12 осіб (а.с. 16 т. 1).

03.09.2016 року в газеті "Татарбунарський вісник" № 35 опубліковано оголошення щодо проведення конкурсу на передачу в оренду приміщень для розміщення аптечних пунктів, зокрема: об'єкт № 1 - нежитлове приміщення на першому поверсі, площею 20 кв.м, стартова орендна плата - 71 грн за 1 кв.м на місяць та об'єкт № 2 - нежитлове приміщення на першому поверсі, площею 18 кв.м, стартова орендна плата - 71 грн за 1 кв.м на місяць, які розташовані у будівлі за адресою: АДРЕСА_1; об'єкт № 4 - нежитлове приміщення на першому поверсі, площею 21 кв.м, будівлі за адресою: АДРЕСА_2, стартова орендна плата - 78 грн за 1 кв.м на місяць. В оголошенні наведено перелік документів, які необхідно представити учасникам; вказано, що заяви приймаються до 05.10.2016 року, конкурс відбудеться 07.10.2016 року о 14:00 за адресою: Одеська обл., м. Татарбунари, вул. Горького, 1, зал засідань (ІІ поверх); наведено адресу та номер телефону, за якими можна отримати додаткову інформацію (а.с. 18 т. 1).

07.10.2016 року на засіданні конкурсної комісії спочатку були присутні 9 з 12 членів комісії, однак, під час засідання, до початку процедури розгляду пропозицій конкурсантів, 2 з 9 членів комісії залишили засідання, у зв'язку з чим виникла необхідність перервати роботу комісії через відсутність кворуму (п. 5.2. Положення № 72-VI від 14.04.2011 року), що зафіксовано в протоколі засідання № 2 від 07.10.2016 року. Наступне засідання конкурсної комісії було призначено на 10.10.2016 року о 12:00 (а.с. 31-32 т. 1).

На засіданні конкурсної комісії 10.10.2016 року були присутні всі 12 членів комісії, які більшістю голосів проголосували за те, щоб здійснити розкриття конкурсних пропозицій без присутності конкурсантів. Конкурсантам було продемонстровано неушкодженість конвертів із конкурсними пропозиціями, а після голосування їх було запрошено та оголошено про результати засідання і голосування конкурсної комісії, повідомлено, що переможцем конкурсу, зокрема, по об'єкту № 1 визнано ФОП ОСОБА_4, яка запропонувала орендну плату у розмірі 405 грн за 1 кв.м на місяць, по об'єкту № 2 - ТОВ "Полісервіс" з пропозицією про орендну плату у розмірі 400 грн за 1 кв.м на місяць, по об'єкту № 4 - ФОП ОСОБА_5, який запропонував орендну плату у розмірі 286 грн за 1 кв.м на місяць.

На зауваження представника ПП "Медфармгруп" про те, що відповідно до п. 6.4. Положення № 72-VI від 14.04.2011 року конкурсні пропозиції мають розкриватись за участі конкурсантів, голова комісії пояснив, що дії комісії не є порушенням, оскільки не впливають на результати голосування про визначення переможця конкурсу, який визначається відповідно до п. 6.7 Положення за критерієм найбільшої запропонованої орендної плати (а.с. 33-43 т. 1).

У подальшому з переможцями конкурсу укладено відповідні договори оренди, які затверджено на пленарному засіданні сесії Татарбунарської районної ради від 16.12.2016 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що конкурс був проведений з істотними порушенням вимог п. 5.7. Положення щодо змісту оголошення про проведення конкурсу та п. 6.4. Положення щодо розкриття конкурсних пропозицій за відсутності конкурсантів, оскільки: в оголошенні відсутня інформація про строк оренди, умов конкурсу та умов ознайомлення з об'єктом оренди, а розкриття пропозицій за відсутності конкурсантів останні фактично були позбавлені можливості засвідчитися, що в протоколі засідання вказані ті пропозиції, які дійсно були запропоновані.

Скасовуючи рішення першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий господарський суд прийшов до помилкових висновків про порушення відповідачами положень п. 6.4 Положення, оскільки цим пунктом не передбачено розкриття конкурсних пропозицій лише у присутності конкурсантів. Одночасно суд апеляційної інстанції зазначив, що недотримання конкурсною комісією установлених у п. 5.7 Положення правил щодо змісту оголошення не є підставою для скасування результатів проведення такого конкурсу, оскільки такі порушення не впливають на результати проведення конкурсу, так як усі конкурсанти, які подали свої пропозиції брали участь у конкурсі. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що "порушення щодо оголошення та проведення конкурсу не призводять до спотворення результатів конкурсу та не порушують права позивача, як учасника конкурсу, оскільки конкурсні цінові пропозиції ПП "Медфармгруп" були найнижчими, і навіть у випадку роботи конкурсної комісії без зауважень, на яких наполягає позивач, він би не був визнаний переможцем".

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції не можна погодитись.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що порядок проведення конкурсу на право оренди об'єктів, що перебувають у комунальній власності, визначається органами місцевого самоврядування.

На виконання положень цього Закону Татарбунарська районна рада прийняла Положення № 72-VI від 14.04.2011 року.

У ч. 1 ст. 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. На основі цього положення Конституції України в Законі України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти. Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (ч. 1 с. 59, ч. 1 ст. 73).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) правові акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийняті в межах їх повноважень, є обов'язковими для виконання усіма учасниками господарських відносин, які розташовані або здійснюють свою діяльність на відповідній території.

В ч. 2 ст. 20 цього Кодексу визначається право кожного суб'єкта господарювання та споживача на захист прав і законних інтересів, а також визначаються способи захисту прав та законних інтересів зазначених суб'єктів. Зокрема, права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Отже, Положення № 72-VI від 14.04.2011 року, яке затверджене рішенням районної ради є обов'язковим до виконання на всій території Татарбунарського району Одеської області, а процедура передачі в оренду майна комунальної власності має повністю відповідати його приписам. Відповідач, як комунальне підприємство, має право передавати майно в оренду лише у порядку, який визначений органом місцевого самоврядування, і конкурсні комісії, як правильно зазначено в рішенні суду першої інстанції, не наділені повноваженнями змінювати встановлену процедуру конкурсу.

Порушення установлених правил організації та проведення конкурсу може бути підставою для визнання результатів конкурсу недійсними, але за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

З матеріалів справи вбачається, і це встановив суд першої інстанції, що п. 6.4. Положення № 72-VI прямо передбачає, що "пропозиції розкриваються на засіданні конкурсної комісії у присутності конкурсантів, які письмово підтверджують, що конверти неушкоджені". Наведене в Положенні формулювання про розкриття пропозицій за участю учасників конкурсу не дає підстав для іншого тлумачення, ніж це визначено місцевим господарським судом. Аналогічне положення про розпечатування пропозицій в присутності членів комісії та заінтересованих осіб і оголошення змісту пропозицій на відкритому засіданні (їх уповноважених осіб) передбачено також у п.п. 20-22 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.08. 2011 року N 906. Висновок апеляційного господарського суду, що розкриття пропозицій можливе за відсутності представників учасників конкурсу, оскільки Положенням не передбачено розкриття конкурсних пропозицій лише у присутності конкурсантів, позбавлений фактичного та правового обґрунтування. Таке тлумачення суперечить змісту норми, що прямо та текстуально закріплена у п. п. 6.4. Положення.

Висновок суду апеляційної інстанції про відсутність в такому разі порушення прав і законних інтересів позивача також не можна визнати законним та обґрунтованим, оскільки як правильно вказав місцевий господарський суд: "розкриття конвертів з конкурсними пропозиціями у присутності конкурсантів є одним із засобів забезпечення прав та інтересів учасників конкурсу, які мають право засвідчитися, що конкурсна комісія розглядає саме ті пропозиції, які дійсно були вкладені у конверт". З огляду на те, що встановлена Положенням процедура щодо прозорості та відкритості розгляду конкурсних пропозицій не була дотримана, з достовірністю стверджувати, що пропозиція позивача у справі була найнижчою, не можна. Відтак, таке порушення встановлених органом місцевого самоврядування правил, які регулюють саме порядок проведення конкурсу, обґрунтовано визнано судом першої інстанції, як підстава для визнання цього конкурсу недійсним.

Порушення відповідачем правил, які визначають процедуру підготовки проведення конкурсу, зокрема: опублікування оголошення, зміст якого не містить всі обов'язкові умови, також правильно визнано судом першої інстанції, як підстава для визнання конкурсу недійсним.

Відповідно до п. 5.7 Положення в оголошенні про проведення конкурсу зазначається назва об'єкта оренди, його місцезнаходження, площа, відомості про будівлю (тип споруди, забезпеченість комунікаціями, поверх), кінцевий термін прийняття заяв про оренду; час та місце проведення конкурсу, місячну стартову (початкову мінімальну) орендну плату за 1 кв.м, основні вимоги до умов експлуатації об'єкта, строк передачі в оренду, мета використання, умови конкурсу та інша необхідна інформація (у тому числі умови ознайомлення з об'єктом). В оголошенні зазначається про те, хто несе витрати по проведенню конкурсу.

Суд першої інстанції встановив, що в оголошенні була відсутня інформація, зокрема, щодо строку, на який орендодавець планує здавати в оренду нежитлові приміщення. Оскільки строк оренди є істотною умовою договору оренди, зміст якого не повинен відрізнятися від змісту оголошення про проведення конкурсу, очевидно, що відсутність всієї обов'язкової інформації в оголошенні, що передбачена у п. 5.7 Положення, безпосередньо впливає на інтереси позивача, як учасника цього конкурсу. Посилання суду апеляційної інстанції на те, що позивач подав на розгляд комісії документи та брав участь у конкурсі, а отже не може посилатися на відсутність всієї інформації в оголошенні, як на підставу для визнання недійсними результатів конкурсу, є безпідставними, оскільки чинним законодавством не передбачена процедура окремого оскарження змісту оголошення, а також можливість оскарження результату конкурсу особою, що не заявила про намір брати майно в оренду, тому в цьому випадку неможна дорікати позивачу стосовно того, що він брав участь у конкурсі, а отже погодився з усіма його умовами. Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення конкурсу є обов'язковою умовою його правомірності, тому у цьому випадку суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що встановлені конкурсною комісією порушення процедури підготовки конкурсу та його проведення в сукупності вплинули на права позивача, як претендента на оренду приміщення, а тому результати конкурсу необхідно визнати недійсними.

За цих обставин, Вищий господарський суд України вважає, що Одеський апеляційний господарський суд не мав підстав для скасування рішення місцевого господарського суду, яке є законним та обґрунтованим. Тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення місцевого господарського суду - залишенню в силі відповідно до п. 6 ст. 1119, ч. 1 ст. 11110 ГПК України.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Медфармгруп" задовольнити.

Скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2017 року у справі № 916/3145/16.

Рішення Господарського суду Одеської області від 31.01.2017 року залишити в силі.

Стягнути з Комунального закладу "Татарбунарська центральна районна лікарня" (Одеська обл., м. Татарбунари, вул. Московська, 16, ) на користь Приватного підприємства "Медфармгруп" (Одеська обл., м. Татарбунари, вул. Леніна, 21, ) 1653,60 (одна тисяча шістсот п'ятдесят три) грн 60 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Видачу наказу доручити Господарському суду Одеської області.

Головуючий суддя Кондратова І.Д.
Суддя Карабань В.Я.
Суддя Стратієнко Л.В.