КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Справа№ 910/7983/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання: Каніковському А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017

по справі № 910/7983/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом ОСОБА_3

до 1) Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича

2) Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»

про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування рішень та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича та Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про:

- визнання незаконними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича щодо акцептування та включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 050/15 від 26.02.2015, у третій черзі вимог кредиторів вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики, укладеним між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» для виплат вкладникам банку у розмірі 1,2 млрд.грн.;

- визнання незаконним і скасування рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», оформлене протоколом № 050/15 від 26.02.2015, в частині затвердження включення до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» у третій черзі вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики у розмірі 1,2 млрд. грн.;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», а саме виключити з третьої черги вимог кредиторів банку вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики у розмірі 1,2 млрд. грн. та надати виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для затвердження зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк»;

- зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб затвердити зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», а саме виключити з третьої черги вимог кредиторів банку вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики у розмірі 1,2 млрд. грн.; визнати незаконним і скасувати рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про погодження задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» третьої черги, оформлене протоколом № 298/15 від 23.12.2015, в частині задоволення вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики у розмірі 1,2 млрд. грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2017 відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті позовної заяви до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича та Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування рішень та зобов'язання вчинити дії. Позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто позивачу.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку, що враховуючи суб'єктний склад учасників спору (позивачем у даній справі є фізична особа) та предмет спору, даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, у зв'язку з чим відмовив у прийнятті позовної заяви ОСОБА_3.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017 у справі №910/7983/17 та передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказав на те, що оскаржувана ухвала була винесена місцевим господарським судом з грубим порушенням норм процесуального права. Зокрема, скаржник зазначив, що спір між сторонами виник на стадії ліквідації (банкрутства) Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» і в силу положень ст. 12 ГПК України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Крім того, на думку скаржника, висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі №6-2309цс16, не підлягає застосуванню до правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, поданому 23.06.2016, відповідач-1 зазначив, що вважає апеляційну скаргу безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Відповідач-1 зазначив, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та одночасно повідомив, що в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться справа №826/2019/16 за позовом ОСОБА_3 з тим же самим предметом, з тих же підстав та тими ж самими сторонами, що й дана справа. Наведене, на думку відповідача-1, свідчить про некомпетентність позивача (чи його представників) у питанні непідсудності спору господарському чи адміністративному суду. Відтак, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017 - без змін.

Відповідач-2 у відзиві на апеляційну скаргу, поданому 23.06.2016 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів (канцелярія), заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги позивача, звертав увагу суду на те, що в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва перебуває справа №826/2019/16 з тими ж позовними вимогами, до тих же сторін, про той же предмет спору і з тих же підстав, що і дана справа. Крім того відповідача-2 зазначив, що між сторонами виникли не господарські правовідносини, а відносини публічно-правового характеру (адміністративні), які регулюються нормами адміністративного судочинства, спір у справі виник у сфері публічно-правових відносин та відноситься до адміністративної юрисдикції, а відтак, повинен розглядатись за правилами КАС України, а подана позовна заява не підвідомча господарському суду м. Києва.

Крім того, відповідач-2 подав клопотання про розгляд справи без участі його представника, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку поважного представника.

Згідно розпорядження Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі №910/7983/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу якого, справу №910/7983/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі: головуючого судді: Іоннікова І.А., суддів Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 18.07.2017 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017 у справі №910/7983/17 до провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 18.07.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 розгляд справи відкладено на 26.07.2017.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 26.07.2017 представник позивача підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу передати на розгляд до місцевого господарського суду.

Представники відповідачів-1, -2 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 «Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважала за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідачів-1, -2 за наявними у справі доказами.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемка Романа Анатолійовича та Державної організації (установи, закладу) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб» про визнання дій незаконними, визнання незаконними та скасування рішень та зобов'язання вчинити дії.

Частиною 2 статті 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі статтею 1 ГПК України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Стаття 12 ГПК України містить вичерпний перелік спорів які підвідомчі господарським судам:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство;

9) справи у спорах, підвідомчих господарським судам, щодо порушення прав інтелектуальної власності з використанням мережі Інтернет.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, які виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Як передбачено ч. 4 ст. 12 ГПК України фізичні особи мають право звернутись до господарського суду у справах, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви суд першої інстанції зазначив, що враховуючи суб'єктний склад учасників спору та предмет спору, даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 1 статті 21 ГПК України передбачено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Як визначено частиною 1 статті 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору на охоплюється статтею 12 ГПК; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Водночас, згідно із п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Проте, вимоги у даній позовній заяві не стосуються майнових вимог до боржника в розумінні Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Тобто, така категорія справ як «банкрутство», що знаходиться в юрисдикції господарських судів України, передбачає відповідну процедуру порушення справ та їх ведення, що визначається спеціальним законом України, а саме Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Тому, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

В даному випадку, як вірно зазначив суд першої інстанції, спір у даній справі виник у зв'язку з укладенням між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб договору цільової позики, у зв'язку з чим Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» Оберемко Роман Анатолійович включила до Реєстру акцептованих вимог кредиторів банку у вимоги третьої черги кредиторські вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором цільової позики на суму 1,2 млрд. грн.

На думку позивача, вимоги відповідача-2, що виникли з договору цільової позики, є недійсними та не підлягають задоволенню у 3-ій черзі вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», оскільки цільова позика була видана з порушенням положень ч. 2 ст. 3, абз. 2 ч. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та договір позики є нікчемним в силу положень ст. 228 Цивільного кодексу України (з підстав, викладених у позовній заяві).

Водночас, обґрунтовуючи своє порушене право, позивач, який не є стороною договору цільової позики, вказує на порушення своїх прав як кредитора Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», кредиторські вимоги якого внесено до четвертої черги задоволення вимог (у зв'язку з тим, що позивач є вкладником банку).

Відтак суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що по суті, підстави позову зводяться до порушення прав позивача, кредиторські вимоги якого внесено до четвертої черги задоволення кредиторських вимог, у зв'язку з чим спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

В п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз'яснено, що з огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 41, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно з п. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір, який подано фізичною особою ОСОБА_3 у вигляді позовної заяви, з огляду на зміст статей 1, 21 ГПК України, не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки останній у даних правовідносинах не може бути учасником господарського процесу.

Стосовно посилань скаржника на постанови Верховного суду України від 16.02.2016 у справі №21-4846а15 та від 15.06.2016 у справі №21-286а16 колегія суддів зазначає наступне.

У постанові Верховного Суду України від 16.02.2016, колегії суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України висловили позицію про те, що враховуючи положення ст. 12 ГПК України, на спори, які виникають на стадії ліквідації банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів, оскільки спір не є публічно-правовим. При цьому, позов у вказаній справі був поданий Пенсійним фондом України у Васильківському районі Дніпропетровської області до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» про зобов'язання Фонду визнати та включити до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги управління ПФУ на суму боргу. Отже, спір у даній справі виник між двома юридичними особами, тобто суб'єктний склад учасників спору відповідав приписам ст. 1 ГПК України.

Відтак, посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що господарським судом першої інстанції не враховано правову позицію викладену у постанові Верховного Суду України від 16.02.2016 відхиляються колегією суддів апеляційної інстанції з огляду на те, що у вказаній справі і у даній справі різний суб'єктний склад учасників спору.

Крім того, колегія суддів також відхиляє ствердження скаржника, який вважає що у постанові Верховного Суду України від 15.06.2016 прийнятій колегією суддів Судової палати в адміністративних справах наведено правовий висновок про підвідомчість спору на стадії ліквідації банку між фізичною особою та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб господарським судам, оскільки вказана постанова містить правове обґрунтування стосовно того, що на спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку, не поширюється юрисдикція адміністративних судів. У той же час, у вказаній постанові не наводиться правове обґрунтування щодо віднесення такого спору до юрисдикції господарських судів.

Водночас, колегія судді апеляційної інстанції вважає за необхідне врахувати правову позицію викладену Судової палатою у цивільних справах Верховного Суду України у справі за № 6-2309цс16 за позовом фізичної особи до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу, в якій зазначено, що згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Враховуючи зазначене, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.06.2016 у справі №910/17806/16.

Відповідно до абз. 2 п. 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо спір непідвідомчий господарському суду, зокрема, коли його вирішення законодавством України віднесено до компетенції іншого органу або заява взагалі не підлягає розглядові в судовому порядку (наприклад, про визнання недійсним листа, накладної, акта експертизи тощо).

Враховуючи викладене вище, а також те, що позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів та обґрунтування своїх заперечень щодо неправомірності прийнятою місцевим судом ухвали про відмову у прийняті позовної заяви саме з підстав її непідсудності господарським судам України, колегія суддів зазначає, що господарським судом міста Києва повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано обставини справи, винесено ухвалу у відповідності до норм процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, правомірно відмовлено у прийняті позовної заяви, апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Скаржником не наведено наявності порушень або неправильного застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами чинного законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017 у справі №910/7983/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 22.05.2017 у справі №910/7983/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7983/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко