ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017р. Справа № 914/873/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», м.Донецьк

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Укрзалізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго», м.Львів в особі Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м.Бурштин Івано-Франківської області

про зобовязання внести зміни до особового рахунка шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми

Cуддя Щигельська О.І.

при секретарі Дубенюк Н.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю

від третьої особи: не зявився

Суть спору: позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс», м.Донецьк до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Львів про зобовязання ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» внести зміни до особового рахунку ТзОВ «Лемтранс» №7390373 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 314828,76грн.

Ухвалою суду від 10.05.2017р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні 24.05.2017р. Ухвалою суду від 24.05.2017р. розгляд справи відкладено на 19.06.2017р. у звязку з неявкою відповідача. В судовому засіданні 19.06.2017р. оголошено перерву до 05.07.2017р. Ухвалою суду від 05.07.2017р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго», м.Львів, в особі Відокремленого підрозділу «Бурштинська теплова електрична станція» Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м.Бурштин Івано-Франківської області, у звязку з чим та для надання сторонам можливості подати витребувані судом документи строк вирішення спору, за клопотанням позивача, продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 19.07.2017р.

В судове засідання 19.07.2017р. зявились представники сторін, їм розяснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Позивачем долучено до матеріалів справи додаткові документи (вх.№24857/17 від 13.07.2017р.), а його представник в судовому засіданні 19.07.2017р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві, заяві про доповнення до позовної заяви (вх.№17749/17 від 18.05.2017р.), запереченнях на відзив (вх.№22799/17 від 27.06.2017р.) . Ствердив, зокрема, що в порушення умов укладеного між позивачем та відповідачем договору, в грудні 2016 року з особового рахунку ТзОВ «Лемтранс» відповідачем неправомірно стягнуто плату за користування вагонами на суму 314828,76грн. (з ПДВ). Оскільки претензію позивача залишено ПАТ «Українська залізниця» без відповіді та задоволення, ТзОВ «Лемтранс» звернулось до суду із позовом про зобовязання ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» внести зміни до особового рахунку ТзОВ «Лемтранс» №7390373 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому списаної грошової суми. Просив позов задоволити.

Відповідачем долучено до матеріалів справи додаткові документи (вх.№24264/17 від 10.07.2017р.), а його представник в судовому засіданні 19.07.2017р. проти задоволення позову заперечив з мотивів, наведених у поданому ним відзиві (вх.№21616/17 від 19.06.2017р.). Зокрема, зазначив про правомірність проведеного списання коштів й звернув увагу суду на те, що ТзОВ «Лемтранс» при зверненні до суду із позовною заявою обрано непередбачений законом спосіб захисту. Відтак, у задоволенні позову просив відмовити.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, явки повноважного представника в судове засідання 19.07.2017р. не забезпечено, проте подано заяву (вх.№25092/17 від 17.07.2017р.), в якій зазначено, що на думку ПАТ «ДТЕК Західенерго» його права та обовязки не порушуються предметом спору по даній справі, а відтак, просить розглядати справу без його участі, зважаючи на зайнятість представника в іншому судовому засіданні. Вказане клопотання прийнято судом.

Суд, беручи до уваги встановлений ст.69 ГПК України строк вирішення спору, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст. 4-3 ГПК України судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (позивач по справі, замовник за договором) та Державним територіально-галузевим обєднанням «Львівська залізниця» (залізниця за договором) укладено договір №Л/М/15/395/п про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 24.03.2015р., який регламентує взаємовідносини між залізницею і замовником по наданню послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведенням розрахунків за ці послуги на умовах попередньої оплати. (п.1.1).

В подальшому сторонами неодноразово вносились до вказаного договору зміни та доповнення шляхом підписання додаткової угоди №1 від 27.11.2015р., №2 від 09.12.2015р. та №3 від 17.03.2017р.

Зокрема у п.1 додаткової угоди №2 сторони погодили змінити назву договору на «Договір про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом України послуги», а у п.2 також зазначили, що зі сторони залізниці вказаний договір укладається Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», в особі в.о. начальника Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (відповідач по справі).

Вказаним договором передбачено, зокрема, такі обовязки залізниці: здійснювати перевезення та надавати додаткові послуги замовнику при умові попередньої оплати ним тарифу, зборів запланованих перевезень та послуг; надання залізницею послуг здійснюється на підставі належно оформлених планів та заявок (п.2.1); надавати платні послуги по підготовці та подачі вагонів, перевезення вантажів та інших додаткових зборів; розрахунок провізних платежів, послуг та додаткових зборів проводиться згідно ставок Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги з урахуванням коефіцієнтів, оголошених Укрзалізницею (п.2.2); для проведення розрахунків і обліку сплачених сум залізниця через Єдиний Технологічний центр обробки перевізних документів (далі - ЄТехПД) відкриває для замовника особовий рахунок з присвоєнням єдиного коду платника 7390373, коду вантажовідправника/ вантажоодержувача 5315, закріплених за опорною станцією Львів; одержані кошти залізниця зараховує на особовий рахунок замовника (п.2.3); здійснювати розрахунки із замовником за перевезення вантажів і надані додаткові послуги згідно з діючими тарифами, вести облік нарахованих і сплачених сум по єдиному коду платника замовника (п.2.4), та ін.

Водночас, на замовника покладено, серед іншого, такі обовязки: замовник виступає платником за перевезення вантажів, для яких він є відправником, одержувачем або експедитором (п.3.1); зобов'язується належним чином оформляти та узгоджувати плани і заявки на перевезення вантажів (п.3.2); для забезпечення виконання залізницею вимог пункту 2.1. цього договору, здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткові послуги шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення та вагонообігу на підїзній колії на рахунок Єдиного ТехПД залізниці за визначеними реквізитами; попередня плата за перевезення вантажів та додаткові послуги може здійснюватися на рахунок ЄТехПД залізниці за визначеними реквізитами (п.п. 3.3, 3.3.1).

Позивач стверджує, що в порушення умов укладеного договору, 07.12.2016р. з особового рахунку ТзОВ «Лемтранс» відповідачем неправомірно стягнуто плату за користування вагонами згідно з накопичувальною карткою №07120626 за кодом 268/002 на суму 314828,76грн. (з ПДВ), оформленою станцією Скалат Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

Вважаючи дії відповідача неправомірними, позивач звернувся до нього із претензією №933 від 20.12.2016р., в якому зазначено, що ТзОВ «Лемтранс» не надавало гарантій на сплату нарахованих платежів, а за достовірність внесених даних до перевізних документів, по яким минув строк позовної давності, несе відповідальність вантажовідправник ДТЕК «Західенерго Бурштинська ТЕС». Відтак, просив розглянути претензію та повернути 314828,76грн. з ПДВ на особовий рахунок 73900373 ТзОВ «Лемтранс».

У відповідь на вказану претензію, Регіональна філія «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» листом МЮ-5224/П-5-2016 від 02.02.2017р. повідомлено, що на підставі акту ревізії від 26.10.20169р. кошти в сумі 314828,76грн. в т.ч. ПДВ (шифр 268 плата за користування власними та орендованими вагонами на місцях загального користування) були стягнуті по накопичувальній картці №07120626 за затримку вагонів на підходах призначенням на станцію Скалат для ТзОВ ВК «Гірничодобувна промисловість», а тому поверненню не підлягають.

Зазначені обставини зумовили звернення ТзОВ «Лемтранс» до суду із позовом, в якому просить зобов'язати відповідача внести зміни до особового рахунку позивача №7390373 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 314828,76грн.

Водночас, відповідач стверджує про правомірність проведеного списання грошових коштів з особового рахунку позивача й звертає увагу на те, що ТзОВ «Лемтранс» обрано неналежний спосіб захисту своїх прав.

При вирішенні спору та постановленні рішення по справі суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини, а також інші юридичні факти.

У відповідності до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як визначено ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 затверджено Правилами розрахунків за перевезення вантажів (ст.62 Статуту), якими встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника (п.2.3).

Як вже зазначалось, на виконання умов укладеного між сторонами договору №Л/М/15/395/п про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 24.03.2015р. (з подальшими змінами та доповненнями), залізницею відкрито ТзОВ «Лемтранс» особовий рахунок з присвоєнням єдиного коду платника 7390373.

У п.2.5 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст.62 Статуту) встановлено, що платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

У відповідності до п.2.6 цих Правил, розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток (додаток 3), відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису). Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику. У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Як вже зазначалось, 07.12.2016р. з особового рахунку ТзОВ «Лемтранс» відповідачем стягнуто плату за користування вагонами на місцях загального користування, а саме - за затримку вагонів на підходах призначенням на станцію Скалат, згідно з накопичувальною карткою №07120626 за кодом 268/002 на суму 314828,76грн. (з ПДВ).

Статтею 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата вноситься також на час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної підґїзної колії, порту, підприємства.

Наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 затверджено Правила користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статуту залізниць України), якими визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (п.3).

У вказаних Правил визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8). Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9).

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниць, вантажовласника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

У відповідності до п.10 Правил користування вагонами і контейнерами, облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у «Повідомленні про затримку вагонів» (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення. Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

У відповідності до встановленого п.12 цих Правил порядку, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно п.13 вказаних Правил, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Окрім цього, згідно з п.1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст.62 Статуту), платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Водночас, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження підписання накопичувальної картки №07120626 зборів за роботи (послуги) та штрафів, повязаних з перевезенням вантажів (вантажобагажу) від 07.12.2016р., оформленої станцією Скалат Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця», уповноваженим працівником станції та представником вантажовідправника.

У зазначеній накопичувальній картці, підставою для справляння платежу плати за користування власними та орендованими вагонами, контейнерами інших держав на місцях загального користування, за формами ГУ-23а та ГУ-23 з експортно-імпортними та внутрішніми вантажами, зазначено розпорядження від 25.10.2013р. №ЦЗ-1-9/650.

Із долученим до матеріалів справи документів вбачається, що вказаним розпорядженням оголошено підкоди коду 268/465 «Плата за користування власними вагонами, контейнерами інших держав на місцях загального користування» (враховуючи розпорядження УЗ від 21.10.2013р. №ЦЗМ-14/1468). Так, підкод 002, зазначений у накопичувальній картці, позначає плату за актами затримки форми ГУ-23а та ГУ-23 до подавання під вантажні операції вагонів з експортно-імортними та внутрішніми вантажами.

Суд звертає увагу на те, що саме по собі таке розпорядження не може бути причиною платежу, визначеною у накопичувальній картці, в той час як посилання на конкретні акти відповідних форм відсутнє, хоча Згідно п.58 Інструкції по веденню станційної та комерційної звітності, затвердженої наказом Укрзалізниці від 04.06.2003р. №147-Ц, в накопичувальній картці в графі «найменування та номер документа» повинен бути зазначений акт загальної форми ГУ-23, який мав бути підставою для нарахування та стягнення донарахованої плати за користування вагонами при затримці вагонів.

Проаналізувавши акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника (форма ГУ-23) №1595 від 18.05.2015р., №1591 та №1601 від 22.05.2015р., №1594 від 23.05.2015р., №1600 від 24.05.2015р., №1597 від 26.05.2015р., №1464 від 11.06.2016р. та №1529 від 13.06.2015р., оформлені на станції Скалат Львівської залізниці, копії яких надано відповідачем на вимогу позивача при супровідному листі №МЮ-62/17-346 від 25.04.2017р., суд звертає увагу на те, що у кожному із них вказано, що вагони затримані у звязку із завантажуванням та невірним зазначенням коду вантажоодержувача.

Окрім цього, у графі «Примітки» накопичувальної картки №07120626 від 07.12.2016р. зазначено: акт ДСІ №05-14/310 від 26.10.2016р. за простій вагонів через неправильне зазначення коду одержувача вантажовідправником ПАТ ДТЕК «ЗахідЕнерго Бурштинська ТЕС».

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів спричинена діями експедитора ТзОВ «Лемтранс», в тому числі не містить таких відомостей і витяг із акта перевірки ДФІ від 26.10.2016р. №05-14/310. Жодних актів про затримку вагонів, складених у встановленому порядку за формою ГУ-23а до матеріалів справи не долучено, в той час як в актах загальної форми не вказано час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки відповідних вагонів.

Безпідставними вважає суд посилання відповідача на те, що судовими рішеннями у справах №914/864/16 від 10.05.2016р., №914/865/16 від 25.04.2016р. та №914/3560/15 встановлено, що інструкцію щодо заповнення накладних ПАТ «ДТЕК Західенерго» надано ТзОВ «Лемтранс», а відтак, останній несе відповідальність за затримку вагонів, оскільки в силу приписів ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Згідно п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. №138), якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про неправомірність проведеного відповідачем списання грошових коштів в розмірі 314828,76грн. (з ПДВ) з особового рахунку позивача.

Беручи до уваги заперечення відповідача щодо обраного позивачем способу захисту, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом є встановлене п.4 ч.2 ст.16 ЦК України відновлення становища, яке існувало до порушення.

Водночас, слід зазначити, що такий перелік не є вичерпним. У своїх постановах від 21.05.2012р. №6-20цс11 та від 12.06.2013р. №6-32цс13, Верховний суд України звертає увагу на те, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов про зобов'язання ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» внести зміни до особового рахунку ТзОВ «Лемтранс» №7390373 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 314828,76грн., обґрунтований матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає до задоволення в повному обсязі, а обраний позивачем спосіб захисту забезпечить ефективне відновлення порушеного права, не суперечить нормам чинного податкового законодавства, а також передбачений п.4 ч.2 ст.16 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобовязати Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м.Львів, вул.Гоголя, буд.1; ) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (юридична адреса: м.Донецьк, вул.Артема, буд.7; поштова адреса: м.Київ, вул. Євгена Коновальця, буд.32-Г, офіс 8; ) №7390373 шляхом відображення (тобто відновлення, збільшення) на ньому грошової суми 314828,76грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м.Київ, вул.Тверська, буд.5; ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м.Львів, вул.Гоголя, буд.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лемтранс» (юридична адреса: м.Донецьк, вул.Артема, буд.7; поштова адреса: м.Київ, вул. Євгена Коновальця, буд.32-Г, офіс 8; ) 4722,43грн. судового збору.

4. Накази видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

5. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 24.07.2017р.

Суддя Щигельська О.І.