ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р.Справа № 922/1728/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Масаловій І.А.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Антар 2", с.Червоне Первомайського району Харківської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Господар", с.Картамиш Первомайського району Харківської області,
про стягнення 108650,87 грн.
за участю представників:

позивача - Микитенко О.М. (довіреність б/н від 03.04.2017р.);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Антар 2", с.Червоне Первомайського району Харківської області, звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий Господар", с.Картамиш Первомайського району Харківської області, основного боргу за Договором про надання послуг № 2/10 від 01.10.2014р. в розмірі 59849,39 грн.; індексу інфляції в розмірі 44256,21 грн. та 3% річних у розмірі 4545,27 грн. Судовий збір у розмірі 1629,76 грн. позивач просить покласти на відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився; витребувані судом документи не надав; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.10.2014р. між Приватним підприємством "Антар 2" (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" (відповідачем) було укладено Договір про надання послуг № 2/10, згідно з умовами якого позивач, як виконавець, зобовязався за заявкою відповідача, як замовника, надати послуги зі збирання соняшника на земельних площах відповідача у кількості 97,00 га.

Відповідно до п. 2.1. Договору, за надані послуги відповідач зобов'язується сплатити за ціною за 1 га, згідно рахунку-фактури на оплату, за фактично виконані обсяги на підставі акту наданих послуг.

Згідно п. 2.2. Договору, ціна послуг складає 617,00 грн. за 1 га, в т.ч. ПДВ.

Як свідчать матеріали справи, позивачем у встановлений строк, у повному обсязі та у відповідності до Договору були надані послуги відповідачу на підставі його заявок, про що було складено та підписано обома сторонами акт приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2014р. № 1/10.

За результатами наданих послуг, їх фактична вартість, зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг, становить 59849,39 грн. (в т.ч. ГІДВ 9974,90 грн.).

Відповідно до п. 2.4. Договору, розрахунок за надані послуги проводиться шляхом попередньої оплати або протягом семи банківських днів, з дати підписання акту виконаних послуг шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок готівкою в касу підприємства.

Таким чином, на підставі вимог зазначеного пункту Договору, відповідач повинен був оплатити надані послуги протягом 7 (семи) банківських днів з дня підписання актів наданих послуг, проте своїх зобовязань за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмурі 59849,39 грн.

У зв'язку із невиконанням відповідачем свого обов'язку з оплати фактично наданих послуг, позивачем, з урахуванням положень п. 3.2. Договору та вимог чинного законодавства, було вжито заходи, спрямовані на досудове врегулювання господарського спору шляхом направлення на адресу відповідача претензії від 01.12.2016р. № 22 "Про стягнення заборгованості за договором", у якій позивач просив відповідача у строк до 30.12.2016р. перерахувати суму основного боргу за Договором, що станом на день направлення претензії становила 59849 грн. 39 коп.

У відповідь на претензію відповідач надіслав на адресу позивача лист від 24.12.2016р. № 146, в якому зобов'язався розглянути претензію у строк, встановлений ст. 222 ГК України (один місяць) та повідомити про результати розгляду позивача. Проте, відповіді на претензію позивача у визначений строк не надав; оплату за надані послуги не здійснив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов"язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов"язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 4545,27 грн. - 3% річних та 44256,21 грн. інфляційних втрат законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 108650,87 грн., у тому числі: 59849,39 грн. основного боргу, 4545,27 грн. - 3% річних та 44256,21 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного підприємства "Антар 2" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" (64144, Харківська область, Первомайський район, с.Картамиш, вул.Щаслива (колишня Октябрьська), буд. 39; р/р у ПАТ "Мегабанк", МФО 351629; ) на користь Приватного підприємства "Антар 2" (64132, Харківська область, Первомайський район, с.Червоне, вул.Польова, буд. 1-А; р/р 99 у ХОД "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ, МФО 380805; ) - 59849,39 грн. основного боргу; 44256,21 грн. інфляційних втрат; 4545,27 грн. - 3% річних; 1629,76 грн. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.07.2017 р.

Суддя Н.М. Кухар