ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р.Справа № 916/913/17

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Курка Д.В.

За участю представників сторін:

Від прокурора: Радянський О.Ю. /посвідчення/;

Від позивача: Губенко В.О. за довіреністю №б/н від 10.05.2017р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 на підставі ордеру;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору оренди берегозахисної споруди, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області (далі по тексту - прокурор) звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (далі по тексту - Управління) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі по тексту - ОСОБА_4.) про розірвання договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р., укладеного між Управлінням та ОСОБА_5, щодо берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного АДРЕСА_1 загальною площею 1 500 кв. м. Позовні вимоги обґрунтовані фактом порушення відповідачем прийнятих на себе за договором оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. зобов'язань у вигляді неналежного утримання пляжу та порушення вимог з його обладнання, внаслідок чого, позивач значною мірою позбавляється того, на що розраховував при укладенні даного договору.

Управління під час розгляду даної справи зазначало, що підтримує позовні вимоги прокурора з підстав, наведених по тексту письмових пояснень. Позивач зазначав, що ОСОБА_5 у порушення умов договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. у курортний сезон 2016р. не було оформлено паспорту пляжу, а під час проведення обходу пляжів, який відбувся 10.02.2017р., було виявлено залишки дерев'яного настилу.

ОСОБА_5 заперечував проти позову з підстав його незаконності та необґрунтованості, на підтвердження чого відповідачем було надану суду, зокрема, паспорт пляжу від 16.06.2016р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін суд встановив наступне.

26.10.2015р. між Управлінням (Орендодавець) та ОСОБА_5 (Орендар) було укладено договір оренди берегозахисної споруди №119-ор, у відповідності до п. п. 1.1-1.3 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування берегозахисну споруду у вигляді ділянки піщаного пляжу, загальною площею 1 500,00 кв. м., яка розташована між траверсами АДРЕСА_1 (далі за текстом - об'єкт оренди). Експерта оцінка об'єкта оренди становить 1 356 266,00 грн. Звіт про незалежну оцінку вартості оренди складений ПП „Аділіс". Передача в оренду об'єкта оренди, зазначеного у п. 1.1 цього договору, здійснюється на підставі Цивільного та Господарського кодексів України, Закону України „Про оренду державного та комунального майна", протоколу засідання комісії з проведення конкурсів на право укладання договорів оренди будівель (споруд, приміщень), які є комунальною власністю, та наказу від 20.10.2015р. №154. Термін дії договору: з 26.10.2015р. по 26.10.2020р.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Положеннями ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року за N 2269-XII (з наступними змінами і доповненнями) передбачено, що цей закон регулює: організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності. Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. п. 3.1.1, 3.1.3,3.1.6,3.1.11 договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. Орендар зобов'язується: використовувати орендоване майно відповідно до його призначення й умов даного договору, а також Правил експлуатації та устаткування пляжів м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради; здійснювати за рахунок власних коштів, у терміни і у обсягах зазначених приписами Орендодавця, ремонтно-відновлювальні і профілактичні роботи з метою підтримки берегозахисних функцій пляжу, якщо відбулося їх погіршення в результаті порушень при експлуатації, впливу небезпечних гідрогеологічних або техногенних процесів; не встановлювати огородження або інші споруди, які перешкоджають вільному проходу на пляж; утримувати ділянку штучного пляжу у технічному стані, який гарантує виконання нею берегозахісних функцій. З метою уникнення розмивів штучного пляжу з експлуатаційних, техногенних або природних причин, протягом року за рахунок власних коштів виконувати ремонтно-профілактичні роботи в обсягах та термінах, визначених приписами Орендодавця. На підставі приписів Управління у встановлений термін усувати порушення з утримання штучного пляжу, які були виявлені в ході перевірки та проводити невідкладні роботи з відновлення берегозахісної споруди.

Умовами п. п. 3.2.1, 3.2.2 договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. Орендар має право користуватися об'єктом оренди згідно з умовами даного договору; достроково припинити дію даного договору, попередивши про це Орендодавця за два місяці.

Згідно з п. 4.2.1, 4.2.2 договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. Орендодавець має право контролювати наявність, стан, цільове використання й ефективність використання майна, переданого в оренду. Виступати з ініціативою про внесення змін у даний договір або його розірвання у випадку погіршення стану майна, внаслідок невиконання або неналежного виконання умов даного договору з боку Орендаря.

В силу положень ст.ст. 765, 766 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму. Якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

З матеріалів справи вбачається, що 26.10.2015р. між Управлінням та ОСОБА_5 було підписано акт приймання-передачі, у відповідності до якого відповідачем було прийнято у строкове платне користування березахисну споруду другої черги ПЗС у вигляді піщаного АДРЕСА_1

04.05.2016р. Управлінням, на виконання розпорядження міського голови від 14.03.2016р. №196 „Про затвердження комплексу заходів з благоустрою та утримання прибережної зони м. Одеси, а також надання якісних послуг відпочиваючим у рамках підготовки пляжів міста Одеси до роботи в період курортного сезону 2016р." було встановлено порушення ОСОБА_5 умов договору оренди березахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р., а саме: проведення робіт з встановленням тимчасових споруд без узгодження схеми-дислокації з Орендодавцем та відсутність паспорту пляжу, про що відповідачеві було видано відповідний припис, встановивши строк усунення недоліків до 10.05.2016р.

27.05.2016р. Управлінням було встановлено порушення відповідачем умов договору та Правил експлуатації та устаткування пляжів м. Одеси, а саме встановлення тимчасових споруд не у відповідності до узгодженої документації, про що видано припис та встановлено строк для усунення порушень. 29.06.2016р. Управлянням було видано черговий припис, з якого вбачається, що відповідачем вкотре було порушено умови договору, яке полягає у встановленні тимчасових споруд (дерев'яного настилу, торговельних павільйонів, холодильників, дерев'яних сходів) на території об'єкта оренди.

Як свідчать матеріали справи, комісією, яка діяла на підставі розпорядження міського голови від 14.03.2016р. №196 „Про затвердження комплексу заходів з благоустрою та утримання прибережної зони м. Одеси, а також надання якісних послуг відпочиваючим у рамках підготовки пляжів міста Одеси до роботи в період курортного сезону 2016р.", 16.06.2016р. було видано ОСОБА_5 паспорт пляжу „ІНФОРМАЦІЯ_1" .

10.02.2017р. комісією у складі заступника начальника, заступника начальника відділу та головного спеціаліста Управління при обстеженні території ділянки пляжу, розташованої між траверсами АДРЕСА_1 переданої в оренду ОСОБА_5, було виявлено залишки дерев'яного настилу, про що було складено акт контролю виконання умов договору оренди від 26.10.2015р. №119-ор та Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси.

Окрім того, під час розгляду справи судом за клопотанням прокурора до матеріалів справи був долучений акт від 16.06.2017р. обстеження березахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу, яку орендує ОСОБА_5 З вказаного акта вбачається, що комісією було встановлено розміщення відповідачем дерев'яних настилів на піщану масу без узгодження схеми розміщення тимчасових споруд, спорудження двоповерхової конструкції бару, яка складається із дерев'яних елементів. Також комісією було встановлено відсутність на території об'єкта оренди стаціонарного медичного пункту, паспорту на відкриття та функціонування пляжу та акту огляду акваторії дна.

При зверненні до господарського суду із позовною вимогою про розірвання договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р., укладеного між Управлінням та ОСОБА_5, прокурор наголошував на систематичному порушенні з боку відповідача умов договору, що залишилося поза увагою Управління, та стало підставою для звернення прокурора із позовною заявою в інтересах держави.

При наданні правової оцінки позовним вимогам прокурора, заявленим в інтересах держави в особі Управління, господарський суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Статтею 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" визначено, що за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду, та виробляти продукцію в обсягах, необхідних для задоволення потреб регіону. Орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Оскільки умовами договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р., укладеного між Управлінням та ОСОБА_5, передбачено обов'язок відповідача дотримуватись Правил експлуатації та устаткування пляжів м. Одеси, затверджених рішенням Одеської міської ради, господарський суд вважає за доцільне та правомірне звернутись до положень названих Правил.

Відповідно до п. п. 2.13. 2.1.5 рішення Одеської міської ради „Про затвердження Правил устаткування та експлуатації пляжів міста Одеси" від 05.04.2007 р. N 1133-V (далі по тексту - Правила N 1133-V), на узбережжі Чорного моря в місті Одесі, уздовж берегової лінії знаходяться міські пляжі загального користування, у складі яких передбачені орендовані ділянки пляжів для надання платних послуг пляжного сервісу підвищеної якості. Передача в оренду берегозахисних споруд у вигляді штучних пляжів здійснюється на підставі Закону України "Про оренду державного та комунального майна" - в порядку, встановленому чинним законодавством та рішеннями Одеської міської ради. При цьому, пляж „ІНФОРМАЦІЯ_1" - від АДРЕСА_1 є берегозахисною спорудою у вигляді штучного пляжу. Режим роботи служб громадських пляжів (у тому числі тих, що орендовані) встановлюється з 1 травня до 1 жовтня щорічно, з 06:00 до 20:00 години щодня (до особливого розпорядження міського голови).

Згідно з п. 3.7 Правил N 1133-V на пляжах повинні бути обладнані медпункти, їх обслуговують медичні працівники. Медпункти забезпечуються за рахунок організацій, що експлуатують пляжі, у тому числі і на умовах оренди, усіма необхідними медикаментами для надання першої медичної допомоги та комплектуються необхідною чисельністю медпрацівників. Медичні пункти повинні мати телефонний зв'язок.

Умовами п. п. 3.11, 4.10 Правил N 1133-V передбачено, що підставою для початку експлуатації громадських, службових, орендованих і лікувально-оздоровчих пляжів є Паспорт на відкриття і функціонування пляжу (додаток 2), який підписується посадовою особою місцевого самоврядування, яка очолює комісію, створену розпорядженням міського голови. До складу комісії входить представник управління соціального захисту населення та праці Одеської міської ради. Бланк паспорта на відкриття і функціонування пляжу надається управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради безкоштовно. Забороняється на території пляжів самовільно розташовувати об'єкти та устаткування.

Згідно з п. 4.9 Правил N 1133-V забороняється відкриття і функціонування оздоровчих закладів та пляжів загального користування без обстеження і очистки акваторій пляжів, без наявності розгорнутого відомчого сезонного рятувального поста, укомплектованого підготовленими матросами-рятувальниками і оснащеного необхідним рятувальним майном.

Відповідно до ч. 2 п. 6.1 Правил N 1133-V неналежне утримання території пляжів; стягнення плати за вхід на пляж; порушення вимог з обладнання пляжу тягнуть за собою безспірне дострокове розірвання договорів оренди берегозахисних споруд.

Господарським судом під час розгляду даної справи було встановлено, що відповідачем із порушенням умов договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. та Правил N 1133-V було розпочато експлуатацію пляжу у курортний сезон 2016р. без отримання паспорту такого пляжу. При цьому, такий паспорт було отримано ОСОБА_5 лише 16.06.2016р., тоді як курортний сезон відповідно до Правил N 1133-V розпочинається з 1 травня поточного року. Окрім того, господарський суд зазначає, що відповідачем не було спростовано суду фактів, викладених у акті від 16.06.2017р. обстеження берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу, з якого зокрема, вбачається, що ОСОБА_5 здійснює експлуатацію пляжу у курортний сезон 2017р. без отримання паспорту пляжу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 у 2016р. було погоджено схему розміщення тимчасових споруд та шезлонгів, проте з припису Управління від 29.06.2016р. вбачається, що тимчасові споруди були розміщені відповідачем не у відповідності до схеми-дислокації.

Вище викладені обставини, а також ненадання з боку відповідача належних та допустимих доказів на підтвердження експлуатації пляжу протягом курортного сезону 2016р. з дотриманням умов договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. та Правил N 1133-V, в тому числі облаштування медичного пункту та рятувального поста, а також розміщення тимчасових споруд із порушенням затвердженої схеми-дислокації на 2016р. та несвоєчасне оформлення паспорту пляжу, у своїй сукупності свідчать про систематичне порушення з боку відповідача умов договору. При цьому, господарський суд приймає до уваги ненадання ОСОБА_5 суду жодних доказів на підтвердження експлуатації пляжу у 2017р. з дотриманням названих вище умов, що свідчить про не усунення відповідачем порушень вимог договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. та Правил N 1133-V протягом курортного сезону 2017р.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

В силу положень ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 391 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

В той же час, згідно з положеннями ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 651 ЦК України, чинним законодавством України під істотним розуміється таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Як зазначено у постанові судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі N 6-75цс13, оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Господарський суд зауважує, що у спірних правовідносинах відповідач не виконував взятих на себе зобов'язань з експлуатації пляжу з дотриманням умов договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. та Правил N 1133-V на протязі значного періоду часу. За переконанням суду, така протиправна поведінка відповідача значною мірою позбавила Управління, того, на що позивач розраховував при укладенні договору, а також спричинила незручності для відвідувачів пляжу „ІНФОРМАЦІЯ_1", у зв'язку з чим, суд визнає допущене відповідачем порушення власних зобов'язань у спірних правовідносинах істотним та таким, що дозволяє суду зробити висновок про правомірність розірвання договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. з передбачених ч. 2 ст. 651 ЦК України підстав.

В силу положень ч. 1 ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується, зокрема, принципом верховенством права.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Разом з тим, ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених заступником прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради позовних вимог до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 шляхом розірвання договору оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р. відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 509, 611, 651, 759, 765, 766, 773 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 391 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 2, 18, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди берегозахисної споруди №119-ор від 26.10.2015р., укладений між Управлінням інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради /65007, м. Одеса, вул. М'ясоїдівська, ,буд. 13, ідентифікаційний код 24760454/ та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 АДРЕСА_2

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 АДРЕСА_3 на користь прокуратури Одеської області /65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, буд. 3, ідентифікаційний код 03528552/ судовий збір у розмірі 1 600 грн. 00 коп. /одна тисяча шістсот грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 24 липня 2017 р.

Суддя С.П. Желєзна