КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2017 р. Справа№ 5011-49/217-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Зеленіна В.О.

за участю секретаря Чміль Я.Є.

та представників:

від апелянта: Тузова В.О. ( дов. від 22.03.2017 № 5449-К-О);

ліквідатор: арбітражний керуючий Левкович О.К. (посв. № 575 від 19.03.2013);

від ОСОБА_4: ОСОБА_5 ( дов.б/н від 13.05.2015);

від ОСОБА_6: ОСОБА_5 ( дов.б/н від 27.03.2016);

інші учасники провадження у даній справі: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 26.04.2017

у справі № 5011-49/217-2012 (Суддя Чеберяк П.П.)

за заявою ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі № 5011-49/217-2012 відмовлено у задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" з поточними кредиторськими вимогами до боржника в сумі 2489852,47 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.04.2017 у справі №5011-49/217-2012 та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі заяву банку з поточними кредиторськими вимогами до боржника на суму 2489852,47 грн. Визнати поточні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до ТОВ "Бізнес-Інтелект" по кредитному договору від 11.08.2011 №LBB-17 та договору комісії від 11.08.2011 №1108/4730/IMP в загальному розмірі 2489852,47 грн. та включити поточні вимоги банку в сумі 2489852,47 грн. до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Бізнес-Інтелект".

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 апеляційну скаргу ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" прийнято до провадження та призначено її розгляд на 06.07.2017.

30.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу.

06.07.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від ліквідатора надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 продовжено строк розгляду справи, розгляд апеляційної скарги призначено на 19.07.2017.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.06.2017 змінено склад суду та визначено колегію для розгляду справи у складі: головуючий суддя Доманська М.Л., судді: Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.

26.06.2017 ухвалою Київського апеляційного господарського суду змінена колегія суддів прийняла апеляційну скаргу банку до свого провадження.

30.06.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду кредитори ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надали відзив на апеляційну скаргу.

17.07.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду банк (апелянт) подав заяву про відкладення розгляду апеляційної скарги, у зв'язку з неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні.

19.07.2017 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду кредитори ОСОБА_4 та ОСОБА_6 надали клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПРИВАТБАНК" прийнято до провадження у новому складі суду та її розгляд відкладено на 26.07.2017.

У зв'язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 5011-49/217-2012 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

У зв'язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 5011-49/217-2012 у наступному складі: головуючий суддя: Доманська М.Л., судді: Зеленін В.О., Остапенко О.М. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2017 вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 26.07.2017 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Ліквідатор та представник кредиторів ОСОБА_4, ОСОБА_6 заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники провадження у даній справі не з'явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників судового процесу, що не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно зі статтями 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від 06.01.2012 за заявою ОСОБА_4 було порушено провадження у справі № 5011-49/217-2012 про банкрутство ТОВ "Бізнес-Інтелект".

Ухвалою попереднього засідання господарського суду міста Києва від 25.04.2012 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект" .

Постановою господарського суду міста Києва від 19.09.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_4, скасовано постанову господарського суду міста Києва від 19.09.2014 в частині призначення ліквідатора боржника.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2015 ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект" призначено арбітражного керуючого Дяченка С.В.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.06.2015, а матеріали справи № 5011-49/217-2012 направлено до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2016 припинено касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.05.2016 призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект" арбітражного керуючого Левкович Олену Кононівну.

06.12.2016 до господарського суду м. Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про розгляд заяви з кредиторськими вимогами до боржника, що була заявлена 19.11.2014.

Оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд відмовив у задоволенні заяви ПАТ КБ "ПриватБанк" з поточними кредиторськими вимогами до боржника в сумі 2489852,47 грн.

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ст. 23 Закону поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається із заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" кредиторські вимоги до боржника на суму 2 489 852 грн. 47 коп. складаються з заборгованості за кредитним договором № LBB-17 від 11.08.2008 та договором комісії № 1108/4730/ІМР від 11.08.2008, укладеними між боржником та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Інтелект", вищевказані вимоги складаються з нарахованих відсотків за користування кредитом за кредитним договором та договором комісії за період з 06.01.2012 по 19.09.2014.

З наданих ліквідатором заперечень стосовно заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" з грошовими вимогами до боржника, вбачається, що вказані вимоги не визнані ліквідатором, оскільки судом за ухвалою суду першої інстанції від 05.02.2014 у даній справі вже було встановлено, що грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" за своєю правовою природою складають вимоги, що забезпеченні заставою майна боржника в межах погодженої сторонами вартості предмету застави та погодженого сторонами максимального розміру вимоги, яка забезпечується, що становить 3713861 грн. 01 коп., а також з грошових вимог, що не охоплюються вказаною вартістю і розміром, які слід вважати конкурсними кредиторськими вимогами, строк для пред'явлення яких пропущено. Відтак, до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект" було включено вимоги, що забезпечені заставою в сумі 3 713 861 грн. 01 коп., а решта суми кредиторських вимог в порядку ч. 2 ст. 14 Закону, визнана погашеною.

Так, ухвалою суду першої інстанції від 05.02.2014 у даній справі за результатами розгляду заяви банку, що надійшла до суду 27.08.2012, суд першої інстанції встановив, що банк просив визнати його кредитором боржника з вимогами, які забезпечені заставою майна на загальну суму 970 660,69 Євро, розраховану станом на 25.06.2012, що еквівалентно 9 570 714,41 грн., а саме: 1) за кредитним договором № LВВ-17 від 11.08.2008: - 204 596,00 Євро - поточна заборгованість за кредитом; - 306 144,00 євро - прострочена заборгованість за кредитом; - 5 617,34 Євро і 236 079,20 Євро - заборгованість зі сплати відсотків; - 128 152,36 Євро - пеня; 2) за договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008: - 18 741,55 Євро - заборгованість за кредитом; - 25 426,10 Євро - заборгованість зі сплати відсотків; - 45 904,14 Євро - пеня.

Загальний розмір прострочення боржника станом на 25.06.2012 становив 970 660,69 Євро, що еквівалентно 9 570 714,41 грн.

Ухвалою господарського міста Києва від 05.02.2014 у справі № 5011-49/217-2012, зокрема, визнано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес - Інтелект", вимоги якого підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів на суму 3 714 934,01 грн. вимог першої черги, з яких 3 713 861,01 грн. заборгованість та 1 073,00 грн. судові витрати у справі про банкрутство.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 у справі № 5011-49/217-2012 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-Інтелект" на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 5011-49/217-2012 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2014 у справі № 5011-49/217-2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014 у даній справі постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 у справі № 5011-49/217-2012 залишено без змін.

Суди встановили, що 11.08.2008 ЗАТ КБ "ПриватБанк", яке змінило найменування на ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно до приписів Закону України "Про господарські товариства", як позикодавець грошових коштів та ТОВ "Бізнес - Інтелект" в якості позичальника уклали кредитний договір № LВВ-17 від 11.08.2008 з надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 511 490,00 Євро, зі сплатою відсотків, винагороди і відшкодуванням витрат банку. Графік погашення кредиту між вказаними сторонами був погоджений у додатку № 1 до договору від 11.08.2008.

23.02.2009 між банком та ТОВ "Бізнес - Інтелект" було укладено нотаріально посвідчений договір застави майна задля забезпечення виконання ТОВ "Бізнес - Інтелект" зобов'язань, що випливають з кредитного договору № LВВ-17 від 11.08.2008 щодо повернення кредиту у сумі 511 490,00 Євро, сплати процентів за користування кредитом, сплати винагороди, пені і штрафу, а також зобов'язань, що випливають з договору комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008 зі сплати комісії за зобов'язаннями по акредитиву, за здійснення платежів по акредитиву та негайне перерахування коштів необхідних для цього коштів зі сплатою комісій інших банків, погашення витрат на купівлю валюти у передбачених договором випадках, сплати інших комісій.

Згідно п. 3 договору застави, максимальний розмір вимоги, яка забезпечується за цим договором, складає 3 713 861,01 грн.

У п. 4 договору застави сторони погодили, що заставою за цим договором також забезпечуються вимоги заставодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги кредитора за договором і звернення стягнення на предмет застави, витрат на утримання і збереження предмету застави, витрат на страхування предмету застави, що зроблені заставодержателем, збитків, завданих порушенням заставодавцем умов цього договору, збитків, завданих порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором, витрат по реєстрації предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і внесенню змін до реєстру, витрат по нотаріальному посвідченню договору, штрафних санкцій.

Відповідно до п. 6 договору в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором та заставодавцем зобов'язань за цим договором, заставодавець надав у заставу наступне майно - Heidelberg Printmaster 74 - чотирьох фарбову офсетну машину 53*74 cm ЗЬ 74-4 з приналежностями, виробництва Німеччина у кількості 1 шт., інвентарний номер 172, серійний номер 7481.

У п. 9 договору застави сторони визначили, що вартість предмету застави складає 3 713 861,01 грн.

11.08.2008 ЗАТ КБ "ПриватБанк", яке змінило найменування на ПАТ КБ "ПриватБанк" відповідно до приписів Закону України "Про господарські товариства", як комісіонер та ТОВ "Бізнес - Інтелект" в якості комітента уклали кредитний договір комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008, за умови якого комітент доручає, а комісіонер приймає на себе зобов'язання за плату від свого імені і за рахунок комітента відкрити на користь Firma "Heidelberger Druckmashinen AG" (бенефіціар) відкличний документарний акредитив відповідно до заяви про відкриття акредитива № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008, підписаної з боку комітента, що є невід'ємною частиною цього договору. 02.03.2009 до договору комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008 про відкриття акредитива вносилися зміни. Графік погашення кредиту між вказаними сторонами був погоджений у додатку № 1 до договору від 11.08.2008.

Судами встановлено, що виконання грошових зобов'язань ТОВ "Бізнес - Інтелект" перед банком за договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008 також було забезпечено заставою майна за зазначеним вище договором застави 23.02.2009.

У зазначених вище процесуальних документах суди дійшли висновку про визнання кредиторських вимог ПАТ КБ "Приватбанк", що забезпеченні заставою майна боржника в межах погодженої сторонами в договорі застави від 23.02.2009 вартості предмету застави та погодженого сторонами максимального розміру вимоги, яка забезпечується, що становить 3 713 861,01 грн. Також, суди дійшли висновку, що решта грошових вимог, заявлених ПАТ КБ "Приватбанк", вважаються погашеними.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судовою колегією встановлено, що у відповідності до п. 6.13. Договору кредиту обов'язки по даному кредитному договору виконуються в наступному порядку: кошти, отримані від позичальника, для погашення заборгованості по даному кредитному договору, перш за все направляються для погашення збитків понесених банком згідно п. 3.2.14., 3.3.12. (зберігання застави, послуги, пов'язані з реалізацією застави,представництво інтересів банку в суді тощо), далі для погашення неустойки згідно розділу 5 вказаного договору, далі - прострочення винагороди за управління кредитом, далі - прострочення винагороди за оформлення кредитного договору, далі - прострочення винагороди за наданий кредит, далі - винагорода за невикористану частину кредиту, далі - винагорода за управління кредитом, далі - винагорода за оформлення кредитного договору, далі - прострочені проценти, далі - проценти, далі - прострочення кредиту, далі - кредит.

Так, з тексту ухвали суду першої інстанції від 05.02.2014 у справі № 5011-49/217-2012 та постанов Київського апеляційного господарського суду від 29.04.2014 та Вищого господарського суду України від 29.07.2014 у даній справі не вбачається, які саме конкурсні вимоги банку (з заявлених 9 570 714,41 грн., а саме: 1) за кредитним договором № LВВ-17 від 11.08.2008: - 204 596,00 Євро - поточна заборгованість за кредитом; - 306 144,00 євро - прострочена заборгованість за кредитом; - 5 617,34 Євро і 236 079,20 Євро - заборгованість зі сплати відсотків; - 128 152,36 Євро - пеня; 2) за договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008: - 18 741,55 Євро - заборгованість за кредитом; - 25 426,10 Євро - заборгованість зі сплати відсотків; - 45 904,14 Євро - пеня) увійшли в визнану судом суму у розмірі 3 713 861,01 грн. (забезпечені заставою кредиторські вимоги), а які з цих вимог визнані судом погашеними (чи то кредит, чи відсотки по кредиту, чи пеня та по якому саме з двох договорів).

Дослідивши умови кредитного договору, а саме п. 6.13., судова колегія дійшла висновку, що перш за все, мають погашатись вимоги заявлені банком щодо заборгованості зі сплати неустойки (пені) та проценти. Представник апелянта у суді апеляційної інстанції не заперечила проти зазначеного в п. 6.13. кредитного договору та інших доводів не зазначила. Ліквідатор підтвердила той факт, що у п. 6.13. кредитного договору зазначено первинне погашення суми неустойки (пені) та процентів, а тому вимоги банку щодо суми нарахованих процентів на заборгованість банкрута за кредитом, яка вважається погашеною, є безпідставними. Представник кредиторів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 зазначила, що жодних розрахунків по періодам із зазначенням відповідної процентної ставки, визначення щомісячної заборгованості по процентах в гривні відповідно до встановленого курсу, як це передбачено умовами договору, банком не було надано. Тобто сума 3 713 861,01 грн., яка була визнана судом, не може бути сумою заборгованості по кредиту, та, відповідно, на цю суму не можуть нараховуватись відповідні проценти.

Кредиторські вимоги банку щодо неустойки та процентів, що були заявлені банком та розглядались судом (ухвала суду першої інстанції від 05.02.2014 у даній справі) у розмірі 441179,14 Євро складаються з: 5 617,34 Євро і 236 079,20 Євро - заборгованість зі сплати відсотків та 128 152,36 Євро - пеня (за кредитним договором від 11.08.2008 № LВВ-17); 25 426,10 Євро - заборгованість зі сплати відсотків та 45 904,14 Євро - пеня (за договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008), що еквівалентно 4 350 026,32 грн. (станом на 25.06.2012).

Судом з заявлених банком кредиторських вимог за ухвалою від 05.02.2014 у даній справі визнано лише 3 713 861,01 грн..

Разом з тим, з розрахунку наявного в матеріалах справи вбачається, що банк нараховує проценти на суму 510 740,00 Євро - прострочена заборгованість за кредитом за договором № LВВ-17 від 11.08.2008 та на суму 18 741,55 Євро - заборгованість за кредитом за договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008, тобто разом на суму 529 481,55 Євро, що еквівалентна 5 220 688,08 грн. (станом на 25.06.2012). Проте, судовою колегією встановлено, що сума, на яку нараховуються проценти перевищує навіть суму, яка була визнана судом першої інстанції за ухвалою від 05.02.2014 у даній справі в розмірі 3 713 861,01 грн.. Тому розрахунок в частині нарахування процентів на вказані банком суми є необґрунтованим. Разом з тим, необґрунтованим є розрахунок нарахування відсотків і тому, що, як зазначає апелянт у поясненнях від 10.04.2017 № 05/04-1, цей розрахунок зроблений виходячи із специфіки нарахування відсотків (накопиченим підсумком), враховуючи суми процентів (відсотків), які вже були нараховані станом на 06.01.2012 - на дату порушення даної справи про банкрутство. Тому з огляду на викладене, наявний в матеріалах справи розрахунок є необґрунтованим, не доведено, що заявлені саме поточні кредиторські вимоги, які виникли після порушення даної справи про банкрутство. Представник апелянта зазначила, що в інший спосіб розрахувати проценти (відсотки) неможливо. Відповідно доводи апелянта, що ним заявлено саме поточні кредиторські вимоги, є необґрунтованими.

Дальше абзац повторюється, обрати або абзац зазначений вище, або той що нижче.

Судова колегія, дослідивши поданий Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" розрахунок кредиторських вимог вважає його необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами. Представник апелянта у суді апеляційної інстанції не змогла пояснити суду, на підставі чого було нараховано проценти за користування кредитом на суму 510 740,00 Євро - прострочена заборгованість (за кредитом за договором № LВВ-17 від 11.08.2008) та на суму 18 741,55 Євро - заборгованість за кредитом (за договором комісії № 1108/4730/ІМРА від 11.08.2008), коли ця сума складає 529 481,55 Євро, що еквівалентна 5 220 688,08 грн. (станом на 25.06.2012), що перевищує суму кредиторських вимог, визнаних судом та включених в реєстр - 3 713 861,01 грн., чому розрахунок був зроблений в іноземній валюті, тощо.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовивши у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" з поточними кредиторськими вимогами до боржника на суму 2 489 852 грн. 47 коп.

Виходячи з наведеного, та враховуючи, що помилкові висновки суду першої інстанції у мотивувальній частині ухвали щодо того, що заявлені грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" вважаються погашеними у зв'язку зі спливом строку позовної давності, не призвели до прийняття по суті неправомірного судового рішення, колегія суддів вважає за можливе оскаржувану апелянтом ухвалу у даній справі залишити без змін, зазначивши вищевказані мотиви відхилення заявлених вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до боржника на суму 2 489 852 грн. 47 коп.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", та для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції від 26.04.2017 у справі № 5011-49/217-2012. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали у даній справі судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-1, 33, 34, 35, 43, 101-106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 26.04.2017 у справі № 5011-49/217-2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 5011-49/217-2012 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 28.07.2017.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

В.О. Зеленін