ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2017 року Справа № 2/223/09
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Білошкап О.В., Ткаченко Н.Г.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"
на постанову додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2017 року Одеського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 року
у справі№ 2/223/09
за заявоюФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
пробанкрутство,
В судовому засіданні взяли участь представники:

ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"- Орос Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року у справі № 2/223/09 (суддя Ткаченко О.В.) клопотання ліквідатора Бутенка О.О. в частині затвердження звіту про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Бутенка О.О. при виконанні обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4 за період з 22.03.2016 по 17.10.2016 на загальну суму 16 924,19 грн. задоволено та затверджено звіт ліквідатора Бутенка О.О. на зазначену суму. Вимоги ліквідатора про покладення обов'язку по оплаті послуг та відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим за час виконання останнім обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4 на кредиторів у справі, пропорційно їх грошових вимог, залишено без розгляду.

Постановою від 22 лютого 2017 року Одеський апеляційний господарський суд (судді: Філінюк І.Г.- головуючий, Лавриненко Л.В., Богатир К.В.) ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 27 грудня 2016 року в частині залишення без розгляду клопотання ліквідатора про покладення обов'язку по оплаті послуг та відшкодування понесених витрат арбітражним керуючим за час виконання останнім обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4 на кредиторів у справі, пропорційно їх грошових вимог скасовано. В частині затвердження звіту про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Бутенка О.О. при виконанні обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4 за період з 22.03.2016 по 17.10.2016 на загальну суму 16 924,19 грн. залишено без змін. Разом з тим, додатковою постановою від 27 лютого 2017 року Одеським апеляційним господарським судом доповнено резолютивну частину постанови від 22 лютого 2017 року пунктом 4, яким вирішено стягнути з кредиторів пропорційно до розмірів їх вимог оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Бутенка О.О. при виконанні обов'язків ліквідатора, а саме з Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаїв - 6,26 грн.; з ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" - 10 638,54 грн.; з ТОВ "Кредекс Фінанс" - 4 225,97 грн.; ПАТ "ОТП Банк" - 2 049,51 грн.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судом апеляційної інстанції процесуальними документами, скаржник товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, якою просить скасувати постанову від 22 лютого 2017 року та додаткову постанову від 27 лютого 2017 року Одеського апеляційного господарського суду у справі № 2/223/09 та прийняти нове рішення, яким відмовити у затвердженні звіту ліквідатора про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Бутенка О.О. при виконанні обов'язків ліквідатора ФОП ОСОБА_4 за період з 22.03.2016 по 17.10.2016 на загальну суму 16 924,19 грн..

Доводи касаційної скарги зводяться до порушення судом норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 3-1 Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 11 листопада 2009 року місцевим господарським судом порушено провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_4 у порядку статей 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство).

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 24 грудня 2009 року боржника ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом; відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено Бутяк В.М.

В подальшому, ухвалою місцевого суду від 21.05.2014 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Бутенка О.О.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Оскільки провадження у даній справі порушено 11.11.2009 року, постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнята 24.12.2009 року, то суди дійшли вірного висновку щодо розгляду даної справи із застосуванням положень Закону, в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Відповідно до ст. 3-1 Закону про банкрутство надання послуг професійного арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

Частиною 4 статті 3-1 Закону про банкрутство встановлено, що арбітражний керуючий має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим законом.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) - фізична особа, яка має ліцензію, видану в установленому законодавством порядку, та діє на підставі ухвали господарського суду. Ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частинами 12-14 ст. 3-1 Закону про банкрутство регламентовано, що оплата послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків здійснюються в порядку, встановленому цим Законом, за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.

Тобто надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Законом про банкрутство встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні двох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника.

Судами обох інстанцій встановлено, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.05.2016 затверджено щомісячну оплату послуг арбітражного керуючого Бутенка О.О. у розмірі двох мінімальних заробітних плат за рахунок коштів кредиторів банкрута.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2016 по 01.05.2016 складає 1 378,00 грн., з 01.05.2016 по 30.11.2016 складає 1 450,00 грн.

Таким чином, судами встановлено, що розмір оплати послуг ліквідатора Бутенка О.О. за період з 22.03.2016 по 17.10.2016 становить суму 16 924,19 грн.

Згідно положень ст. 43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров'я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В зв'язку з викладеним, колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів, щодо затвердження звіту про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Бутенко О.О. при виконанні повноважень ліквідатора банкрута за період з 22.03.2016 по 17.10.2016 на загальну суму 16 924,19 грн.

Водночас, як зазначено судом апеляційної інстанції, місцевим господарським судом не розглядалося питання про визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого, а саме конкретні грошові суми, що підлягають стягненню з кожного кредитора пропорційно до розмірів їх вимог.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції, скориставшись наданими йому повноваженнями, взявши до уваги встановлення ухвалою місцевого суду джерела оплати послуг арбітражного керуючого, керуючись принципом пропорційності суми витрат кожного з кредиторів на оплату послуг та відшкодування понесених витрат арбітражного керуючого розміру визнаних їх кредиторських вимог у справі про банкрутство, дійшов правомірного висновку про покладення обов'язку зі сплати зазначених виплат на кредиторів боржника, Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаїв, ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія", ТОВ "Кредекс Фінанс", ПАТ "ОТП Банк".

При цьому, враховуючи, що суд апеляційної інстанції в резолютивній частині постанови не відобразив прийнятого рішення стосовно розподілу витрат по оплаті послуг арбітражного керуючого з кредиторів, останнім правомірно прийнято в цій частині додаткову постанову.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Одеського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2017 року та додаткова постанова Одеського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року у справі № 2/223/09, прийняті у відповідності до фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22 лютого 2017 року та додаткову постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27 лютого 2017 року у справі № 2/223/09 залишити без змін.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді О.В. Білошкап

Н.Г. Ткаченко