КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Справа№ 13/110-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Скрипки І.М.

при секретарі Даниленко Т.О.

за участю представників:

від позивача(апелянт 1): Яковенко П.А. - представник по довіреності №260/16 від 27.12.2016р.

від відповідача (апелянт 2): Мамаєв Д.Ю. - представник по довіреності № б/н від 27.03.2017р.

розглянувши апеляційні скарги Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.05.2017р.

у справі № 13/110-11 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню

у справі № 13/110-11

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України",

до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"

про стягнення 2886858,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.05.2017р. у справі №13/110-11 заяву КП "Управління житлово-комунального господарства", з урахуванням уточнення, про визнання наказів господарського суду Київської області від 10.01.2012 та від 15.06.2012 по справі № 13/110-11 такими, що частково не підлягають виконанню, задоволено частково.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Дочірня компанія "Газ України" НАК "Нафтогаз України", звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 25.05.2017р. у справі № 13/110-11, в задоволенні заяви КП "Управління житлово-комунального господарства" про визнання наказу таким, що частково не підлягає виконанню відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Так в своїй апеляційній скарзі скаржник зазначив, що сума основного боргу 2125774,94 грн. не підпадає під дію вказаного Закону, оскільки основна заборгованість виникла після 01.01.2010; щодо фінансових санкцій ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" вказує, що відповідно до вищенаведених Закону і Постанови необхідно існування судового рішення станом на дату набрання чинності Законом, а також що Кредитор теж повинен був створити відповідну комісію і списати вказану заборгованість та звірити з Боржником взаєморозрахунки, чого між сторонами у даній справі зроблено не було.

Як вказує ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", враховуючи, що рішення господарського суду Київської області у даній справі набрало законної сили лише 01.11.2011, відповідно заборгованість за рішенням суду у даній справі не підлягає списанню, оскільки станом на 04.06.2011 (дата набрання чинності Законом), вказана заборгованість в бухгалтерському обліку суб'єктів списання не була відображена.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2017р. апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Також, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 25.05.2017р. у справі №13/110-11 в частині відмови у задоволенні визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме в частині нарахованих 164090,27 грн. пені.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірної ухвали.

Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 08.06.2017р. апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів Гончарова С.А., Станіка С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.06.2017р. у складі колегії суддів: головуючий суддя Куксов В.В., судді Гончаров С.А., Станік С.Р. прийнято апеляційні скарги до свого провадження та об'єднано в одне апеляційне провадження у справі № 13/110-11 та призначено розгляд апеляційних скарг на 14.06.2017р.

13.06.2017р. через відділ документообігу Київського апеляційного господарського суду від представника позивача (стягувача) надійшли доповнення до апеляційної скарги та клопотання про відкладення і продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2017р. розгляд апеляційних скарг Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" відкладено до 12.07.2017р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2017р. апеляційні скарги Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Куксова В.В., суддів: Гончарова С.А., Скрипки І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2017р. апеляційні скарги Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України", та Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" прийняті до провадження у визначеному складі суддів.

12.07. 2017 р. у судовому засіданні оголошено перерву у розгляду справи до 26.07.2017р.

У судове засідання яке відбулось 26.07.2017р. представник позивача (стягувача) з'явився, підтримав вимоги викладені в своїй апеляційній скарзі, проти задоволення апеляційної скарги відповідача (боржника) заперечив в повному обсязі.

У судове засідання 26.07.2017р. представник відповідача (боржника) з'явився, підтримав вимоги викладені в своїй апеляційній скарзі, проти задоволення апеляційної скарги позивача (стягувача) заперечив в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, рішенням господарського суду Київської області від 08.08.2011 у справі № 13/110-11 позов задоволено частково; вирішено стягнути з КП "Управління житлово-комунального господарства" на користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 2125774,94 грн. основного боргу, 433852,73 грн. інфляційних збитків, 164090,27 грн. 3% річних, 25500,00 грн. державного мита та 222,66 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в частині стягнення 163140,47 грн. пені відмовлено.

10.01.2012 на виконання рішення господарського суду Київської області від 08.08.2011 судом видано наказ № 13/110-11.

Постановами Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2011 та Вищого господарського суду України від 29.12.2011 вказане рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 27.04.2012 постанову Вищого господарського суду України скасовано в частині залишення без змін судових актів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у задоволенні вимог стосовно стягнення пені, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2012 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2011 та рішення господарського суду Київської області від 08.08.2011 в частині вимог про стягнення 163140,47 грн. пені скасовано та прийнято в цій частині нове рішення про задоволення даних вимог; постановлено стягнути з Відповідача на користь Позивача 163140,47 грн. пені, 13,34 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 815,70 грн. державного мита за перегляд справи судом апеляційної інстанції, 1631,40 грн. судового збору за перегляд справи судом касаційної інстанції та 1631,40 грн. судового збору за перегляд справи Верховним Судом України.

15.06.2012 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2012 судом видано наказ № 13/110-11.

19.04.2017 до місцевого господарського суду надійшла заява КП "Управління житлово-комунального господарства" б/№ від 19.04.2017 (вх. № 8271/17) про визнання судового наказу таким, що частково не підлягає виконанню, з тих підстав, що ним було списано заборгованість в порядку, передбаченому Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Заявник просить суд визнати судовий наказ господарського суду Київської області № 13/110-11 таким, що частково не підлягає виконанню, а саме в частині основної заборгованості 2125774,94 грн., 163140,47 грн. пені, 433852,73 грн. інфляційних збитків та 164090,27 грн. 3% річних з моменту затвердження протоколу.

Згідно уточненої заяви Заявник просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню накази господарського суду Київської області по справі № 13/110-11, видані на підставі рішення суду від 08.08.2011 в частині 2125774,94 грн. основної заборгованості, 433852,73 грн. інфляційних збитків та 164090,27 грн. 3% річних; а також на підставі постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2012 в частині 163140,47 грн. пені.

На виконання вимог наведеного вище Закону та Постанови КМУ № 894 від 08.08.2011, КП "Управління житлово-комунального господарства" було створено комісію по списанню заборгованості за спожитий природний газ згідно з наказом від 05.09.2011 № 374. Протокол засідання комісії було затверджено директором Боржника 08.09.2011.

Згідно вказаного протоколу було вирішено провести списання заборгованості, у тому числі: згідно з договором № 06/09-754-БО-17 від 29.09.2009 в сумі 2886858,41 грн. та нараховані фінансові санкції за зазначеним договором.

Дана сума 2886858,41 грн. включає в себе: 2125774,94 грн. основної заборгованості, 433852,73 грн. інфляційних збитків, 164090,27 грн. 3% річних, а також 163140,47 грн. пені.

Як зазначає Заявник, виходячи з вищенаведеного накази господарського суду Київської області по справі № 13/110-11 від 10.01.2012 та від 15.06.2012 відповідно до вимог ч. 4 ст. 117 ГПК України слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Згідно ст. 1 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Тобто, дія зазначеного Закону поширюється на КП "Управління житлово-комунального господарства", на Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства, зокрема - ДК "Газ України".

Списання заборгованості відповідно до цього Закону здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 "Про затвердження Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" встановлено, що для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

Протоколом № 2 засідання комісії з питань списання заборгованості за спожитий природний газ та штрафні та фінансові санкції, затвердженого 08.09.2011, КП "Управління житлово-комунального господарства" було вирішено провести списання заборгованості, у тому числі: згідно з договором № 06/09-754-БО-17 від 29.09.2009 в сумі 2886858,41 грн. та нараховані фінансові санкції за зазначеним договором, а саме 2125774,94 грн. основної заборгованості, 433852,73 грн. інфляційних збитків, 164090,27 грн. 3% річних, 163140,47 грн. пені.

Пунктом 8 Порядку списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженого Постановою КМУ за № 894 від 08.08.2011, передбачено, що учасники процедури списання подають протягом 10 днів після затвердження зазначеного в пункті 6 цього Порядку протоколу, але не пізніше 31.12.2011 кредиторам інформацію про суми списаної заборгованості (основної суми заборгованості, пені, штрафних та фінансових санкцій) в розрізі договорів щодо постачання природного газу, а також видів заборгованості.

Про списання зазначеної заборгованості, інфляційних втрат, 3% річних та пені Боржник повідомив Стягувача листом № 01-04-27/1500 від 13.09.2011, отриманим Стягувачем за вх. № 13231/2 від 14.09.2011.

Відповідно до п.п. 2.1.1. п. 2.1. Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" визначено, що на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню: заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та її дочірніх підприємств ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз", що обліковувалася станом на 1 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Виходячи з вищевикладеного вбачається, що списанню підлягає заборгованість, яка існувала станом на 01.01.2010, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, тобто станом на 04.06.2011.

Рішенням господарського суду Київської області від 08.08.2011 у справі №13/110-11 встановлено, що між сторонами у справі було укладено договір № 06/09-754-БО-17 від 29.09.2009 поставки природного газу для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання, на виконання умов якого Позивач поставив Відповідачу, а останній прийняв протягом жовтня-грудня 2009 та січня-вересня 2010 природний газ на загальну суму 12191159,31 грн., що підтверджується актами передачі-приймання природного газу від 31.10.2009 на суму 410411,68 грн., від 30.11.2009 на суму 1462556,81 грн., від 31.12.2009 на суму 2321921,57 грн., від 31.01.2010 на суму 3158444,34 грн., від 28.02.2010 на суму 2080508,02 грн., від 31.03.2010 на суму 1786155,37 грн., від 30.04.2010 на суму 653252,68 грн., від 31.05.2010 на суму 67818,74 грн., від 30.06.2010 на суму 69618,12 грн., від 31.07.2010 на суму 23763,92 грн., від 31.08.2010 на суму 40636,01 грн. та від 30.09.2010 на суму 116072,05 грн.

Проте, Відповідач в порушення своїх договірних зобов'язань за поставлений природний газ в строки встановлені договором в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 2125774,94 грн. - різниця між перерахованими коштами та загальною вартістю поставленого природного газу.

Згідно п. 6.3. Договору № 06/09-754-БО-17 від 29.09.2009 вбачається, що за наявності заборгованості у покупця за цим договором постачальник зараховує кошти, що надійшли від покупця як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди за цим договором, незалежно від зазначеного у платіжному дорученні призначення платежу.

Отже, заборгованість у сумі 2125774,94 грн. виникла за актами передачі-приймання природного газу від 31.03.2010 на суму 1786155,37 грн. (частково), від 30.04.2010 на суму 653252,68 грн., від 31.05.2010 на суму 67818,74 грн., від 30.06.2010 на суму 69618,12 грн., від 31.07.2010 на суму 23763,92 грн., від 31.08.2010 на суму 40636,01 грн. та від 30.09.2010 на суму 116072,05 грн.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що оскільки вказана заборгованість виникла після 01.01.2010, то місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність у Боржника правових підстав для списання вказаної заборгованості на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Тому заява про визнання наказу № 13/110-11 від 10.01.2012 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості у сумі 2125774,94 грн. основного боргу не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2.1., 2.2. ст. 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" визначено, що на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню: заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що списанню підлягає заборгованість з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), яка нарахована Відповідачу на заборгованість за природний газ, отриманий в жовтні-грудні 2009 та січні-вересні 2010, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом, тобто станом на 04.06.2011.

В рішенні господарського суду Київської області від 08.08.2011 у справі №13/110-11 вказано, що стягнуті ним 433852,73 грн. інфляційних збитків, нараховані Позивачем за період з грудня 2009 по травень 2010, а 164090,27 грн. 3% річних, нараховані за період з 11.12.2009 по 05.07.2011.

Так місцевий господарський суд дійшов вірного висновку стосовно того, що оскільки 3% річних та інфляційні втрати нараховані на заборгованість Відповідача за поставлений природний газ в жовтні-грудні 2009 та січні-вересні 2010, то вони підпадають під заборгованість, списання якої передбачено п.п. 2.1. і 2.2. ст. 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Отже, Боржником правомірно списано заборгованість з інфляційних збитків у сумі 433852,73 грн. та 3% річних у сумі 164090,27 грн. на підставі Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Що стосується тверджень апелянта ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" про необхідність існування судового рішення, яким передбачено стягнення на користь Стягувача пені, штрафу, інфляційних та 3% річних і несплата їх станом на 04.06.2011 та необхідність створення комісій обох підприємств та проведення ними списання заборгованості чи укладення договорів, слід зазначити наступне.

Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" встановлено, що підлягає списанню заборгованість із сплати пені, штрафних санкцій та фінансових санкцій, незалежно від того, чи встановлена вона рішенням суду чи нарахована кредитором, при цьому, списання заборгованості не ставиться в залежність від набрання рішенням суду про стягнення штрафних та фінансових санкцій законної сили до вступу в дію Закону або після. Законом та Порядком списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011, також не встановлено вимоги створення обох комісій для списання заборгованості.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовного того, що затверджений протокол від 08.09.2011 комісії КП "Управління житлово-комунального господарства" є єдиною та достатньою підставою для списання заборгованості.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 15.10.2013 у справі № 3-29гс13.

Враховуючи вищевикладене, та те, що протоколом від 08.09.2011 комісії КП "Управління житлово-комунального господарства" заборгованість з інфляційних збитків у сумі 433852,73 грн. та 3% річних у сумі 164090,27 грн. була списана, то місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви в цій частині.

Що стосується вимог КП "Управління житлово-комунального господарства" у своїй апеляційній скарзі стосовно визнання наказу таким що не підлягає виконанню в частині пені в сумі 163140,47 грн. слід зазначити наступне.

Зазначена сума пені була стягнута з Відповідача на користь Позивача відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 30.05.2012 у справі № 13/110-11, на виконання якої видано наказ від 15.06.2012.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи № 13/110-11, 09.03.2016 до господарського суду Київської області надійшов лист ВДВС Славутицького МУЮ від 03.03.2016 № 782/4 (вх. № 305/16) з доданими постановою від 11.02.2016 ВП №34530469 про закінчення виконавчого провадження та оригіналом наказу від 15.06.2012 № 13/110-11 про стягнення 163140,47 грн. пені.

З вказаної постанови органу ДВС про закінчення виконавчого провадження вбачається, що борг в сумі 163140,47 грн. сплачено згідно платіжного доручення №208 від 04.02.2016.

Отже на даний час наказ господарського суду Київської області від 15.06.2012 № 13/110-11 про стягнення 163140,47 грн. пені є таким, що виконаний Боржником в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та поданих заяв, Боржником не було заявлено вимог щодо стягнення на його користь одержаної Стягувачем за наказом від 15.06.2012 суми в розмірі 163140,47 грн., та враховуючи, що зазначений наказ суду на даний час є виконаним і виконавче провадження за наказом є закінченим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вимоги КП "Управління житлово-комунального господарства" про визнання наказу від 15.06.2012 № 13/110-11 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також, згідно ч. 1 ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виходячи з вищевикладеного, оскільки наказ господарського суду Київської області від 10.01.2012 по справі № 13/110-11 в частині інфляційних збитків у сумі 433852,73 грн. та 3% річних у сумі 164090,27 грн. залишається невиконаним, і вказані суми були правомірно списані Боржником в порядку Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", відповідно до наведених приписів ч. 4 ст. 117 ГПК України колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду стосовно наявності підстав для визнання наказу від 10.01.2012 по справі № 13/110-11 таким, що не підлягає виконанню в частині інфляційних збитків у сумі 433852,73 грн. та 3% річних у сумі 164090,27 грн.

В частині визнання такими, що не підлягають виконанню наказу господарського суду Київської області від 10.01.2012 по справі № 13/110-11 щодо 2125774,94 грн. основного боргу, а також наказу господарського суду Київської області від 15.06.2012 по справі № 13/110-11 щодо 163140,47 грн. пені суд відмовляє.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянтів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 99, 101-106, 117 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" та Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 25.05.2017р. у справі №13/110-11- залишити без змін.

3. Матеріали справи №13/110-11 повернути до Господарського суду Київської області

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

І.М. Скрипка