КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа№ 927/422/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Чорногуза М.Г.

Смірнової Л.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Сковородько А.М.

від відповідача: Пархоменко В.М.

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2017р.

у справі № 927/422/17 (суддя Мурашко І.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії Львівська залізниця

до Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Закарпатська митниця ДФС

про стягнення платежів за час затримки вагона в сумі 219886, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.06.17р. у справі №927/422/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Новгород-Сіверське лісове господарство" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії "Львівська залізниця" - 218676,16грн. нарахованих платежів за час затримки залізничного вагону та 3280,16 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що затримання вагону №60413572 відбулось у зв'язку з необхідністю проведення митними органами, передбачених Митним кодексом України, митних формальностей, тобто з причин, незалежних від перевізника ПАТ «Української залізниці», отже як зазначає суд, позивачем правомірно нараховані платежі за розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші вчинені операції, які були необхідні для здійснення митного контролю вантажу, відправленого у вагоні №60413572.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.07.2017р. в частині задоволення позову та постановити нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що комерційний акт залізницею не складався, службове розслідування не проводилось, тому ці обставини виключають будь-яку вину та відповідальність підприємства з недостачі вантажу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017р. розгляд апеляційної скарги призначено на 24.07.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2017р. задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Виробничого структурного підрозділу "Ужгородська дирекція залізничних перевезень" Регіональної філії Львівська залізниця про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Розгляд справи № 927/422/17 призначено 24.07.2017 р. о 09 год. 35 хв. в режимі відеоконференції. Доручено Господарському суду Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а) забезпечити у приміщенні суду проведення відеоконференції 24.07.2017 р. о 09 год. 35 хв.

В судове засідання Господарському суду Закарпатської області 24.07.2017р.не з'явився третя особа.

Враховуючи те, що третя особа про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу в засідання не визнана обов'язковою, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

24 травня 2016 року зі станції Новгород - Сіверський Південно - Західної залізниці відправлено залізничний вагон № 60413572 з вантажем деревина паливна масою 40000 кг, вантажовідправник Державне підприємство "Новгород - Сіверське лісове господарство", що підтверджується складеною накладною СМГС № 499764 (а.с.12-13).

Відповідно до відомостей, внесених до накладної СМГС № 499764 отримувачем вантажу є закордонна фірма "ПізецГмбХ", Австрія, м. Вена, 1010, вул. Гоетваєргассе, 1. Вихідна прикордонна станція в Україні -Батево. Провізні платежі до станції Батьово покладені на відправника, тобто відповідача. Кінцева станція слідування станція Захонь (Угорщина).

28 травня 2016 року залізничний вагон № 60413572 з вантажем затримано на станції Батьово на підставі заявки № 31/16 старшого інспектора Вагерича О.В. Митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС (відділ митного оформлення № 4 Батево) (а.с. 23), про що складено акт загальної форми від 28.05.2016 за № 10997.

Згідно заявки № 31/16 старшого інспектора Вагерича О.В. митного посту "Залізничний" Закарпатської ДФС, вагон № 60413572 з вантажем поданий для проведення митного огляду, з урахування приписів пункту 5 Постанови КМУ № 467 "Про затвердження вичерпного переліку підстав, за наявності яких може проводитись огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення митними органами України" та пункту 1.5 наказу МФУ № 602 "Про визначення переліку виняткових випадків, коли окремі вагони, локомотиви, інші елементи рухомого складу можуть бути виключені зі складу поїзда для проведення митного контролю".

Станцією Батьово відправлено телеграфічне повідомлення за № 244 від 29.05.2016 на станцію відправлення з метою інформування вантажовідправника (відповідача) про затримку вагона № 60413572.

15 червня 2016 року на станції Батьово на підставі заявки № 44/16 головного державного інспектора митного посту "Залізничний" Закарпатської ДФС Журавського О.М. (відділ митного оформлення № 4 Батьово) проведено зважування, в тому числі і вагона № 60413572, про що складено акт загальної форми від 15.06.2016 за № 175. За результатами зважування встановлено, що фактична маса брутто вагона складала 56340 кг, тара вагона з бруса - 24000 кг, фактична маса вантажу нетто - 32340 кг., що менша за задекларовану масу на 7660 кг.

Тобто, до провізних та товаросупровідних документів були внесені недостовірні дані відносно маси вантажу.

Господарським судом міста Києва встановлено, що у період з 28.05.2016 по 01.09.2016 залізничний вагон № 60413572 з вантажем простояв на станції Батьово.

На підставі заявки від 01.09.2016 за № 07-70-61/2268 начальника митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС Негінського І.В. та наказу № 248 з метою проведення митного огляду з повним вивантаженням вантажу та залученням експерта Закарпатської ТПП, залізничний вагон № 60413572 з вантажем направлений на станцію Чоп (ділянка МЧ Львів) ВП Львівської механізованої дистанції навантажувально - розвантажувальних робіт по Чопській дільниці.

01 вересня 2016 року на станції Батьово складено акт загальної форми № 596, в якому зафіксовані наступні обставини. Залізничний вагон № 60413572 з вантажем - деревина паливна був затриманий 28.05.2016 о 23:50 для митного огляду. 01.09.2016 0 15:30 на підставі наказу № 248 вагон направлено на станцію Чоп для подальшого огляду. Простій склав 2295 год. За користування код 117 нараховано 83346,70 грн. За зберігання код 116 до зважування нараховано 6261,40 грн. (17 діб), після - 22983,20 грн. (78 діб). За телеграму код 118 - 122 грн. За зважування код 118 - 173,10 грн. За маневрову роботу код 115 (4 год) - 2694,20 грн. Всього до сплати 115580,60 грн.(без ПДВ), без урахування провізної плати від станції Батьово до станції Чоп.

02 вересня 2016 року на станції Чоп складено акт загальної форми № 4644, в якому зафіксовані наступні обставини. Залізничний вагон № 60413572 з вантажем - деревина паливна затриманий з 02.09.2016 о 17:30 год. до 21.10.2016 до 07:30 год. 21.10.2016 вагон направлений на станцію Кольчино на підставі листа Закарпатської митниці ДФС від 20.10.2016 за № 07-70-61/34/2813. Простій склав 1166 год. Загальна затримка залізничного вагону становить 3487,54 год., збір за затримку становить 127287,20 грн. (з урахуванням акту № 596). За зберігання вантажу на землі нараховано 353,60 грн., у вагоні - 13554,20 грн. За маневрову роботу (1 год) - 1347,10 грн. За телеграму - 122,00 грн. За участь представника залізниці у зважуванні - 152,40 грн. Всього до сплати 142816,50 грн. (без ПДВ) Тариф Батьово - Чоп, Чоп - Мукачево - Кольчино складає 3428,00 грн.

03 вересня 2016 року на станції Чоп складено акт загальної форми № 209, згідно якого залізничний вагон № 60413572 був поданий за заявкою Чопської митниці № 07-70-61/34/2268 на 9-ту колію для огляду. За вказівкою інспектора митниці силами МЧ-1 Львів вантаж був вивантажений в повному обсязі на площадку, кількість штабелів - 6, маса вантажу 32340 кг. Початок робіт по вивантаженню 03.09.2016 о 13:00, закінчення 03.09.2016 о 20:00.

06 вересня 2016 року на станції Чоп складено акт загальної форми № 215, згідно якого за вказівкою інспектора Чопської митниці вантаж деревина паливна масою 32340 кг. завантажено у свій вагон № 60413572 силами МЧ-1 Львів за допомогою крану. Час робіт по завантаженню з 14:00 по 19:30. Збір за розвантажувальні - навантажувальні роботи склав 1758,65 грн. (без ПДВ), збір за кріплення - 413,39 грн.(без ПДВ).

Відповідно до заявки від 20.10.2016 за № 07-70-61/34/2813 начальника митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС Нігінського І.В., адресованої позивачу залізничний вагон № 60413572 мав бути направлений на ділянку вивантаження ДП "Мукачівське лісове господарство" станція Кольчино, з метою його вивантаження та митного огляду, про що позивачем видано наказ № 307 (а.с.35) та направлено телеграфічне повідомлення за № 98 на станцію відправлення до відома ДП "Новгород - Сіверське лісове господарство".

21 жовтня 2016 року та 22 жовтня 2016 року на станції Кольчино складено акти загальної форми № 5 та № 6, згідно яких залізничний вагон № 60413572 прибув на станцію Кольчино 21.10.2016 о 13:16 год. для вивантаження вилученого вантажу та подачі на під'їзну колію ТОВ "Закарпатоблагротехсервіс", контрагента ДП "Мукачівське лісове господарство". Початок затримки 21.10.2016 13:20, маневрова робота - 30 хв. Закінчення затримки 22.10.2016 04:30, маневрова робота - 30 хв.

Про прибуття залізничного вагону № 60413572 з вантажем на станцію Кольчино та про його вивантаження на під'їзній залізничній колії ТОВ "Закарпатоблагротехсервіс", контрагента ДП "Мукачівське лісове господарство" повідомлено відповідача телеграмами № 5 від 21.10.2016 та № 10 від 22.10.2016.

22 жовтня 2016 року на станції Кольчино складено акт загальної форми № 10, згідно якого нараховані наступні платежі: подання / збирання вагону в сумі 1273,90 грн; повідомлення (2 од.) в сумі 244,00 грн.; маневрова робота при затримці (1 год) в сумі 1347,10 грн., зберігання при затримці (1 доба) в сумі 294,70 грн. Всього по акту № 10 нараховано 3159,70 грн. (без ПДВ).Час користування вагоном 26,44 год. Тарифу Чоп - Кольчино не враховано.

Виходячи зі змісту частин 1-2 ст. 306 Господарського кодексу України, під перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. До суб'єктів відносин з перевезення належать перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Згідно частин 1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Частина 2 вказаної статті передбачає, що договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

У відповідності до частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини залізничного транспорту, що склались між перевізником, відправниками та одержувачами вантажу, багажу, вантажобагажу та пошти, з урахуванням специфіки функціонування зазначеного виду транспорту, є Закон України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 за № 273/96-ВР.

Частиною 2 ст.3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

В силу приписів ст. 8 вказаного Закону, умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні, за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Виходячи зі змісту статті 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 за № 457, накладна є основним перевізним документом встановленої форми, що оформлена відповідно до цього Статуту та Правил і надана залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Матеріалами справи підтверджується факт складання сторонами накладної СМГС від 24.05.2016 за № 499764 та завантаження відповідачем у вагон залізниці № 60413572 вантажу деревина паливна з метою перевезення. При цьому, судом враховано, що місцем призначення вантажу є станція Захонь (Угорщина), тобто перевезення вантажу за вказаною накладною здійснювалось у міжнародному залізничному сполученні.

Провізні платежі покладено на відповідача, про що свідчать відповідні відмітки у вказаній накладній. Зазначене також враховано в пункті 1.1 контракту від 25.01.2016 за № 01/16-НС, згідно якого купівля - продаж товару (вантажу) проводиться на умовах DAF (Інкотермс в редакції 2010), тобто на продавця (відповідача) покладено обов'язок сплатити витрати експортних митних процедур, а також усі мита, податки та інші збори, що підлягають сплаті при експорті товару та які потребуються для його

транзитного перевезення через будь-яку країну до моменту здійснення його поставки.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України "Про залізничний транспорт" перевезення вантажів і пасажирів у прямому і непрямому міжнародному і прямому змішаному сполученнях регулюються чинним законодавством України і міжнародними договорами України.

Частиною 1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 3 вказаної статті визначає, що якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів, що регулюють питання здійснення міжнародних перевезень залізничним транспортом є Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення (УМЗВС), учасницею якого є Україна.

Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення встановлюються єдині правові норми договору перевезення вантажу в прямому міжнародному залізничному сполученні між станціями та в прямому міжнародному залізнично-паромному сполученні. Перевезення вантажів в прямому міжнародному сполученні здійснюється між станціями, які відкриті для виконання вантажних операцій у відповідності до національного законодавства сторін цієї Угоди.

Виходячи із змісту §6 ст.22 Угоди про МВЗС Угодою передбачається проведення пограничного, митного і других видів контролю вагону та вантажу.

Частина 1 статті 4 Митного кодексу України визначає митний контроль як сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За приписами ст.318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України та передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Спеціальні норми проведення митних формальностей на залізничному транспорті містяться у главі 32 Митного кодексу України.

В силу ст.218 цього Кодексу, що включена до глави 32 Митного кодексу України, строки здійснення митних формальностей щодо залізничного рухомого складу визначаються керівником органу доходів і зборів за погодженням з іншими контролюючими органами та адміністрацією залізниці, а в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України - крім того, з керівником відповідного органу охорони державного кордону України.

Як вбачається з матеріалів справи, відправлений відповідачем по накладній №499764 від 24.05.2016 вагон №60413572 з вантажем "деревина паливна", затриманий на стації Батьово Львівської залізниці з метою проведення митного огляду на підставі заявки від 29.05.2016 за № 31/16 ст. державного інспектора митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС, виданої згідно розпорядження начальника митного посту "Залізничний" Закарпатської митниці ДФС, яка була отримана станцією Батьово Львівської залізниці - 29.05.2016 о 09:40.

Згідно до письмових пояснень Закарпатської митниці ДФС, 13.05.2016 головою Закарпатської ОДА Москалем Г.Г. видано розпорядження № 236 "Про митне оформлення експорту деревини паливної (код УКТ ЗЕД 4401) у Закарпатській області", стосовно вжиття додаткових заходів, спрямованих на недопущення незаконного вивезення лісоматеріалів, зокрема, стосовно необхідності отримання офіційного експертного висновку Закарпатської торгово - промислової палати. Разом з тим, як пояснила митниця, на дату надходження вказаного товару до неї поступили орієнтування щодо здійснення додаткових заходів митного контролю. Так, за вимогою управління СБУ в Закарпатській області необхідно було вжити додаткових заходів щодо перевірки законності переміщення лісоматеріалів та проведення його огляду із залученням спеціалістів.

Як вбачається з матеріалів справи на виконання запитів Закарпатської митниці ДФС позивачем виконувались роботи по подачі вагону на інші станції, перезважування вантажу, вивантаження та завантаження вантажу з/у вагон, для надання можливості контролюючим органам здійснювати функції митного контролю. На підтвердження факту здійснення необхідних операції, на станціях Львівської залізниці (Батьово, Чоп, Кольчино) складені акти загальної форми від 28.05.2016 за № 10997, від 15.06.2016 за № 715, від 01.09.2016 за № 596, від 02.09.2016 за № 4644, від 03.09.2016 за № 209, від 06.09.2016 за № 215, від 21.10.2016 за № 5, від 22.10.2016 за № 6 та від 22.10.2016 за № 10.

Отже, затримання вагону №60413572 відбулось в зв'язку з необхідністю проведення митними органами, передбачених Митним кодексом України, митних формальностей, тобто з причин, незалежних від перевізника ПАТ "Української залізниці".

Згідно із §6 ст.28 Угоди про МЗВС, у разі виникнення перешкоди з перевезення вантажу або його видачі з причин, які не залежать від перевізника, перевізнику повинні бути сплачені додаткові провізні платежі та витрати, які понесені ним у зв'язку з перешкодою, а також неустойки, якщо вони передбачені національним законодавством.

Статтею 32 Угоди про МЗВС передбачається, що перевізнику повинні бути відшкодовані всі витрати, пов'язані з перевезенням вантажу, які не передбачені тарифами, що діють і які викликані причинами, що не залежать від перевізника. Відшкодування додаткових витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 31 "Сплата провізних платежів та неустойок".

Зі статті 31 вищезазначеної Угоди вбачається, що обов'язком відправника, який бере участь у перевезенні вантажу, є сплата провізних платежів, якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше.

Згідно з ч.2 ст.218 Митного кодексу України, розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші операції, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, проводяться підприємствами залізниці за рахунок власників товарів або уповноважених ними осіб.

Із змісту накладної СМГС від 24.05.2016 за № 499764 та умов контракту від 25.01.2016 за № 01/16-НС (поставка на умовах DAF Інкотерм 2010) вбачається, що провізні платежі та витрати, пов'язані з митним оформленням товару, покладено на вантажовідправника ДП "Новгород - Сіверське лісове господарство".

Наведене вище свідчить про обов'язок вантажовідправника оплатити перевізнику роботи та операції, здійснені ним для забезпечення митного контрою та митного оформлення вантажу.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що частина 5 ст.338 Митного кодексу України чітко вказує, що огляд (переогляд) товарів, транспортних засобів комерційного призначення може проводитися на наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний контроль України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, у тому числі в разі отримання відповідної офіційної інформації від правоохоронних органів. З наданих позивачем документів видно, що переогляд робився саме з цієї підстави.

Посилання відповідача на ч.5 ст.338 Митного кодексу України, згідно якої проведення огляду (переогляд) товарів за наявності достатніх підстав вважати, що переміщення цих товарів, транспортних засобів через митний кордон України здійснюється поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, вичерпний перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, проводиться за рахунок органу, з ініціативи або на підставі інформації якого прийнято рішення про його проведення, судовою колегією до уваги не приймається.

З аналізу положень Митного кодексу України, а саме ст. 338, що включена до глави 49 "Здійснення митного контролю", яка містить загальні принципи та норми проходження процедури митного контролю та здійснення огляду (переогляду) транспортних засобів комерційного призначення, та ст. 218, що включена до глави 32 "Митні формальності на залізничному транспорті", яка містить спеціальні норми проведення митних процедур саме на залізничному транспорті, суд дійшов висновку, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст. 218 Митного кодексу України - як спеціальної норми.

Згідно пункту 5.15 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601, плата за користування вагонами як належності України, так і належності інших держав не є заходом відповідальності, що застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Вищий господарський суду України в постанові від 11.12.2014 в межах справи № 908/356/14, дійшов висновку, що обов'язок власників товару або уповноважених ними осіб щодо оплати операцій, здійснених під час проведення митного контролю на залізничному транспорті, незалежно від факту виявлення незаконного переміщення товару під час здійснення такого контролю, визначений положенням чинного законодавства.

Отже, позивачем обгрунтовано нараховані платежі за розвантажувальні, навантажувальні, перевантажувальні та інші вчинені операції, які були необхідні для здійснення митного контролю вантажу, відправленого у вагоні № 60413572.

Статтею 119 Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці,встановлюється Правилами. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів(контейнерів),пов'язаної з митним оформленням.

У відповідності до ст. 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерством транспорту України від 25.02.1999 за № 113, зареєстрованого в МЮУ від 15.03.1999 за № 165/3458, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці, що узгоджується з приписами ст. 28, 32 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення.

Статтею 16 Правил передбачено вичерпний перелік підстав, коли вантажовідправник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, при цьому, проведення митного контролю до них не належать.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Правилами складання актів, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 за № 334, пунктом 3, передбачено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин,що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, в тому числі, у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Жодних інших вимог до таких документів Правилами складання актів та Правилами користування вагонами і контейнерами, якими затверджено форму актів загальної форми (додаток № 6), - не передбачено.

В той же час, порядок складання комерційних актів передбачений наказом від 21.09.2005 за № 306-ц Міністерства транспорту та зв'язку України (зі змінами від 15.02.2010 за № 133-ц), яким затверджено Порядок оформлення, розслідування та облік незбережених вантажів.

Пункт 2.1 вказаного Порядку передбачає, що комерційні акти складаються за обставин, зазначених у ст.129 Статуту залізниць України, а саме: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах (а); у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу (б);псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу (в);повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу (г).

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

В даній справі дії залізниці були пов'язані з митним контролем, який проводився Закарпатською митницею ДФС.

Зазначене спростовує доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що про необхідність засвідчення фактичних обставин, а саме затримки спірного вагону з вантажем, розвантажування/завантажування вантажу з/у вагони, перезважування вагону з вантажем та інших операцій, що проводились позивачем за вимогою Закарпатскьої митниці ДФС, шляхом складання комерційних актів, до яких законодавством встановлені інші вимоги щодо форми та змісту.

Як вбачається з матеріалів справи, за час затримки залізничного вагону № 60413572, пов'язаної з проведенням митного контролю, на станціях Львівської залізниці (Батьово, Чоп, Кольчино) позивачем були складені акти загальної форми від 28.05.2016 за№ 10997, від 15.06.2016 за № 715, від 01.09.2016 за № 596, від 02.09.2016 за № 4644, від 03.09.2016 за № 209, від 06.09.2016 за № 215, від 21.10.2016 за № 5, від 22.10.2016 за № 6 та від 22.10.2016 за № 10 (а.с.14-22).

Господарським судом Чернігівської області встановлено, що за час затримки залізничного вагону № 60413572, пов'язаної із митним контролем за товаром, що переміщується через митний кордон України, позивач нарахував 219886,57 грн., до складу яких увійшли:

- 127287,20 грн. (без ПДВ) збір за користування залізничним вагоном, що розрахований, виходячи з даних внесених до актів загальної форми № 596, 4644, 10 у відповідності до пункту 1 (таблиці 1) розділу 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та пов'язані з ними послуги та коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів (із змінами станом на 24.04.2016);

- 488,00 грн. (без ПДВ) вартість повідомлення власнику вантажу (телеграми у кількості 4 од.), що розрахована, виходячи із даних внесених до актів загальної форми 596, 4644, 10 згідно пункту 10 розділу 3 (таблиці 3) Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та Коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів;

- 43447,10 грн. (без ПДВ) збір по зберіганню вантажу, що розрахований виходячи із даних внесених до актів загальної форми №№ 596, 4644, 10, згідно пункту 2.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та Коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів;

- 5388,40 грн. (без ПДВ) збір за маневрову роботу, що розрахований, виходячи із даних актів загальної форми№№ 596, 4644, 10 згідно пункту 1.8 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та Коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів;

- 173,10 грн. (без ПДВ) збір за зважування, що розрахований, виходячи із даних акту загальної форми596 у відповідності до пункту 4.1 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та Коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів;

- 152,40 грн. (без ПДВ) за участь представника залізниці при зважуванні, що розрахованої із даних акту загальної форми4644 у відповідності до пункту 4.2 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та Коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів;

- 1273,90 грн. (без ПДВ) збір за подання / збирання вагону з під'їзної колії по акту загальної форми № 10 згідно розділу 3 (таблиць № 1, № 2)Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах залізниці України та Коефіциєнтів, що застосовуються до Збірника тарифів;

- 2172,04 грн. (без ПДВ) вартість навантажувально - розвантажувальних робіт по актам загальної форми № 215та Калькуляції МЧ Львів 2015;

На вказані збори та платежі нараховано податок на додану вартість в сумі 36076,43 грн.

Згідно акту № 4644 провізна плата по станціям слідування Батьово - Чоп, Чоп - Мукачево, Мукачево - Кольчино склала 3428,00 грн.

05 січня 2017 та повторно 21.03.2017 року позивач звертався до відповідача з претензіями за № 05/01-01 та № 21/03-01 про сплату нарахованих платежів за час затримки залізничного вагону № 60413572.

На виставлену претензію відповідач надав відповідь від 05.01.2017 за № 24, згідно якої повідомив позивача, що станом на січень 2017 року ДП "Новгород - Сіверське лісове господарство" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про визнання протиправною бездіяльності Закарпатської митниці ДФС, а тому питання про оплату нарахованих платежів буде розглянуте після прийняття рішення в адміністративній справі.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 218676,16 грн.(з ПДВ) зборів та платежів за час затримки залізничного вагону з вантажем № 60413572, до складу яких увійшли: збір за користування вагоном в сумі 126918,93 грн. (без ПДВ), збір за маневрову роботу в сумі 5388,40 грн. (без ПДВ), збір за зберігання вантажу в сумі 43447,10 грн. (без ПДВ), збір за зважування в сумі 173,10 грн. (без ПДВ), збір за подання / збирання вагону з під'їзної колії в сумі 1273,90 грн. (без ПДВ), вартість навантажувально - розвантажувальних робіт засобами МЧ-Львів в сумі 2172,04 грн., сума ПДВ - 35874,69 грн., а також провізна плата по станціях слідування (Батьово - Чоп, Чоп - Мукачево, Мукачево - Кольчино) в сумі 3428,00 грн. (з ПДВ).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача плати за повідомлення в сумі 488,00 грн. (без ПДВ) та участь представника залізниці при зважуванні в сумі 152,40 грн. (без ПДВ), то зазначені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Пунктом 10 Розділу 3 Тарифного керівництва №1, на підставі якого нараховано 488,00 грн. плати за повідомлення (4 од.),передбачено, що за виконання залізницями послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, справляються збори згідно з табл. 3.

На підставі п. 3 таблиці 3, який визначає ставку збору за надання телеграфом одержувачам інформації про вантажі, що прибули на їхню адресу на станції призначення, у розмірі 53,00 грн., позивачем нарахована відповідачу плата за чотири повідомлення, відправлених зі станцій Батьово, Чоп та Кольчино, із застосуванням коефіцієнту 2,302, у розмірі 488,00.

Виходячи зі змісту повідомлень, наявних в матеріалах справи (а.с.29-32), їх одержувачем була станція відправлення з метою інформування вантажовідправника про переміщення вантажу, а не повідомлення одержувачам інформації про вантажі, що прибули на їхню адресу на станції призначення, як передбачено п. 10 розділу 3 (таблиці 3) Тарифного керівництва № 1.

З урахуванням наведеного, нарахована залізницею плата за направлення повідомлень у розмірі 488,00 грн. задоволенню не підлягає.

Згідно з п. 4.2. Розділу 3 Тарифного керівництва №1 за участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці (перевізника) у зважуванні й/або видачі вантажу нараховується збір у розмірі 66,2 грн. за перші півгодини і 14,7 грн. за кожні наступні півгодини. Неповні півгодини округлюються до повних.

Відповідно до цього пункту залізницею нараховано плату за участь представника при огляді на станції Чоп у розмірі 152,40 грн.(66,2 х 2,302)(без ПДВ).

Вимоги позивача щодо стягнення плати за участь представника залізниці при зважуванні у розмірі 152,40 грн. (без ПДВ) задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем (вантажовласником) надсилалась залізниці вимога про участь його представника при зважуванні.

В письмових поясненнях, наданих суду першої інстанції, третьою особою заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності, враховуючи що акт загальної форми № 10997 складений поза 9 місячним строком позовної давності, встановленим ст.31 Угоди про міжнародне залізничне сполучення.

Частиною 3 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Разом з тим абз. 4 пункту 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 за № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" передбачено, що заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Отже, обгрунтовано відхилено судом заяву третьої особи про пропуск позивачем строків позовної давності відносно заявлених вимог щодо акту № 10997, встановлених ст. 31 Угоди про міжнародне залізничне сполучення.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2017р. не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.06.2017р. у справі №927/422/17 залишити без змін.

3. Справу №927/422/17 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді М.Г. Чорногуз

Л.Г. Смірнова