РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/7421/17 26.07.17 р.

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРАВЕКС-

БАНК"

до Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" в особі

уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Волкова Олександра

Юрійовича

про зобов'язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів,

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Мельник В.В. за довіреністю № 773 від 24.10.2016 р.;

від відповідача: Печерський П.М. за довіреністю № 62 від 29.06.2017 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 11.05.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 13.06.2017 р.

13.06.2017 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог та клопотання про зупинення провадження у справі.

13.06.2017 р. судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відрядженні.

Ухвалою суду від 19.06.2017 р. розгляд справи призначено на 22.06.2017 р.

У судовому засіданні 22.06.2017 р. представник відповідача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою суду від 22.06.2017 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 22.06.2017 р. оголошувалась перерва до 26.07.2017 р.

У судовому засіданні 26.07.2017 р. представник позивача надала для огляду оригінали доданих до позовної заяви документів та заяву про відсутність аналогічного спору.

Судом оглянуто оригінали вказаних документів та встановлено відповідність наявних у матеріалах справи копій оригіналам.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подане 13.06.2017 р. клопотання про залучення до участі у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Представник позивача залишила вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Статтею 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про відсутність підстав, визначених ст. 27 ГПК України, для залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки рішення у даній справі може вплинути на його права або обов'язки щодо однієї з сторін.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 26.07.2017 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.01.2014 р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» (надалі - Банк, позивач) та Публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» (надалі - Клієнт, відповідач), укладено Договір про приймання платежів № 71/17026 (надалі - Договір №71/17026), відповідно до якого Клієнт доручає, а Банк зобов'язується своїми силами і засобами на діючих у Банку виробничих потужностях здійснювати приймання від фізичних осіб, далі - Платників, в рамках оформлених Платниками у Клієнта продуктів «Ощадний рахунок», готівкових коштів у національній валюті України в сумі, яка не може перевищувати 150 000 гривень по одному платежу, для їх подальшого перерахування на користь Клієнта (далі - платежі) з видачею відповідної квитанції Платнику, що підтверджуватиме прийняття платежу та здійснення переказу коштів.

28.07.2015 р. між цими ж сторонами укладено Договір про приймання платежів №71/17569 (надалі - Договір №71/17569), за умовами якого Клієнт доручає, а Банк зобов'язується своїми силами і засобами на діючих у Банку виробничих потужностях здійснювати приймання від фізичних осіб, далі - Платників, готівкових коштів у національній валюті України в сумі, яка не може перевищувати 300 000 гривень по одному платежу, для їх подальшого перерахування з метою поповнення вкладних (депозитних) рахунків, відкритих на ім'я платників у Клієнта, (далі - платежі) з видачею відповідної квитанції Платнику, що підтверджуватиме прийняття платежу та здійснення переказу коштів.

Пунктами 1.2., 1.3. зазначених Договорів передбачено, що Клієнт сплачує Банку суму за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 0,5 %, але не менше 5 грн. за платіж. Оплата розрахунково-касового обслуговування здійснюється на підставі виставлених Банком щомісячних рахунків на підставі перерахованих сум платежів Клієнту за місяць.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначає позивач, він належним чином виконував зобов'язання а Договорами, проте відповідач допустив наявність заборгованості за Договорами №71/17026 та№71/17569), у загальному розмірі 32 022,00 грн.

Вказані обставини відповідачем не заперечуються та підтверджуються наданими позивачем до матеріалів справи доказами.

Позивач зазначає, що 25.11.2016 р. він звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог на суму 32 022,00 грн., проте відповіді на вказану заяву не отримав.

23.03.2017 р. позивач направив відповідачу лист №1526/08 щодо грошових вимог, проте відповідач листом від 04.04.2017 р. №04.04.17/04 повідомив про відмову у включенні вимог позивача до реєстру кредиторських вимог, у зв'язку із закінченням встановленого строку для подачі таких вимог.

За таких обставин ,позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, у якій просить зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ГІАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», якими включити до реєстру вимоги ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» щодо сплати заборгованості за договорами про приймання платежів № 71/17026 від 01.04.2014 та № 71/17569 від 28.07.2015 в сумі 32 022 грн.

Обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач зазначає наступне.

На підставі рішення НБУ від 23 травня 2016 року № 14/БТ «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних», Виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення від 23 травня 2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» та рішення від 13.06.2016 року № 991 «Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський».

Згідно з даними рішеннями, розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23 травня 2016 року до 22 липня 2016 року включно.

Рішенням Правління НБУ № 124-рш від 12.07.2016р. оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський».

На підставі Рішення НБУ № 124-рш виконавчою дирекцією ФГВФО винесено Рішення № 1213 від 12.07.2016р., згідно з яким з 13.07.2016 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський».

Таким чином, відповідач зазначає про неможливість включення вимог позивача до реєстру кредиторських вимог, оскільки останнім було пропущено строк для заявлення відповідних вимог.

Статтею 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює процедуру ліквідації банку відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Положеннями ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду свої вимоги до банку.

Як вбачається з матеріалів справи, повідомлення щодо відкликання банківської ліцензії, ліквідацію відповідача, призначення уповноваженої особи та прийняття вимоги кредиторів протягом 30 днів з дня опублікування в газетах цього оголошення, було офіційно оприлюднене 16.07.2016 р. в газеті "Голос України" № 132 (6386), а також в мережі Інтернет на сайті Фонду.

Таким чином, позивач мав можливість звернутись до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог у строк до 16.08.2016 р., проте відповідна заява була подана лише 25.11.2016 р.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

В силу приписів ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку за рішенням Національного банку України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України "Про банки і банківську діяльність". Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В частині 1 та 2 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Частиною 1 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Судом встановлено, що заява позивача про визнання кредиторських вимог була подана з пропущенням строку, встановленого частиною 5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, доводи і твердження позивача про наявність підстав для задоволення позову та зобов'язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ГІАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», якими включити до реєстру вимоги ПАТКБ «ПРАВЕКС-БАНК» у розмірі 32 022 грн., не відповідають дійсним обставинам справи і спростовуються наявним доказами.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, непідтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПРАВЕКС-БАНК" до Публічного акціонерного товариства "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" Волкова Олександра Юрійовича про зобов'язання внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 02.08.2017 р.

Суддя Н.І. Зеленіна