ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 серпня 2017 року Справа № 24/5005/14436/2011
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Куровського С.В.,
Панової І.Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі №24/5005/14436/2011 Господарського суду Дніпропетровської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Добробут" про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон Україна", -

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі №24/5005/14436/2011 не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів встановила, що вона подана на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі №24/5005/14436/2011 зі значним пропуском встановленого процесуального строку для її подання, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, у якому скарга направлена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду - 25.05.2017.

Касаційна скарга містить заяву про відновлення пропущеного процесуального строку для її подання, яка мотивована тим, що юридична служба Державної інноваційної фінансово-кредитної установи була розформована, а юридичний супровід здійснювала юридична компанія, яка неналежно виконувала взяті на себе зобов'язання. Зі зміною керівника Державної інноваційної фінансово-кредитної установи 17.06.2016 створено юридичний департамент в установі та належним чином прийняті і розподілені поточні справи.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи зі змісту згаданої статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Враховуючи, що Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, оцінивши доводи та обставини, що наведені на обґрунтування заяви про відновлення строку, колегія суддів прийшла до висновку щодо неповажності причин його пропуску, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної заявником постанови суду апеляційної інстанції від 08.12.2015 отримана ним 22.12.2015, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 103, том 14).

Проте касаційна скарга подана заявником більше ніж через півтора року після прийняття оскаржуваної постанови, тобто зі значним пропуском встановленого процесуального строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що заява заявника касаційної скарги не підлягає задоволенню, оскільки не містить будь-яких дійсно поважних (в розумінні ст.53 ГПК України) причин для відновлення строку подання касаційної скарги, а можливість вчасного подання касаційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

У зв'язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 53, 86, 110, 111, п. 5 ст. 1113, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Державній інноваційній фінансово-кредитній установі в задоволенні заяви про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі №24/5005/14436/2011.

Касаційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 у справі №24/5005/14436/2011 повернути скаржнику.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Куровський С.В.
Панова І.Ю.