ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2017 року Справа № 10/174-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого - Ткаченко Н.Г.

Суддів - Куровського С.В.

Панової І.Ю.

За участі представників : ТОВ "МАЛЬТА ЛТД" - Березюка О.М., ДП "Барський спиртовий комбінат" - Назаренка А.І., ТОВ "Фінансова компанія Авістар" - Янчука С.В., арбітражного керуючого - Сокола О.Ю, Генеральної прокуратури України - Забариха С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції через господарський суд Хмельницької області, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛЬТА ЛТД"

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 по справі № 10/174-08 за заявою УПФ України у Барському районі про банкрутство ДП "Барський спиртовий комбінат", -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.11.2008 порушено провадження по справі № 10/174-08 про банкрутство ДП "Барський спиртовий комбінат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

28.01.2009 в газеті "Голос України " № 14 опубліковане оголошення про порушення справи про банкрутство ДП "Барський спиртовий комбінат".

доповідач - суддя Ткаченко Н.Г.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.03.2016 року по справі №10/174-08 було продовжено строк розпорядженням майном ДП "Барський спиртовий комбінат" та повноважень розпорядника майном Сокола О.Ю. на чотири місяці до 04.06.2016.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області суду від 17.01.2017 по справі № 10/174-08 продовжено строк розпорядження майном ДП "Барський спиртовий комбінат" та повноваження арбітражного керуючого Сокола О.Ю. на шість місяців - до 18.07.2017.

У лютому 2017 кредитор - ТОВ "Мальта ЛТД" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Лаванда" та ДП "Барський спиртовий комбінат" про визнання недійсним договору оренди № 6 від 01.09.2013, посилаючись на те, що зазначений договір укладений з порушенням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та вимог ЦК України.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 по справі № 10/174-08 відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 по справі № 10/174-08 ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 залишено без змін.

В касаційній скарзі ТОВ "Мальта ЛТД" просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 по справі № 10/174-08 посилаючись на те, що вони постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнявши нове рішення, яким визнати недійсним договір оренди № 6 від 01.09.2013.

У відзиві ДП "Барський спиртовий комбінат" підтримує касаційну скаргу та просить оскаржувані судові рішення скасувати.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2017 у зв'язку із відпусткою судді Катеринчук Л.Й., визначений склад колегії суддів по розгляду даної справи: Ткаченко Н.Г./головуючий, доповідач/, Куровський С.В., Панова І.Ю.

В судовому засіданні ВГСУ 18.07.2017 було оголошено перерву до 25.07.2017 на 11:50 год.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представників сторін та думку представника Генеральної прокуратури України, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвала суду першої інстанції від 06.03.2017, якою відмовлено у задоволені позову щодо визнання недійсним договору оренди від 01.09.2013, обґрунтована тим, що спірний договір оренди укладений від імені боржника - ДП "Барський спиртовий комбінат" т.в.о. директором Гуцолом О.А., за умовами якого боржнику передано у користування за плату на певний строк майно - відповідне обладнання для здійснення господарського діяльності, та це майно є власністю орендодавця - Селянським (фермерським) господарством "ЛАВАНДА", враховуючи те, що орендна плата не є майном боржника, а отже і укладання цього договору не потребувало попереднього погодження із розпорядником мана боржника. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний спірний договір укладений без порушення вимог ч. 13 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому відсутні правові підстави для визнання спірного договору недійсним.

Рівненський апеляційний господарський суд, погодився із зазначеними вище висновками суду першої інстанції, та залишив без змін ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.03.2017.

Але з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитись не можна.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій зазначеним вище вимогам не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами обох інстанцій, 12.11.2008 ухвалою суду першої інстанції порушено провадження по справі про банкрутство ДП "Барський спиртовий комбінат".

На даний час триває процедура розпорядження майном боржника - ДП "Барський спиртовий комбінат".

01.09.2013 між Селянським (фермерським) господарством "ЛАВАНДА" (орендодавець) та ДП "Барський спиртовий комбінат" (орендар) в особі т.в.о. директора Гуцола О.А. було укладено договір оренди № 6, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування обладнання, яке є об'єктом власності орендодавця, в свою чергу орендар зобов'язується використовувати отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності.

Пунктом 3.5 цього договору передбачено, що при передачі орендарю обладнання за цим договором сторони підписують акт приймання - передачі, який містить наступні необхідні умови: дата підписання акту та дату початку нарахування орендної плати; назва обладнання, вартість переданого в оренду обладнання; інші умови, які сторони вважають необхідними при підписанні акту.

Строк оренди обладнання за спірним договором складає 10 (десять) років з моменту підписання акту приймання - передачі такого обладнання (п. 4.2 договору).

Згідно п. 6.1 та 6.2 зазначеного договору, орендар сплачує орендну плату на розрахунковий рахунок орендодавця, починаючи з дати підписання акту приймання - передачі обладнання в оренду згідно п. 3.2 даного договору і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно п. 5.10 даного договору.

Орендна плата розраховується з урахуванням податку на додану вартість за ставкою 20%.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.4.1, 6.4.2 договору, з урахуванням внесених до нього змін, орендна плата розраховується з урахуванням єдиного податку, та розмір орендної плати за один місяць з урахуванням єдиного податку складає : в разі простою виробництва (проведення ремонтних, пусконалагоджувальних та інших робіт) - 2 500 грн. в місяць, а у разі використання обладнання в процесі виробництва готової продукції - 138 244 грн. в місяць.

Звертаючись з позовом про визнання вказаного договору оренди недійсним, кредитор - ТОВ "Мальта ЛТД" посилається на те, що в порушенням вимог ч. 13 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", спірний договір укладений від імені боржника без погодження з розпорядником майна боржника - ДП "Барський спиртовий комбінат".

Провадження по даній справі про банкрутство боржника - ДП "Барський спиртовий комбінат" здійснюється за Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013.

Статтею 41 ГПК України справи про банкрутство розглядаються господарськими судами в порядку провадження, передбаченому ГПК, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 13 ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного капіталу господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

За ч. 1 ст. 66 ГК України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Відповідно до ч. 2 ст. 66 ГК України, джерелами формування майна підприємства, зокрема, є грошові та матеріальні внески засновників.

Відтак, коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Таким чином, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції належним чином не врахував вимоги зазначених вище норм матеріального права та належним чином не перевірив чи входять грошові кошти, які сплачуються боржником - ДП "Барський спиртовий комбінат" в якості орендної плати за спірним договором, до складу майна боржника та не дав належної оцінки тим обставинам, що укладаючи спірний договір оренди керівником боржника - ДП "Барський спиртовий комбінат" не було погоджено укладення даного договору із розпорядником майна боржника, а відтак дійшов до передчасних висновків щодо відсутності підстав для визнання спірного договору недійсним.

Крім того, судом першої інстанції в повному обсязі не було перевірено доводи та заперечення сторін стосовно виконання умов спірного договору оренди № 6 від 01.09.2013, а саме, сплати боржником - ДП "Барський спиртовий комбінат" орендної плати, потреба боржника у оренді майна за спірним договором та використовування орендованого майна у виробничій діяльності боржника.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. ст. 99-101 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд на зазначені вище обставини та вимоги закону достатньої уваги не звернув та не дав їм належної оцінки, а відтак дійшов помилкових висновків, що ухвала господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 по справі № 10/174-08 не можна визнати як такі, що відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону і вони підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, суду належить врахувати вище викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та заперечення сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 1119, 11110-11113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЛЬТА ЛТД" задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.04.2017 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 06.03.2017 по справі № 10/174-08 скасувати.

Справу № 10/174-08 направити на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Головуючий - Ткаченко Н.Г.

Судді - Куровський С.В.

Панова І.Ю.