Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

25 липня 2017 року справа №927/582/17

Позивач: Комунальне підприємство "ЖЕК - 10" Чернігівської міської ради, , вул. Доценко 25 Б, м. Чернігів, 14032

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, АДРЕСА_1, 14000

Предмет спору: про визнання недійсним договору № 122-2016 від 01.12.2016 року

Суддя Фетисова І.А.

Представники сторін:

від позивача: Коленченко О.О. довіреність № 01-12-315 від 30.03.2017

від відповідача: ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги №17/17 від 19.04.2017

Рішення виноситься після оголошеної у судовому засіданні 05.07.2017 перерви, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України

Позивачем подано позов про визнання недійсним договору №122-2016 на виконання робіт з капітального ремонту внутрішньо квартирних проїздів від 01.12.2016 укладеного між Комунальним підприємством "ЖЕК-10" Чернігівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Ухвалою суду від 16.06.2017 було порушено провадження у справі та призначено розгляд на 26.06.2017.

Ухвалою суду від 26.06.2017 було відкладено розгляд справи на 05.07.2017.

У судове засідання від 05.07.2017 з'явилися уповноважені представники сторін.

У судовому засіданні представником позивача було надано письмові пояснення по суті спору, а саме щодо неможливості надання оригіналів витребуваних судом документів та підстав визнання договору №122-2016 від 01.12.2016 недійсним з урахуванням приписів ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України.

До вказаних письмових пояснень позивачем було додано копію ухвали Деснянського районного суду від 23.02.2017, копію протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 14.03.2017 разом з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, копію договірної ціни на виконання робіт за договором №122-2016 від 01.12.2016.

Вказані письмові пояснення судом разом з додатками судом прийнято та залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні представником відповідача було подано відзив на позов від 05.07.2017 разом з додатками: копією додаткової угоди до договору №127-2016 від 22.06.2017 та копією витягу з розпорядження Чернігівської міської ради №104-ркт від 03.05.2017.

Поданий представником відповідача відзив на позов разом з доданими до нього документами судом прийнято та залучено до матеріалів справи.

Окрім того, представником відповідача було подано клопотання б/н від 05.07.2017 про залучення до матеріалів справи договору про надання правової допомоги №17/17 від 19.04.2017 та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Вказане клопотання судом задоволено, зазначені документи залучено до матеріалів справи.

Представник позивача виклав позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у позові повністю.

На запитання суду щодо зазначення у поданій додатковій угоді іншого договору, ніж той, що визнається позивачем у даній справі недійсним, представники сторін повідомили суд, що зазначення такого номеру є технічною опискою, однак сама додаткова угода за своїм змістом повністю відповідає договору у даній справі, а саме №122-16 від 01.12.2016.

З урахуванням наданих вище пояснень, представники сторін заявили усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для підготовки та надання суду відповідних письмових пояснень.

Таке клопотання судом задоволено та оголошено перерву у судовому засіданні до 25.07.2017 о 09:30.

У судове засідання від 25.07.2017 з'явилися уповноважені представники сторін.

Сторонами надані письмові пояснення, якими зазначено про помилкове зазначення в назві додаткової угоди від 22.06.2017 року номеру договору №127-2016 замість вірного №122-2016.

Представником позивача було підтримано у повному обсязі викладені у минулому судовому зсіданні позовні вимоги.

Представником відповідача було підтримано у повному обсязі викладені у минулому судовому засіданні заперечення на позов.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

01.12.2016 р. між сторонами був укладений договір № 122-2016 на виконання робіт з капітального ремонту внутрішньо квартальних проїздів (надалі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник (Позивач) доручає Підряднику (Відповідачу) і зобов'язався прийняти та оплатити виконання робіт з капітального ремонту внутрішньобудинкового проїзду з адресою: АДРЕСА_2 у рамках програми покращення покриття доріг та проїздів у житловій забудові м Чернігова на 2012-2016 роки, що здійснюється у 2016 році (ДК 021:2015 (CPV) - 45233000-9 "Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг"), у кількості 561 (п'ятсот шістдесят один) метр квадратний, згідно з вимогами діючих нормативно - правових актів, а Підрядник (відповідач) зобов'язувався на свій власний ризик з власних матеріалів виконати роботи, доручені йому Замовником (позивачем).

Таким чином, між сторонами у справі склались цивільні правовідносини щодо зобов'язань підряду.

Згідно п. 1.2. Договору роботи по капітальному ремонту виконуються Підрядником згідно кошторисної документації, складеної Замовником на підставі Дефектних актів, затверджених Замовником в межах цін цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору Підрядник повинен приступити до виконання робіт по капітальному ремонту не пізніше ніж через 3 дні після підписання цього договору.

Згідно п. 2.3. Договору перегляд термінів виконання робіт по капітальному ремонту оформлюється Додатковою угодою.

Окрім того, пунктами 3.1., 3.2. Договору визначено, що Договірна ціна є твердою. Договірна ціна робіт по капітальному ремонту, що доручається Підряднику по цьому Договору визначається кошторисною документацією і складає 280742,89 грн. (двісті вісімдесят тисяч сімсот сорок дві грн. 89 коп.) без ПДВ.

Згідно п. 12.1., 12.2. Договору Підрядник гарантує якість та можливість експлуатації об'єкта відповідно до умов затвердженої кошторисної документації; гарантійний термін становить шістдесят календарних місяців. Перебіг гарантійного терміну експлуатації об'єкта розпочинається з дати прийняття об'єкта і продовжується на строк, впродовж якого об'єкт не міг експлуатуватися внаслідок недоліків, відповідальність за які несе Підрядник.

Відповідно пунктів 13.1, 13.2. Договору строком дії Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до Договору. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

25.10.2016 р. між сторонами було складено дефектний акт на капітальний ремонт внутрішньо будинкового проїзду за адресою вул. Захисників України №9а у м. Чернігові (у рамках програми покращення покриття доріг та проїздів у житловій забудові міста на 2012-2016 роки), згідно якого сторони погодили об'єми робіт, необхідні для виконання відповідачем за вищевказаною адресою.

31.10.2016 р. позивач отримав від відповідача лист від 28.10.2016 р., яким останній повідомив про те, що він приступає до виконання підрядних робіт, при умові гарантування з боку позивача укладення в подальшому договорів на виконання робіт з капітального ремонту внутрішньо квартальних проїздів за вказаними адресами та оплати за виконані роботи.

Окрім того, листом від 09.12.2016 р., який отримано позивачем 12.12.2016 р. вх..№01.11-892/1, відповідачем направлено позивачу, зокрема, акт приймання - передачі №1 за грудень 2016 року форми КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3 за грудень 2016 року щодо виконання відповідачем в листопаді 2016 року робіт з капітального ремонту внутрішньо квартальних проїздів за адресою АДРЕСА_2.

Виконання та об'єм вказаних робіт з капітального ремонту сторонами не заперечується та визнається повністю.

В свою чергу, відповідно до платіжного доручення №305 від 13.12.2016 позивачем було сплачено відповідачу 280742,99 грн. вартість виконаних робіт з капітального ремонту внутрішньо квартальних проїздів за адресою АДРЕСА_2.

Факти оплати та відповідність вартості виконаних робіт до умов Договору та кошторису сторонами не заперечується та визнається у повному обсязі.

Натомість позивач просить визнати оспорюваний договір недійсним посилаючись на те, що фактично роботи відповідачем були виконані до моменту укладення спірного договору, строк дії якого сторони визначили з 01.12.2016 р. по 31.12.2016 р., і тому позивач вважає, що вказаний договір має бути визнаний недійсним на підставі ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України, у зв'язку з недотриманням сторонами вимог ч.5 ст.203 Цивільного кодексу України при укладанні оспорюваного договору щодо нерозповсюдження строку його дії на правовідносини, що існували між сторонами до його укладення. Відповідно і документи, які складені сторонами на виконання договору є такими, що складені з порушенням умов договору, оскільки роботи відповідачем виконувались в листопаді 2016 р., акт ф-КБ-2в та довідка ф.КБ-3 складені в грудні 2016 р. При цьому, документів, підтверджуючих виконання робіт в листопаді 2016 р. позивач не надав як до позовної заяви, так і на вимогу суду. Крім того, в судовому засіданні представник позивача зазначив, що акта виконаних робіт за листопад 2016 р. не існує, оскільки виконання робіт проведено в листопаді, а прийняття та закінчення робіт по спірному договору фактично відбулося в грудні 2016 р., про що 09.12.2016 р. складений відповідний акт приймання виконаних робіт.

В свою чергу, відповідачем у запереченнях на позовну заяву зазначено, що роботи за оспорюваним договором дійсно було виконано до моменту укладення спірного договору, а саме у листопаді 2016 року. Строк дії оспорюваного договору визначений п. 13.1. та 13.2. жодним чином не міг вичерпати свою дію 31.12.2016, оскільки відповідно до п. 12.1. даного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо гарантійного терміну виконаних робіт строком 60 (шістдесят) місяців, а тому оспорюваний договір продовжує діяти і на даний час, так як гарантійний термін щодо якості виконаних робіт не закінчився. Окрім того відповідачем у поданих запереченнях зазначено, що між сторонами було укладено додаткову угоду, якою було усунуто усі порушення на які посилається позивач, а також надано засвідчену копію такої угоди суду.

Так, 22.06.2017 сторонами було укладено Додаткову угоду до договору №122-2016 на виконання робіт з капітального ремонту внутрішньо квартальних проїздів від 01.12.2016 (надалі - Додаткова угода).

Як вбачається з текстового змісту додаткової угоди, а саме назві міститься номер договору №127-2016.

Відповідно до п. 1.1 Додаткової угоди п. 1.2. Договору викладено у наступній редакції: "1.2. Роботи по капітальному ремонту виконуються Підрядником на підставі Дефектних актів та повинні відповідати складеній Замовником кошторисній документації в межах ціни цього Договору".

Згідно п. 1.2. Додаткової угоди п. 2.1 Договору - виключити.

Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди у зв'язку з виключенням п. 1.2. Договору, п. 2.2. Договору вважати п. 2.1., а п. 2.3. Договору вважати п. 2.2.

Згідно п. 1.4. Додаткової угоди з урахуванням п. 12.1. та п. 12.2. щодо надання гарантійного терміну протягом 60 календарних місяців, доповнити Договір п. 13.2. такого змісту: "13.2 умови даного Договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 25 жовтня 2016 року.".

Згідно п. 1.5. Додаткової угоди у зв'язку з включенням пункту 13.2 Договору, пункт 13.2. Договору вважати п.13.3.

Відповідно до п. 1.6. Додаткової угоди у зв'язку з включенням п. 13.2. Договору, п. 13.2. Договору вважати п. 13.3.

Згідно п. 1.6. Додаткової угоди п. 13.3. Договору викласти у наступній редакції: "Даний договір діє до закінчення гарантійного терміну передбаченого п. 12.1. та 12.2. Договору.".

При цьому, відповідно до письмових пояснень сторін, наданих в судове засідання 25.07.2017 року, позивачем та відповідачем не заперечується факт помилковості зазначення в додатковій угоді номеру договору №127-2016 замість вірного номеру №122-2016, що вбачається в тому числі й з тексту додаткової угоди, а саме п.2, в якому зазначено що додаткова угода є невід'ємною частиною договору №122-2016.

Факт укладення додаткової угоди сторонами не оспорюється та визнається.

Відповідно до п. 2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" у процесі вирішення спору сторони можуть самі усунути у встановленому порядку порушення, які тягнуть за собою визнання правочину недійсним, зокрема, шляхом: вчинення нового правочину; погодження правочину з відповідним державним органом, якщо це необхідно було для даного правочину, а таке погодження не було раніше здійснено тощо. Сторони також не позбавлені права вчинити правочин про внесення змін до правочину з метою приведення його у відповідність із законом (крім зміни ціни в договорі після його виконання, оскільки згідно з частиною третьою статті 632 ЦК України така зміна не допускається). Якщо згаданий правочин (про внесення змін) не суперечить вимогам закону, господарський суд приймає судове рішення, виходячи з його умов. При цьому господарським судам необхідно мати на увазі, що законом не передбачено заборони стосовно надання правочинові, - в тому числі про внесення змін до іншого правочину, - за згодою сторін зворотної дії в часі.

Можливість укладення додаткової угоди такого змісту не суперечить вимогам чинного законодавства.

Отже вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Статтею 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Виходячи зі змісту п.1.1 договору наслідками виконання сторонами своїх зобов'язань є проведення капітального ремонту внутрішньобудинкового проїзду та їх оплата, що й є за своєю суттю реальним наслідком укладеного договору на момент закінчення строку його дії. Таким чином, приписи ч.5 ст.203 ЦК України сторонами було дотримано.

При цьому, сторонами не оспорюється та визнається факт повноважень осіб якими підписано договір, воля, форма правочину, що передбачено частинами 1-4 ст.203 ЦК України.

Договір № 122-2016 та додаткова угода до нього укладено в письмовій формі, скріплено підписами уповноважених осіб та печатками сторін, зміст договору не протирічить цивільному та господарському кодексам України, актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, що відповідає вимогам ст.203 Цивільного кодексу України.

Договірна ціна за пунктом 3.2. договору відповідає кошторису, вартості виконаних та прийнятих робіт за актом № 1 форми КБ - 2в за грудень 2016 р., підписаним сторонами 09.12.2016 р. та довідкою ф.КБ-3 за грудень 2016 р., підписаною сторонами 09.12.2016 р.

Зазначені акт № 1 форми КБ - 2в за грудень 2016 та довідка ф.КБ-3 за грудень 2016р., якими зафіксовано виконання відповідачем робіт в листопаді 2016 року та прийняття робіт позивачем в грудні 2016 року не протирічать змісту правовідносин сторін по договору №122-2016 та додатку до нього та підтверджують реальне настання наслідків укладеного правочину.

Платіжним дорученням № 305 від 13.12.2016 р. позивачем було здійснено на користь відповідача оплату в розмірі 280742,89 грн. згідно умов договору № 122-2016 від 01.12.2016 р.

Отже, договір фактично виконано обома сторонами в повному обсязі.

Таким чином, виконання робіт в період з листопада по 09 грудня 2016 р., з врахуванням акту прийняття виконаних робіт від 09.12.2016 р. та умов додаткової угоди від 22.06.2017 р. до спірного договору, не протирічить умовам договору, чинному законодавству та вимогам ст.631 ЦК України, а посилання позивача на недійсність договору як такого, що не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Згідно з ст.4-3, 33, 34, 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В свою чергу позивачем не доведено суду підстав визнання договору № 122-2016 від 01.12.2016 на виконання робіт з капітального ремонту внутрішньо квартальних проїздів недійсним, а тому суд приходить до висновку в задоволені позову відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 1, 4-2, 22, 33, 34, 43, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 25.07.2017 р.

Суддя І.А. Фетисова