Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" серпня 2017 р. Справа № 906/763/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення 30849885,81 грн.

Присутні:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 28.07.2017;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 17.03.2016.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма" про стягнення 30849885,81 грн. заборгованості, з яких: 25000000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3609722,21 грн. - проценти за користування кредитними коштами, 453090,56 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами, 307620,98 грн. - 30% річних на суму прострочених процентів, 986301,37 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 493150,68 грн. - 30% річних за несвоєчасне повернення кредиту.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 07.07.2015 призначено у справі №906/763/15 судово-бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено судовому експерту - ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, свідоцтво №1046 від 27.10.2006 року).

В послідуючому на адресу суду надійшов висновок №4 судово-економічної експертизи з додатками.

Господарським судом ухвалою від 31.03.2017 поновлено провадження у справі №906/763/15, призначено справу до розгляду.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 задоволено клопотання TOB «Юнік Фарма» про зупинення провадження у справі №906/763/15 частково, зупинено провадження у справі №906/763/15 до 30.05.2017 у зв'язку з розглядом пов'язаної з нею справи №910/6279/17 за позовом ТОВ "Юнік Фарма" до ПАТ "Банк "Київська Русь" про визнання недійсними договорів про внесення змін і доповнень №4 5 від 30.05.2014 та 26.06.2014 до Кредитного договору №13/2013-ю на відкриття відновлювальної кредитної лінії укладеного між ТОВ «Юнік Фарма» та ПАТ «Банк «Київська Русь» від 24.04.2013.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" на ухвалу господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 у справі №906/763/15 задоволено, ухвалу господарського суду Житомирської області від 28.04.2017 у справі №906/763/15 скасовано, справу передано на розгляд господарського суду Житомирської області.

26.07.2017 матеріали справи №906/763/15 надійшли до господарського суду Житомирської області.

Ухвалою господарського суду від 27.07.2017 призначено судове засідання на 01.08.2017 о 10:30 в приміщенні господарського суду Житомирської обл., майдан Путятинський 3/65, в кімнаті № 411.

Додатково 28.07.2017 сторони про судове засідання повідомлено телефонограмою.

01.08.2017 до суду подано позивачем клопотання про зняття справи з розгляду та передання матеріалів справи до Вищого господарського суду України у зв'язку з поданням ТОВ "Юнік Фарма" касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі №906/763/15.

Також 01.08.2017 подано суду клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме роздруківку електронного листування між представником ТОВ "Юнік Фарма" ОСОБА_4 та працівником Рівненського апеляційного господарського суду щодо отримання зазначеним судом касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі №906/763/15.

Крім цього, в судовому засіданні представником відповідача в судовому засіданні подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/6279/17 за позовом TOB «Юнік Фарма» до ПАТ «Банк «Київська Русь» про визнання недійсними договорів про внесення змін і доповнень до кредитного договору №13/2013-ю на відкриття відновлювальної кредитної лінії від 24.04.2013. Разом з клопотанням подано копію ухвали господарського суду міста Києва від 26.06.2017 по справі №910/6279/17 про призначення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових ексепртиз.

Представником відповідача, 01.08.2017 в засіданні суду подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №826/171/17 за позовом ОСОБА_5 до Фонду гарантування кладів фізичних осіб про

- визнання протиправним та скасування Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №61 від 19 березня 2015 року "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банку "Київська Русь";

- визнання протиправним та скасування Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №116 від 15 червня 2015 року про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації до 19 липня 2015 року та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" - ОСОБА_6 до 19 липня 2015 року включно;

- визнання протиправним та скасування Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №138 від 17 липня 2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" ОСОБА_6 з 17 липня 2015 року по 16 липня 2016 року включно;

- визнання протиправним та скасування Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1085 від 23 червня 2016 року яким продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та продовжено повноваження ліквідатора до 16 липня 2018 року включно;

- визнання протиправним та скасування Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1706 від 01 вересня 2016 року, яким було змінено уповноважену особу Фонду та делеговано повноваження ліквідатора ПАТ "Банк "Київська Русь" ОСОБА_7 з 05 вересня 2016 року;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не чинити перешкод у відновленні статутної діяльності ПАТ "Банк "Київська Русь".

Господарським судом в судовому засіданні відмовлено в задоволенні зазначених клопотань.

В ході розгляду справи 01.08.2017 представником відповідача подано заяву про відвід судді Кудряшової Ю.В.

Заява про відвід мотивована тим, що суддя Кудряшова Ю.В. є необ'єктивною і упередженою щодо відповідача у справі, оскільки всупереч вимогам ГПК України, зокрема, обов'язку передати матеріали справи до Вищого господарського суду України для розгляду касаційної скарги TOB «Юнік Фарма» на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.07.2017. Суддею Кудряшовою Ю. В. було заявлено намір здійснити розгляд справи № 906/763/15 по суті.

Тобто, відповідач стверджує, що протягом розгляду даної справи у судді Кудряшової Ю. В. беззаперечно виникло упереджене ставлення до сторін, що зокрема виражене у порушенні норм ГПК України з єдиною метою - не забезпечення прав TOB «ЮНІК ФАРМА» на справедливий розгляд справи у відповідності до вимог чинного процесуального законодавства України, з огляду на що наразі складно сподіватись на безсторонній розгляд даної справи та прийняття рішення за результатами її розгляду на підставі повного та всебічного дослідження усіх обставин справи.

Розглянувши заяву про відвід, головуючий суддя Кудряшова Ю.В. не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо, зокрема, буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Частина 4 ст. 20 ГПК України встановлює вимогу вмотивованості обставин відводу судді, якій бере участь у справі, які об'єктивно доводять неможливість його участі у її розгляді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції захист прав і основних свобод людини, за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв.

За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Застосовуючи обєктивний критерій, слід зясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви обєктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому звязку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється» (див. рішення у справі «ОСОБА_8 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, № 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі «ОСОБА_9 проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

З врахуванням вищенаведених критеріїв, головуючий суддя Кудряшова Ю.В. виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Україною Законом N 475/97-ВР від 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж р о з у м н о г о с т р о к у незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно п. 31 Рішення Європейського суду з прав людини від 1 лютого 2007 р. у справі «Макаренко проти України» суд нагадує, що "розумний" строк проваджень має визначатись відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника і компетентних органів та інтерес, який мав заявник у цьому спорі.

Згідно п. 27 Рішення Європейського суду з прав людини від 8 квітня 2010 року у справі "Гутка проти України" суд також частково погодився з твердженням Уряду України про те, що сторони сприяли тривалості оскаржуваного провадження. Вірним є те, що, хоча стороні в цивільній справі не можна ставити за вину використання доступних за національним законодавством засобів для захисту своїх інтересів, вона має враховувати те, що такі дії неминуче призводять до затягування відповідного провадження (див. ухвалу у справі "Малицька-Васовська проти Польщі" (від 5 квітня 2001 року, N 41413/98).

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини однією із складових справедливого судового розгляду в розумінні п.1 ст. 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представленні або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх ( п.п. 23,31та 33 рішення у справі "Лобо Мачадо проти Португалії" від 20.02.1996р., п. 24 рішення у справі "Нідерост-Губер проти Швейцарії" від 18.02.1997р., п. 42 рішення у справі "Кєроярві проти Фінляндії" та інші).

Враховуючи вищевикладене та принцип ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи, наведені у заяві про відвід головуючого судді Кудряшової Ю.В. обставини не знайшли підтвердження, а відтак, не знайшли підтвердження підстави, передбачені статтею 20 Господарського процесуального кодексу України для відводу головуючого судді Кудряшової Ю.В. від розгляду справи №906/763/15

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 20, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ТОВ "Юнік Фарма" про відвід головуючому судді Кудряшовій Ю.В. у справі №906/763/15 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_10

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам