ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2017 р. Справа №922/1644/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №495 від 22.11.2016 року;

першого відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 18.07.2017 року;

другого відповідача ОСОБА_3, за довіреністю б/н від 03.10.2016 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», м.Київ, (вх.№2222Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року по справі №922/1644/17,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сбербанк», м.Київ,

до 1. Приватного акціонерного товариства «Термолайф», м.Харків,

2. Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», м.Харків,

про стягнення 40539,75 доларів США (що еквівалентно 1070956,66 грн.),-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року (суддя Калантай М.В.) провадження у справі №922/1644/17 зупинено до вирішення повязаної справи №922/5740/15.

Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» з вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що порушені судами провадження у справах про визнання договору поруки від 04.09.2012 року недійсними не впливають на судові спори щодо повернення кредиту, до таких спорів серед іншого мають відношення і договори поруки, оскільки передбачають належне виконання умов кредитних договорів з повернення кредиту та сплати відсотків, що узгоджується з позицією Вищого господарського суду України викладеною в п. 2.8 постанови пленуму №1 від 24.11.2014 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів».

Скаржник наполягає на тому, що зупинення провадження у справі №922/1644/17 затягує розгляд справи по суті, чим порушуються вимоги процесуального законодавства щодо розумного строку розгляду справи і прав позивача на захист своїх інтересів та на повернення відсотків за користування кредитними коштами за умовами договору кредитної лінії.

Апелянт звертає увагу суду на наявність судової практики у аналогічних справах, коли суди не задовольняють клопотання сторін про зупинення провадження у справах в подібних випадках.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

До початку судового засідання 27.07.2017 року представник ПрАТ «Термолайф» надав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7913), в якому зазначає, що згоден з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважає її обґрунтованою та законною, прийнятою при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення норм права, у звязку з чим просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» також надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№7914 від 27.07.2014 року), в якому просить залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року у справі №922/1644/17 без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Сбербанк» без задоволення.

Як вказує представник другого відповідача, предметом позовних вимог у справі №922/1644/17 є стягнення коштів з ПрАТ «Термолайф» на підставі кредитного договору та з ПрАТ «Харківський коксовий завод» на підставі кредитного договору і договору поруки. Предметом позовних вимог у справі №922/5740/15 є визнання припиненими договору поруки та забезпечених ним солідарних зобов'язань ПрАТ «Харківський коксовий завод» за кредитним договором. Пов'язаність справи №922/1644/17 із справою №922/5740/15 полягає в тому, що в останній суд встановлює обставини, що мають преюдиціальне значення та впливають чи можуть вплинути на оцінку доказів у справі №922/1644/17, а саме оцінку таких доказів як договір про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року та договору поруки.

На думку другого відповідача, при розгляді справи №922/5740/15 досліджуватимуться обставини, що не входять до предмету доказування у справі №922/1644/17, але мають істотне значення для прийняття в ній правильного рішення, оскільки за результатами їх дослідження буде визнано чи припинений договір поруки та відповідні солідарні зобов'язання ПрАТ «Харківський коксовий завод» за кредитним договором. При цьому просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на ту обставину, що у разі прийняття рішення у справі №922/1644/17 до набрання законної сили рішенням у справі №922/5740/15, може скластися ситуація наявності двох рішень, які можуть суперечити один одному.

27.07.2017 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх.№7912), в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату та продовжити строк розгляду апеляційної скарги.

Розглянувши заявлене апелянтом клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, у разі незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; неподання витребуваних доказів; необхідність витребування нових доказів; залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

В обґрунтування заявленого клопотання позивач зазначає, що супроводження даної справи та інших спорів, що перебувають на розгляді в судах, де сторонами є ПАТ «Сбербанк», ПрАТ «Термолайф», ПрАТ «Харківський коксовий завод» здійснює головний юрисконсульт ОСОБА_4, який обізнаний з матеріалами справи, однак є тимчасово непрацездатним і не в змозі бути присутнім у даному судовому засіданні. Іншому представнику щоб здійснювати захист прав та інтересів необхідний час для ознайомлення з матеріалами справи, а його залучення у стислі строки (2 дні) є практично неможливим.

Колегія суддів зазначає, що неможливість вирішення господарського спору в даному судовому засіданні, вирішується господарським судом в кожному випадку окремо з урахуванням обставин справи. Так, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин повязаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК України, з числа своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, а суд згідно з вимогами статті 75 ГПК України може розглядати справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що позивач є апелянтом по справі, а отже в апеляційній скарзі ним викладені доводи з яких він не погоджується з прийнятою ухвалою судом першої інстанції, а також те, що наявних у справі документів достатньо для розгляду справи по суті, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення, оскільки відсутність апелянта в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи по суті. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволені клопотання скаржника про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 27.07.2017 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

Представники відповідачів проти позиції скаржника заперечували з підстав викладених у відзивах.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Термолайф» (перший відповідач у справі) та Приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод» (другий відповідач у справі), в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь частину заборгованості по процентах за договором про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року в розмірі 40539,75 дол. США (що еквівалентно 1070956,66 грн.).

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що 04.09.2012 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ПрАТ «ТЕРМОЛАИФ» (позичальник, перший відповідач у справі) укладено договір про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО з наступними змінами та доповненнями.

Пункт 6.1. кредитного договору визначає, що перший відповідач (ПрАТ «Термолайф») зобов'язався сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому кредитним договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Як вказує позивач, заборгованість по сплаті процентів за період з 04.02.2017 року по 16.05.2017 року (102 дні) становить 40539,75 дол. США, що в гривневому еквіваленті становить 1070956,66 грн.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, 04.09.2012 року між банком та ПрАТ «Харківський коксовий завод» (другий відповідач) було укладено договір поруки.

За договором поруки поручитель поручився перед банком за виконання позичальником свого обов'язку згідно з кредитним договором.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

За умовами п. 4.1. договору поруки позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники.

Згідно з ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено Договором поруки.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що предметом позову у справі №922/1644/17 є солідарне стягнення коштів з відповідачів на підставі кредитного договору та договору поруки.

У червні 2017 року представник другого відповідача ПрАТ «Харківський коксовий завод», звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням, в якому просив суд зупинити провадження у справі до вирішення пов'язаної справи №922/5740/15 за позовом ПрАТ «Харківський коксовий завод» до ПАТ «Сбербанк», ПрАТ «Термолайф», ТОВ «Коксотрейд» про визнання припиненими договору поруки від 04.09.2012 року, укладеного між ПАТ «Сбербанк» та ПрАТ «Харківський коксовий завод» та солідарних зобов'язань ПрАТ «Харківський коксовий завод» за договором про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року, укладеним між ПрАТ «Термолайф» та ПАТ «Сбербанк».

Приймаючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що при розгляді справи №922/5740/15 будуть встановлені факти, які мають преюдиціальне значення для справи №922/1644/17, а саме: щодо обґрунтованості вимог ПАТ «Сбербанк» до ПрАТ «Харківський коксовий завод» саме як до поручителя за договором поруки від 04.09.2012 року. При цьому суд вказав, що вказане питання не може бути вирішено при розгляді даної справи №922/1644/17, оскільки це призведе до одночасного розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

У пункті 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» №11 від 29.05.2013 року прямо передбачено, що якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 Господарського процесуального кодексу з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Згідно з п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому повязаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен зясовувати, як повязана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Отже, зупинення провадження у справі процесуальний закон повязує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому повязаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що існує пов'язаність справи №922/1644/17 із справою №922/5740/15, в якій встановлюються обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення.

Так, предметом позовних вимог у справі №922/1644/17 є стягнення коштів з ПрАТ «Термолайф» на підставі кредитного договору та з ПрАТ «Харківський коксовий завод» на підставі договору поруки.

Предметом позовних вимог у справі №922/5740/15 є визнання припиненими договору поруки та забезпечених ним солідарних зобов'язань ПрАТ «Харківський коксовий завод» за кредитним договором.

Пов'язаність справи №922/1644/17 із справою №922/5740/15 полягає в тому, що в останній суд встановлює обставини, що мають преюдиціальне значення та впливають чи можуть вплинути на оцінку доказів у справі №922/1644/17, а саме оцінку таких доказів як договір про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/100 від 04.09.2012 року та договір поруки.

Спір про стягнення коштів у цій справі №922/1644/17 вирішується одночасно із спором про визнання припиненими договору поруки і солідарних зобов'язань ПрАТ «Харківський коксовий завод» за кредитним договором №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року у справі № 922/5740/15, тобто позовні вимоги у вказаних господарських справах ґрунтуються на цьому ж правочині - договорі поруки укладеному із ПрАТ «Харківський коксовий завод» в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року.

При розгляді справи № 922/5740/15 досліджуватимуться обставини, що не входять до предмету доказування у справі № 922/1644/17, але мають істотне значення для прийняття в ній правильного рішення, оскільки за результатами їх дослідження буде визнано чи припинений договір поруки та відповідні солідарні зобов'язання ПрАТ «Харківський коксовий завод» за кредитним договором.

Так, у справі №922/5740/15 позовні вимоги обґрунтовані припиненням поруки внаслідок закінчення строку, встановленого в договорі поруки від 04.09.2012 року. При цьому, на факт припинення поруки за договором від 04.09.2012 року вказує перший відповідач у відзиві на позов і у даній справі №922/1644/17. Також, про припинення поруки заявляє і представник другого відповідача.

Колегія суддів вважає, що не вирішення спору у справі № 922/5740/15 є перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у справі № 922/1644/17, тобто, фактично справи перебувають в причинно-наслідковому зв'язку між собою.

На думку суду апеляційної інстанції, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження по справі в порядку ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням позиції Вищого господарського суду України, викладеної у постанові пленуму, а також з урахуванням обставин конкретної справи.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання позивача про наявність судової практики у аналогічних справах, коли суди не задовольняють клопотання сторін про зупинення провадження у справах в подібних випадках, оскільки при розгляді справ та прийнятті судових рішень (ухвал), суд, перш за все, керується приписами чинного законодавства, а не судовою практикою. При цьому, обставини для зупинення провадження у справі залежить від конкретних обставин справи, які суд оцінює самостійно у відповідності до норм ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року по справі №922/1644/17 має бути залишена без змін.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 79, 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сбербанк» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.07.2017 року по справі №922/1644/17 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 31 липня 2017 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Россолов В.В.