УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.08.2017Справа № 910/12777/17

Суддя Щербаков С.О., розглянувши

позовну заяву Компанії "Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А."

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Бельведер Україна", 2) ОСОБА_3, 3) ОСОБА_4

про стягнення 25 261 190, 42 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася Компанія «Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А.» з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бельведер Україна», 2) ОСОБА_5, 3) ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600, 00 грн.) та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (240 000, 00 грн.) За подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 600, 00 грн.).

Так, Компанією «Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А.» заявлено 1 (одну) вимогу майнового характеру, а саме про звернення стягнення на заставлене майно - корпоративні права:

- у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Бельведер Україна» на частку у розмірі 90 (дев'яносто) відсотків вартістю 13 050 000, 00 грн., що належить ОСОБА_4; на частку у розмірі 10 (десять) відсотків вартість 1 450 000, 00 грн., що належить ОСОБА_5;

- у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Італьяно в Україні, ЛТД» на частку у розмірі 90 (дев'яносто) відсотків вартістю 13 591 071, 37 грн., що належить ОСОБА_4; на частку у розмірі 10 (десять) відсотків вартістю 1 510 119, 05 грн., що належить ОСОБА_5 шляхом передачі вищевказаного майна у власність позивача - Компанії «Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А.» в рахунок виконання відповідачем-1 забезпеченого обтяженням зобов'язання за договором позики № 2к/7 від 11.07.2008.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем становить - 240 000, 00 грн.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів сплати судового збору.

Одночасно з поданням позову, Компанією «Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А.» заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на тяжкий майновий стан, спричинений відсутністю представництв позивача чи інших господарюючих структур позивача на території України, через які можна було здійснити захист майнових прав та сплачувати судові витрати, включаючи судовий збір, відсутністю відкритих рахунків позивача на території України, надзвичайно великими втратами (збитками), понесеними позивачем у процесі захисту майнових прав позивача, у вигляді неповернених позик тощо.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення заявника від сплати судового збору.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суд зазначає, що обов'язок по доведенню наявності обставин для відстрочення сплати судового збору покладається на заявника.

Викладене у позовні заяві Компанія «Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А.» клопотання про відстроченя сплати судового збору мотивоване скрутним фінансовим становищем позивача.

Суд відзначає, що заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору за приписами ст. 8 Закону України "Про судовий збір" особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі при зверненні до суду з позовом, та натомість, при відстроченні така оплата стане можливою.

В той же час, в розумінні ст. 8 вказаного Закону самі лише обставини, пов'язані з ускладненням господарської діяльності суб'єкта та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення такої сплати, оскільки відповідно до вказаної вище норми, особа-заявник повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан дійсно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для надання йому відстрочки сплати судового збору, а також не додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження його доводів, що свідчить про відсутність належних підстав для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г.

Однак, заявником не наведено обставин, що до ухвалення судового рішення у заявника з'являться кошти для сплати судового збору, тобто позивачем не наведено жодного факту щодо можливості сплати судового збору у майбутньому.

Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність заявником існування, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору, а тому суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" та не надано суду належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Тож, у даному випадку наявність опису вкладення дає можливість визначити перелік документів, які було надіслано на адресу відповідачів.

Разом з тим, у якості доказу дотримання вимог ст.ст. 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, заявником надано фіскальний чек № 9547 від 01.08.2017 без опису вкладення, що позбавляє суд можливості з'ясувати які саме документи були направлені на адресу ОСОБА_4.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Отже, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду слід звернути увагу також на те, що відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затв. Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Копії доказів, доданих до позовної заяви не відповідають вищевказаним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Компанії «Марі Брізар Вайн Енд Спірітс С.А.» у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовні матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Щербаков С.О.