номер провадження справи 15/73/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017 Справа № 908/1434/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еліз» (69063, м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, б. 9)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консорціум «Енергомашекологія» (69035, м. Запоріжжя, пров. Камяний,, буд. 8, оф. 11/1)

про стягнення коштів

Суддя Горохов І.С.

Секретар судового засідання Чернетенко А.С.

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №6 від 30.05.2017р.;

від відповідача: не зявився.

Суть спору:

12 липня 2017 року Позивач - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еліз» (далі за тестом ТОВ «Еліз») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консорціум «Енергомашекологія» (далі за текстом ТОВ «Консорціум «Енергомашекологія») про стягнення коштів.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Горохову І.С.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.07.2017 порушено провадження у справі № 908/1434/17, справі присвоєно номер провадження 15/73/17; судове засідання призначено на 01.08.2017; у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

В судовому засіданні 01.08.2017 справу розглянуто, на підставі ст. ст. 82-85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що в порушенням умов Договору про переведення боргу №3005/1 від 29.07.2016. Відповідачем не сплачено суму заборгованості в розмірі 36 000,00 грн. Оскільки Відповідачем порушено строки повернення коштів, отже відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача 813,37 грн. 3% річних та 4576,00 грн. інфляційних втрат.

Крім того, Позивачем надано Відповідачеві послуги з проведення ремонтних робіт на суму 44 000,00 грн., що підтверджується Актом надання послуг № 600 від 08.07.2016. В порушення своїх зобовязань щодо оплати виконаних робіт, Відповідачем сплачено Позивачеві лише 40 000,00 грн. У звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 4000,00 грн. Оскільки Відповідачем порушено строки внесення оплати, отже відповідно до діючого законодавства України у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача 153,25 грн. 3% річних та 448,00 грн. інфляційних втрат.

01.08.2017 від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій зазначено, що Відповідачем 21.07.2017 сплачено частину боргу в сумі 15 000,00 грн. Враховуючи викладене, Позивач просить стягнути з Відповідача 21 000,00 грн. основного боргу згідно угоди № 3005/1 від 29.07.2016, 813,37 грн. 3% річних, 4576,00 грн. інфляційних втрат та 4000,00 грн. основної заборгованості за ремонті роботи згідно Акту № 600 від 08.07.2016р., 153,25 грн. 3% річних та 448,00 грн. інфляційних втрат, а також покласти на Відповідача витрати по сплаті судового збору.

Клопотання про зменшення розміру позовних вимог не суперечить ст. 22 ГПК України, судом приймається, розглядаються зменшені позовні вимоги.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судове засідання 01.08.2017 за викликом суду не зявився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала господарського суду Запорізької області від 12.07.2017р. про порушення провадження у справі була направлена ТОВ «Консорціум «Енергомашекологія» за адресою місцезнаходження, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Про отримання ухвали представником Відповідача 19.07.2017р. свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобовязує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представника Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника Позивача, суд встановив наступне.

29.07.2016 між ТОВ «Енергомашекологія» - Первісний боржник, ТОВ «Консорціум «Енергомашекологія» - Новий боржник, ТОВ «Еліз» - Кредитор укладено Договір про переведення боргу № 3005/1, за умовами п. 1 якого цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (Первісного боржника) у зобов'язаннях, що виникають за надання послуг по рахунку № 1060 від 25.09.2014 на суму 36 000,00 грн., та по рахунку № 337 від 06.04.2016 на суму 8000,00 грн. між Первісним боржником та Кредитором.

Відповідно до п. 2 Договору, Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов'язання) у розмірі 44 000,00 грн. в т.ч. ПДВ, що виник на підставі актів виконаних робіт. Новий боржник зобов'язаний сплатити зазначену суму Кредитору протягом 90 днів після підписання цього договору.

Відповідно до умов Договору кінцевим терміном сплати заборгованості є 27.10.2016.

На підтвердження суми заборгованості в розмір 44 000,00 грн. Позивачем надано рахунок № 337 від 06.04.2016 на суму 8000,00 грн. та № 1060 від 25.09.2014 на суму 36 000,00 грн., а також банківську виписку щодо сплати ТОВ «Енергомашекологія» на користь ТОВ «Еліз» 12 000,00 грн.

У звязку з невиконанням Відповідачем зобовязання щодо своєчасного повернення грошових коштів листом № 2539 від 24.02.2017. Позивач запропонував Відповідачеві сплатити заборгованість в розмірі 44 000,00 грн.

Листом №1003-01 від 10.03.2017 ТОВ «Консорціум «Енергомашекологія» визнало наявність заборгованості та зобовязалося погасити її до 10.04.2017.

Після порушення провадження у справі, а саме 21.07.2017, Відповідачем сплачено частину боргу в розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою. У звязку з частковою сплатою заборгованості Позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу за Договором № 3005/1.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Консорціум «Енергомашекологія» перед ТОВ «Еліз» становить 21 000,00 грн.

Крім того, Позивачем надано відповідачеві послуги з проведення ремонтних робіт АТФИ 80-400 на суму 44 000,00 грн., що підтверджується Актом надання послуг № 600 від 08.07.2017.

Для оплати наданих послуг Позивачем виставлено рахунок № 790 від 08.07.2016 на суму 44 000,00 грн.

Відповідно до банківської виписки, Відповідачем 22.07.2016 частково оплачено надані послуги на суму 40 000,00 грн.

Таким чином розмір заборгованості становить 4000,00 грн.

Претензією № 44 від 17.02.2017 Позивачем запропоновано Відповідачеві сплатити заборгованість в розмірі у сумі 4000,00 грн. для запобігання звернення до суду та понесення Відповідачем додаткових витрат.

Претензія відповідачем залишена без розгляду.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Еліз» в частині стягнення з ТОВ «Консорціум «Енергомашекологія» 21 000,00 грн. заборгованості за Договором № 3005/1 від 29.07.2016 та 4000,00 грн. заборгованості по Акту № 600 від 08.07.2016 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на порушення строку виконання Відповідачем зобовязань за Договором, просить стягнути з останнього на свою користь за порушення строків оплати по Договору №3005/1 3% річних в сумі 813,37 грн. та 4576,00 грн. інфляційних втрат, а також за порушення строків оплати по Акту № 600 від 08.07.2016 3% річних в розмірі 153,25 грн. та 448,00 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що розрахунки виконано вірно та стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає: за порушення строків оплати Договору № 3005/1 3% річних в розмірі 813,37 грн. та 4576,00 грн. інфляційних втрат, а також за порушення строків оплати по Акту № 600 від 08.07.2016 - 3% річних в розмірі 153,25 грн. та 448,00 грн. інфляційних втрат.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні та правом надання відзиву на позов не скористався.

За викладених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еліз» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консорціум «Енергомашекологія» про стягнення коштів підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еліз» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консорціум «Енергомашекологія» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Консорціум «Енергомашекологія» (69035, м. Запоріжжя, пров. Камяний,, буд. 8, оф. 11/1, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еліз» (69063, м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, б. 9, ) 21 000 (двадцять одну тисячу) грн. 00 грн. основного боргу згідно угоди №3005/1 від 29.07.2016р., 813 (вісімсот тринадцять) грн. 37 грн. 3% річних, 4 576 (чотири тисячі пятсот сімдесят шість) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. основної заборгованості за ремонті роботи згідно Акту №600 від 08.07.2016р., 153 (сто пятдесят три) грн. 25 коп. 3% річних, 448 (чотириста сорок вісім) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України - 04 серпня 2017 року.

Суддя І.С. Горохов