Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 липня 2017 року Справа № 927/454/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "Господар"

Варвинської селищної ради Чернігівської області

17600, вул. Шевченка,18, смт. Варва, Чернігівська обл.;

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Варин"

17600, АДРЕСА_2, Чернігівська обл.;

до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

01000, АДРЕСА_1;

про стягнення 19336,15грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: Кальний О.В. довіреність № 241 від 30.06.2017, юрист;

від відповідача 1: ОСОБА_3 паспорт № НОМЕР_1 від 16.05.2008, керівник

відповідача 2: не прибув;

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Господар" Варвинської селищної ради Чернігівської області звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Варин" та фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення солідарно 19336,15грн. заборгованості за фактично надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачами спожито послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно, але їх вартість на користь позивача не оплачено, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 19336,15 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.05.2017 порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 22.05.2017, після чого в судовому засіданні оголошено перерву до 08.06.2017.

Від позивача надійшла заява від 21.05.2017 про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач надає суду відповідні розрахунки та просить суд стягнути солідарно із відповідачів 19336,15грн. основної заборгованості за фактично надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року по жовтень 2015року включно, 1243,10грн. 3% річних, 10371,14грн. інфляційних, а всього 30950,39грн.

Розглянувши зазначену заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки збільшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 30950,39грн.

01.06.2017 від позивача через канцелярію суду надійшли письмові пояснення де зазначені строки нарахування 3% річних, інфляційних, а саме з червня 2014 року до 01 квітня 2017 року.

08.06.2017 позивачем подано клопотання про залучення до матеріалів справи копії договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 01.09.2009, копії відомостей з ЄДРПОУ. Позивач надав копію витягу з журналу КП "Господар" знятих показників лічильника обліку води у ОСОБА_1 за період з вересня 2012 року до січня 2016 року включно з зазначенням кількості спожитої води в метрах кубічних помісячно.

Ухвалою від 08.06.2017 продовжено строк вирішення спору до 19.07.2017, розгляд справи відкладено на 17.07.2017 та запропоновано позивачу уточнити письмові пояснення з доказами в обґрунтування спожитих відповідачами послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення саме особами: ТОВ "Варин" та ФОП ОСОБА_1, а також зазначити та надати докази (акти зняття показників лічильників, тощо), в яких саме частинах на його думку кожним із споживачів споживалась послуга у період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно, та розмежувати (конкретизувати) споживання послуги по об'єктам (будівлям, приміщенням, точкам обліку).

06.07.2017 від позивача надійшла заява про зміну предмета позову. У зазначеній заяві позивач просить стягнути 19336,15грн. заборгованості за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно, 10371,14грн. інфляційних втрат за період з червня 2014 року до березня 2017 року включно та 1243,10 грн. три проценти річних за період з червня 2014 року до березня 2017 року включно. Крім того, позивач просить стягнути з ТОВ "Варин" 13457,70грн. заборгованості за фактично надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно, 7308,17грн. інфляційних, 870,67грн. трьох процентів річних та стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 5878,44грн. заборгованості за фактично надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року, 3062,96грн. інфляційних, 372,72грн. трьох процентів річних, розрахувавши заборгованість за послуги виходячи із зайнятої відповідачами площі в приміщеннях.

Розглянувши в судовому засіданні 17.07.2017 заяву позивача про зміну предмета позову, суд зазначає наступне.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Разом з тим, господарський суд прийшов до висновку, що даною заявою позивач не змінив вимоги, а лише збільшив позовні вимоги по відношенню до ТОВ "Варин" та просить стягнути 13457,70грн. заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно, 7308,17грн. інфляційних, 870,67грн. трьох процентів річних та зменшив позовні вимоги по відношенню до ФОП ОСОБА_1 та просить стягнути 5878,44грн. заборгованості за фактично надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року, 3062,96грн. інфляційних, 372,72грн. трьох процентів річних.

Відповідно до ст.22 ГПК України, господарський суд прийняв заяву позивача.

Суд перейшов до розгляду спору по суті в судовому засіданні 17.07.2017.

Від відповідача 1 надійшли письмові пояснення від 17.07.2017, у яких ТОВ "Варин" проти позовних вимог заперечує. У поясненнях ТОВ "Варин" заперечує проти існування між позивачем і відповідачем договірних відносин та проти факту користування послугами з водопостачання і водовідведення КП "Господар"; зазначає, що споживання послуг з водопостачання і водовідведення у приміщеннях будівлі, що належить ОСОБА_1 та частково орендується ТОВ "Варин" припинено з січня 2014, а через трубопровід, розташований в приміщенні за адресою АДРЕСА_2 здійснюється постачання послуг третім особам. Крім того, ТОВ "Варин" зазначає, що вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання і водовідведення з ОСОБА_1 та ТОВ "Варин" за період з травня 2012 року по червень 2015 року вже були предметом розгляду Варвинським районним судом Чернігівської області у справі № 731/664/15-ц. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 05.05.2016 у справі № 731/664/15-ц позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП "Господар" Варвинської селищної ради Чернігівської області 24250,32грн. заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з травня 2012 року по червень 2015 року, а також 16354,47 грн. інфляційних та 1123,14 грн. 3% річних. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 20.07.2016 рішення Варвинського районного суду Чернігівської області від 05.05.2016 змінено, стягнуто з відповідача на користь Комунального підприємства "Господар" Варвинської селищної ради Чернігівської області 9 714,84грн. заборгованості за послуги з постачання холодної води і водовідведення за період з квітня 2012 року по лютий 2014 року включно.

Від відповідача 2 надійшло клопотання від 17.07.2017, у якому ФОП ОСОБА_1 проти позову заперечує, стверджує, що послугами позивача після розірвання договору від 01.09.2009 не користувалася.

У судовому засіданні 17.07.2017 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачами документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

З 28.12.2009 Комунальне підприємство "Господар" Варвинської селищної ради Чернігівської області на території смт. Варва Варвинського району Ченігівської області є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, на підставі ліцензій Чернігівської обласної державної адміністрації серії АВ № 378310 від 04.07.2008 та серії АВ № 617614 від 09.07.2013 та рішення 13 сесії 5 скликання Варвинської селищної ради від 28.12.2009 "Про визначення КП "Господар" виконавцем житлово-комунальних послуг для споживачів смт. Варва та послуг по благоустрою населення".

Звертаючись з вказаним позовом позивач зазначив, що ТОВ "Варин" та ОСОБА_1 є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, які здійснюються мережею, спільною для будинків, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, Варвинський район, Чернігівська область, (власниками яких є ТОВ "Варин"та ОСОБА_1.). Така мережа входить в нежитлову будівлю, що належить на праві власності ОСОБА_1 Будівлі в певній мірі межують між собою, були передані відповідачами один одному в оренду в певних частинах.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідачів, як споживачів, заборгованість за фактично надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з квітня 2014 до жовтня 2015 року, зазначаючи про споживання відповідачами холодної води у наступних обсягах: у квітні 2014 - 35 куб.м. у травні 2014- 46 куб.м., у червні 2014 - 43 куб.м., у липні 2014-61 куб.м., у серпні 2014 - 62 куб.м., у вересні 2014 - 75 куб.м., у жовтні 2014 - 27 куб.м., у листопаді 2014 - 49 куб.м., у грудні 2014 - 38 куб.м., у січні 2015 - 63 куб.м., у лютому 2015 - 31 куб.м., у березні 2015 - 32 куб.м., у квітні 2015 - 30 куб.м., у травні 2015 - 27 куб.м., у червні 2015 - 18 куб.м., у липні 2015 - 52 куб.м., у серпні 2015 - 30 куб.м.., у вересні 2015 - 48 куб.м., у жовтні 2015 - 55 куб.м. Обсяги споживання визначені позивачем на підставі показів лічильника.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" унормовано, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. З ст. 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачами - ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Варин" у спірний період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року відсутні будь-які договірні відносини.

Разом з тим, між КП "Господар" Варвинської селищної ради Чернігівської області та ОСОБА_1 існували договірні відносини до 11.02.2014 на підставі договору від 01.09.2009 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, відповідно до умов якого виконавець (КП "Господар") зобов'язався надавати споживачеві (фізичній особі ОСОБА_1.) послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Тобто, лише до 11.02.2014 між ОСОБА_1 та КП "Господар" Варвинської селищної ради Чернігівської області існували договірні відносини.

Враховуючи положення ст.1, 13 та п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг (аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 у справі № 6-59цс13, постанова Верховного Суду України від 25.11.2014 у справі № 3-184гс14, постанова Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15).

Разом з цим, Відповідачі заперечують факт фактичного користування центральним водопроводом та споживанням води.

Слід зазначити, що відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з постачання холодної води і водовідведення, порядок обліку і оплати цих послуг регулюються зокрема Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила).

Згідно з п.17 Правил послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води.

Пунктом 20 Правил визначено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Позивач стверджує, що обсяги споживання води визначені на підставі показів лічильника.

Позивачем не надано доказів встановлення лічильників обліку споживання холодної води у приміщенняхі за адресою: АДРЕСА_1 споживачами, зокрема, ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Варин". Матеріали справи не містять відомостей про місце установки, тип та заводський номер водолічильника, дату встановлення, дату повірки.

У відповідності до 3.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Відповідно до пункту 14 Правил, показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів.

У підтвердження факту споживання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення ТОВ "Варин" і ФОП ОСОБА_1 позивачем надано розрахунок заборгованості за фактично надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 включно із зазначенням (обсягів) об'ємів споживання та загальної вартості послуг - 19336,15грн. та копію витягу із журналу КП "Господар" зняття показників лічильника обліку води та розрахунок заборгованості за фактично надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення ПП "ОСОБА_1 із зазначенням обсягів (об'ємів) споживання помісячно, починаючи з вересня 2012 до січня 2016 включно.

Проте, судом не можуть вважатися належними і допустимими доказами споживання послуг (води) відповідачем 1 та відповідачем 2 вищезазначені докази, оскільки журнал КП "Господар" є внутрішнім документом позивача та не містить відомостей про зняття зазначених показників лічильника в присутності споживачів.

Будь-яких інших належних доказів споживання саме ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Варин" у період з квітня 2014 до жовтня 2015 року включно послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення у зазначених позивачем обсягах суду не надано.

Крім того, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За адресою: АДРЕСА_1 знаходяться декілька нежитлових будівель.

В одній будівлі частина приміщення (нежитлова будівля, магазин) площею 246 кв.м. належить ТОВ "Інтер-В", а інша частина - 570 кв.м. належить на праві власності фізичній особі ОСОБА_1, з яких 116,7 кв.м. передано в оренду ТОВ "Варин" (Відповідач-1).

Інша нежитлова будівля (Бар) площею 151,7 кв.м. належить на праві власності ТОВ "Варин", з яких 85,1 кв.м. передано фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 в оренду.

Право власності за ТОВ "НВП "Варин" підтверджується свідоцтвом про право власності від 22.08.2007, за ОСОБА_1 свідоцтвом про право власності від 26.06.2008 на приміщення площею 380,9 кв.м., свідоцтвом про право власності від 27.01.2015 на приміщення площею 570,21 кв.м.,за ТОВ "Інтер-В" свідоцтвом про право власності від 20.07.2015 на приміщення площею 246 кв.м.

Тобто, з вказаного вбачається, що нежитлові приміщення в двох будівлях за адресою: АДРЕСА_1, використовують чотири особи: ОСОБА_1, ТОВ "Варин", фізична особа - підприємець ОСОБА_1 та ТОВ "Інтер-В".

Пунктом 3.9 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 № 190 якщо субспоживач має особисті рахунки, то він розраховується за питну воду та скидання стічних вод з виробником. Розподіл суми рахунку між субспоживачами, на яких не відкрито окремих особових рахунків, здійснюється споживачами самостійно. У випадках, коли засоби обліку на вводах субспоживачів відсутні, розрахунки за воду проводяться за нормами водоспоживання, при цьому обсяг стічних вод, які належать до сплати, дорівнює обсягу водоспоживання.

Слід зазначити, що з наданих позивачем документів та наявних в матеріалах справи доказів не можливо встановити споживачів/субспоживачів наданих позивачем послуг, оскільки позов подано до ТОВ "Варин" та ФОП ОСОБА_1, а користувачами зазначених приміщень, а відтак потенційними споживачами послуг на постачання води є також і фізична особа ОСОБА_1

Так, у розумінні ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт споживання відповідачем 1 та відповідачем 2 у зазначених обсягах послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за період з квітня 2014 року до жовтня 2015 року включно, у приміщеннях, що знаходяться за АДРЕСА_1

Враховуючи викладене у сукупності, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Частиною 6 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України та Закону України „Про судовий збір", господарський суд витрати по сплаті судового збору покладає на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, ст.82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складено та підписано 24.07.2017.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна