ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.2017р. Справа №905/3592/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма

«Медбіоком ЛТД», м.Харків

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гранум», м.Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 18200 грн. 00 коп.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Курило Г.Є.

Суддя Чорненька І.К.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-дир.

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувались перерви з 01.02. по 14.02.2017р., з 07.06. по 15.06.2017р.

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Медбіоком ЛТД», м.Харків, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гранум», м.Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 18200,00 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань з оплати вартості отриманого за видатковою накладною №РН-000025 від 14.04.2015р. товару.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 11.01.2017р., проти позовних вимог заперечує, посилаючись на недоведеність позивачем факту постачання продукції - 13 од. Біологіну 10 л. Зокрема, на думку відповідача, з видаткової накладної №РН-000025 від 14.04.2015р. не вбачається, що продукція була отримана уповноваженим представником ТОВ "Гранум" у зв'язку з відмінностями особистого підпису директора ОСОБА_3 на документах. При цьому, як вказує відповідач, підпис отримувача на вказаній видатковій накладній належить невідомій особі, а печатка підприємства, якою цей підпис скріплено, може бути підробною.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Виходячи зі змісту позовної заяви, 14.04.2015р. фактично між сторонами був укладений договір купівлі-продажу №1404-1, згідно з умовами якого позивач зобовязався передати у власність відповідача препарат біоглобін (товар) на умовах поставки товару: FCA, м.Харків, вул.Дмітрієвська, 4, а відповідач зобовязався приймати та оплачувати на умовах даного договору товар у кількості згідно документів на відвантаження.

Як вказує позивач, на підставі домовленості ним було передано представнику відповідача препарат «Біоглобін» на загальну суму 46200,00 грн. згідно видаткових накладних №РН-000025 від 14.04.2015р., №РН-0000013 від 13.03.2015р., вартість якого відповідачем сплачена частково.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати вартості препарату отриманого згідно видаткової накладної №РН-000025 від 14.04.2015р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 18200,00 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві, додаткових поясненнях до відзиву. Зокрема, за твердженням відповідача, договір з позивачем ним не укладався, товар за видатковою накладною №РН-000025 від 14.04.2015р. не отримувався.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача та вважає позовні вимоги такими, що підлягають залишенню без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Як вказувалось вище, в обгрунтування виникнення у відповідача обовязку зі сплати вартості отриманого препарату позивач посилається на договір купівлі-продажу від 14.04.2015р. №1404-1, видаткову накладну №РН-000025 від 14.04.2015р.

Згідно із ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як встановлено, договір №1404-1 від 14.04.2015р., який наданий до матеріалів справи, підписаний лише позивачем, підпису повноважної особи ТОВ «Гранум», печатки останнього даний договір не містить.

За таких обставин, твердження позивача щодо укладання сторонами договору купівлі-продажу не підтверджуються відповідними доказами, а договір №1404-1 від 14.04.2015р. не може бути прийнятий судом в якості доказу виникнення між сторонами відповідних зобовязань з постачання та оплати товару.

Позивачем до справи також додано оригінал видаткової накладної №РН-000025 від 14.04.2015р., згідно якої позивачем було передано, а відповідачем прийнято препарат біоглобін, регулятор росту рослин в тарі 10 л. у кількості 13 од. на суму 18200,00 грн.

В графі «Отримав» даної видаткової накладної від імені ТОВ «Гранум» наявний підпис особи, прізвище, імя та по-батькові, посада якої не зазначені. При цьому, на даному підписі наявна печатка ТОВ «Гранум».

Як вказувалось вище, за твердженням відповідача, підпис отримувача на вказаній видатковій накладній належить невідомій особі, а печатка підприємства, якою цей підпис скріплено, може бути підробною.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

В судовому засіданні 01.02.2017р. на питання суду щодо визначення особи, якій був переданий товар за спірною накладною, позивачем надані пояснення щодо неможливості визначення посади даної особи на імя "Миколай". За таких обставин, враховуючи пояснення сторін по справі, судом запропоновано сторонам надати перелік питань, які мають бути поставлені на вирішення судового експерта та визначити експертну установу, що проводитиме дослідження.

Ухвалою від 14.02.2017р. з метою повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, виходячи з того, що при розгляді справи №905/3592/16 у суду виникли питання щодо встановлення факту підписання видаткової накладної №РН-000025 від 14.04.2015р. та акту звіряння від 30.06.2015р. повноважною особою ТОВ "Гранум", щодо оригінальності кліше печатки ТОВ "Гранум" на вказаних документах, судом призначено комплексну технічну та почеркознавчу експертизу по вказаній справі; проведення експертизи було доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта судом було поставлено наступні питання:

- чи належить підпис, вчинений на видатковій накладній №РН-000025 від 14.04.2015р. та акті звіряння від 30.06.2015р. будь-якому з працівників ТОВ "Гранум" (зокрема, директору, бухгалтеру, агроному товариства).

- чи є оригіналом кліше печатки ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Гранум" на видатковій накладній №РН-000025 від 14.04.2015р. та акті звіряння від 30.06.2015р.

03.04.2017р. до господарського суду Донецької області від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання №275 від 01.03.2017р. про надання додаткових матеріалів для видачі висновку по справі №905/3592/16.

За змістом вищевказаного клопотання експертною установою заявлено про необхідність роз'яснення питань, поставлених на вирішення експерту, а також надання вільних зразків, умовно-вільних зразків та експериментальних зразків підписів та почерку всіх можливих виконавців. Крім цього, експертною установою повідомлено суд про відсутність в Донецькому науково-дослідному інституті судових експертиз судового експерта для проведення технічної експертизи документів.

За таких обставин, ухвалою господарського суду Донецької області від 12.04.2017р. було поновлено провадження по справі, призначено розгляд справи на 20.04.2017р. о 12.30 год.

В судове засідання 20.04.2017р. представник відповідача не з'явився. При цьому, у клопотанні від 19.04.2017р. відповідачем запропоновано суду здійснити відбір зразків підпису ОСОБА_3 у встановленому порядку. Одночасно, позивачем в засіданні суду 20.04.2017р. повідомлено суд про необхідність дослідження зразків підпису та почерку директора, бухгалтера та агронома ТОВ "Гранум", які займали відповідні посади станом на 14.04.2015р.

Ухвалою суду від 20.04.2017р. зобов'язано відповідача надати в судове засідання письмові відомості з визначенням прізвищ, імен та по-батькові осіб, які займали посади директора, бухгалтера/головного бухгалтера та агронома ТОВ "Гранум" станом на 14.04.2015р. (з наданням відповідних підтверджуючих документів); зобов'язано відповідача забезпечити явку в судове засідання осіб, які займали посади директора, бухгалтера/головного бухгалтера та агронома ТОВ "Гранум" станом на 14.04.2015р.

В судовому засіданні 18.05.2017р. був присутній колишній директор ТОВ "Гранум" ОСОБА_3 Проте, за поясненнями позивача, підпис на видатковій накладній та акті звірки розрахунків не може належати ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що товар був отриманий іншою особою. Одночасно, позивачем запропоновано суду направити на дослідження експерту підпис ОСОБА_4, який працював у ТОВ "Гранум".

За таких обставин, 18.05.2017р. судом зобов'язано відповідача забезпечити явку в судове засідання особи, яка займала посаду механіка ТОВ "Гранум" станом на 14.04.2015р. - ОСОБА_4; надати відповідні документи про призначення/звільнення останнього з посади.

Проте, згідно наданих до матеріалів справи виписки з наказу №4-к ТОВ «Гранум» ОСОБА_4 звільнений за власним бажанням з посади головного інженера-механіка з 25.04.2016р. При цьому, за поясненнями позивача, ОСОБА_4, ксерокопія паспорту якого надана до матеріалів справи, не є особою, що отримувала товар за видатковою накладною.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких обставин, враховуючи неможливість проведення судової експертизи по справі, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно ч.1 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Також юридична особа може набувати прав та обов'язків через інститут представництва. Правовідносини представництва виникають відповідно на підставі закону, договору або акту органу юридичної особи (ст.237 Цивільного кодексу України).

Тобто, законодавством визначено, що юридична особа бере участь у цивільному обороті через органи юридичної особи або через представників. При цьому визначальною є підстава, за якою діє суб'єкт - статут чи довіреність.

Як встановлено судом, згідно п.8.9 статуту ТОВ «Гранум» у товаристві за рішенням зборів учасників створюється одноособовий виконавчий орган директор, який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним зборам учасників. Відповідно до п.8.13 статуту директор ТОВ «Гранум» без доручення діє від імені товариства і вирішує питання діяльності товариства в межах та порядку, визначених цим статутом та рішеннями зборів учасників. Станом на період березень-квітень 2015р. директором ТОВ «Гранум» був призначений ОСОБА_3

Згідно п.2.5 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи-підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

За поясненнями відповідача на підприємстві використовується встановлена форма довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Інформація щодо виданих довіреностей фіксується в книзі обліку довіреностей, що ведеться підприємством з 2005р., у тому числі у спірний період березень-квітень 2015р.

Як вбачаться записів за відповідний період часу у наданій до матеріалів справи книзі обліку довіреностей ТОВ «Гранум» не надавало будь-якій особі повноваження на отримання від позивача 13 од. біоглобіну 10 л. у квітні 2015р.

Згідно штатного розкладу ТОВ «Гранум» станом на 2015р. відсутні штатні одиниці бухгалтера та агронома.

З урахуванням вищевикладеного, за висновками суду, всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено факту вчинення повноважним представником відповідача дій, направлених на виникнення відповідних зобовязань з отримання та оплати товару на суму 18200,00 грн.

Враховуючи висновки суду про недоведеність позивачем виникнення обовязку відповідача сплатити суму 18200,64 грн., вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за товар в сумі 18200,00 грн. підлягають залишенню без задоволення за недоведеністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю.

07.06.2017р. до суду надійшло клопотання ТОВ «Гранум» про покладення на позивача понесених відповідачем витрат в сумі 5000,00 грн. на послуги адвоката, а також витрат на відрядження посадової особи ОСОБА_3Ю

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пункт 9 частини 1 статті 1 цього ж Закону зазначає представництво як один із видів адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов'язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов'язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов'язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

03.01.2017р. відповідачем з адвокатом ОСОБА_5 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №803 від 02.04.2002р.) було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого адвокат прийняв на себе доручення щодо захисту прав, представлення інтересів відповідача в господарському суді Донецької області по справі №905/3592/16. Згідно розділу 4 даного договору розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги у справі визначається за домовленістю сторін в розмірі 5000,00 грн.

Як встановлено, інтереси відповідача у справі представляв адвокат ОСОБА_5, який приймав участь у розгляді справи, надавав суду пояснення, був присутній в судових засіданнях.

Платіжним дорученням №1912 від 02.06.2017р. відповідачем було перераховано адвокату гонорар за правову допомогу в сумі 5000,00 грн.

За таких обставин, оскільки всі наявні в матеріалах справи докази свідчать про надання відповідачу адвокатських послуг адвокатом ОСОБА_5, враховуючи підтвердження наявними у справі документами факту отримання відповідачем послуг адвоката у цій справі, стягненню з позивача на користь відповідача підлягають грошові кошти в сумі 5000,00 грн.

Виходячи зі змісту ст.44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Враховуючи визнання судом у відповідній ухвалі обовязковою явку, зокрема, директора ТОВ «Гранум» ОСОБА_3 в судове засідання 18.05.2017р., приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи наказ про відрядження №3 від 17.05.2017р., видаткові касові ордери, подорожній лист, стягненню з позивача на користь відповідача також підлягають витрати, повязані з явкою посадової особи, на суму 1638,54 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 41, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Медбіоком ЛТД», м.Харків до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гранум», м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 18200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Медбіоком ЛТД», м.Харків на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Гранум», м.Донецьк витрати, повязані зі сплатою вартості послуг адвоката, в сумі 5000,00 грн., витрати, повязані з явкою посадової особи в судове засідання, на суму 1638,54 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 11.07.2017р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 12.07.2017р.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя І.К. Чорненька

Суддя Г.Є. Курило