ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову

24.07.17р. Справа № 904/6615/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (м. Волноваха)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Плюс" (м. Дніпро)

за участю у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором поставки природного газу № 386(16) від 07.11.2016 у загальному розмірі 214 235 грн. 87 коп. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 24.07.2017)

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність № 1 від 16.06.2017)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: ОСОБА_2 - головний юрисконсульт (довіреність № 007.1Др-160-0617

від 14.06.2017)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АС" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, в якій, на момент звернення з нею до суду, просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Плюс" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки природного газу № 386(16) від 07.11.2016 у загальному розмірі 211 640 грн. 34 коп.

Ціна позову, на момент звернення з ним до суду, складалася з наступних сум:

- 197 874 грн. 93 коп. - основний борг;

- 8 760 грн. 62 коп. - пеня;

- 1 780 грн. 87 коп. - інфляційні втрати;

- 1 008 грн. 34 коп. - 3% річних;

- 2 215 грн. 58 коп. - витрати понесені позивачем у зв'язку із примусовим відключенням від системи газопостачання.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором поставки природного газу № 386(16) від 07.11.2016 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем в березні 2017 року природного газу та, відповідно, наявністю боргу у сумі 197 874 грн. 93 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі пункту 7.1. договору та статті 231 Господарського кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 06.04.2017 по 06.06.2017 в сумі 8 760 грн. 62 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період за квітень 2017 року у сумі 1 780 грн. 87 коп. та 3% річних за період прострочення з 06.04.2017 по 06.06.2017 у сумі 1 008 грн. 34 коп. Також, у відповідності до пункту 7.5. договору позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, понесені позивачем у зв'язку із примусовим відключенням від системи газопостачання у сумі 2 215 грн. 58 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2017 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 03.07.2017.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх.суду 35087/17 від 20.06.2017), в якій він просив суд накласти арешт на кошти у розмірі стягнення боргу за поставлений природний газ, пені, інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 209 424 грн. 76 коп., витрати понесені позивачем у зв'язку із примусовим відключення від системи газопостачання в розмірі 2 215 грн. 58 коп. та судового збору у розмірі 3 174 грн. 60 коп., які обліковуються на розрахунковому рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан Плюс" № 579 та розрахунковому рахунку № 5500. Вказана заява обґрунтована систематичним порушенням відповідачем умов спірного договору, а також фактом недобросовісної поведінки ТОВ "Титан Плюс" у вигляді укладення нового договору поставки природного газу із новим постачальником газу - ТОВ "Енергетична нафтогазова компанія" в березні 2017 року, що є порушенням пункту 18 розділу ІІ Правил постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015. Також, позивач зазначав, що згідно із відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань статутний фонд ТОВ "Титан Плюс" становить 20 500 грн., та вказана сума є значно меншою від суми заявлених позовних вимог. Також, у вказаному реєстрі міститься інформація про відкриті виконавчі провадження щодо ТОВ "Титан Плюс", а саме: від 21.04.2014 та від 14.06.2016. Крім того, на сайті Державної фіскальної служби України міститься розділ "Дізнайся більше про свого бізнес-партнера", який дозволяє з'ясувати про перебування контрагента на обліку в органах, а також наявність у нього податкового боргу. Так, станом на 31.05.2017 платник податків має податковий борг та відповідно до пункту 88.2. статті 88 Податкового кодексу України у органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника. Отже, позивач вважає, що невжиття заходів щодо накладення арешту на грошові суми, що належать ТОВ "Титан Плюс", може утруднити чи зробити неможливим виконанням рішення господарського суду, оскільки майно у вигляді грошової суми, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю на момент виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 03.07.2017 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в межах строків, передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 24.07.2017.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову, суду не надано жодного доказу того, що вказані заходи до забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява позивача ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджена жодним належним доказом.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про вжиття заходів до забезпечення позову.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_3