ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2017 року Справа № 922/3359/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Рогач Л.І.
за участю представників:
позивача (прокуратури)Паршутіна Ю.А. - прокурора відділу Генеральної прокуратури України
відповідачане з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Першого заступника прокурора Харківської області
на постановувід 20.03.2017 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/3359/16 господарського суду Харківської області
за позовомКерівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області
до 1. Харківської міської ради; 2. Обслуговуючого кооперативу "Житлово - будівельний кооператив "Сан - Марино"
проскасування рішення, визнання недійсним державного акта
В С Т А Н О В И В :

У жовтні 20016 р. Керівник Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради та ОК "ЖБК "Сан - Марино" про:

- визнання незаконним та скасування пункту 11 додатку 1 до рішення 8 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів" від 06.07.2011 р. № 330/11, яким передано ОК "ЖБК "Сан-Марино" у власність земельну ділянку (кадастровий номер :16:003:0035), площею 3,000 га для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по вул. Дерев'янка, 19 у м. Харкові;

- визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 159254 на земельну ділянку (кадастровий номер :16:003:0035), площею 3,000 га по вул. Дерев'янка, 19 у м. Харкові.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна земельна ділянка, передана за оскаржуваним рішенням Харківської міської ради від 06.07.2011 р. у власність ОК "ЖБК "Сан - Марино" розташована у 25 - метровій зоні прибережної смуги струмка Саржинка (Саржин), що підтверджується листом Харківського регіонального управління водних ресурсів від 17.08.2016 р. № 16/363, а відповідно до норм Водного кодексу України та статей 59, 83, 84 Земельного кодексу України надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі суперечить закону та свідчить про незаконність оспорюваного рішення міської ради та виданого на його виконання державного акта на землю.

Харківська міська рада у заяві від 08.11.2016 р. просила суд залишити позов без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, вказуючи на те, що прокурором безпідставно не було визначено орган держави, за захистом охоронюваних прав і інтересів якого подано даний позов, в той час, як таким органом є Харківська міська рада, яка ухвалою господарського суду Харківської області від 17.11.2016 р. залишено без задоволення.

У відзиві на позовну заяву Харківська міська рада, заперечуючи проти задоволення позову, вказувала на необґрунтованість позовних вимог з посиланням на те, що застосовуючи судову практику в позові про позбавлення ОК "ЖБК "Сан - Марино" права власності на набуте майно з огляду на наявність імовірних порушень при передачі земельної ділянки у власність з боку органу місцевого самоврядування не враховано, що за практикою Європейського суду з прав людини, самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними рішень про передачу земельних ділянок, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані у власність.

Відповідач вказував на недоведеність прокурором належними доказами порушення прав та наявність правових підстав для задоволення позову про визнання незаконним та скасування рішення Харківської міської ради та визнання недійсним державного акта на право власності на землю.

Харківська міська рада також у відзиві на позовну заяву на підставі статей 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України заявила клопотання про застосування позовної давності, вказуючи на те, що постановою Вищого господарського суду України від 31.08.2016 р. залишено без змін судові рішення у справі № 922/4114/15, якими було відмовлено прокурору у визнанні незаконним та скасуванні рішення Харківської міської ради № 330/11 від 06.07.2011 р. та державного акта на право власності на землю, виданого ОК "ЖБК "Сан- Марино" на підставі вказаного рішення, саме внаслідок застосування позовної давності.

У заяві від 24.11.2016 р. Харківська міська рада також просила застосувати позовну давність до заявлених прокурором вимог (том 1 а.с. 123-124).

ОК "ЖБК "Сан- Марино" у відзиві на позовну заяву просило відмовити у її задоволенні вказуючи на недоведеність прокурором наявності підстав для визнання недійсним та скасування спірного рішення Харківської міської ради, недоведеність порушення порядку передачі землі, а також наявність струмка "Саржинка" на цій земельній ділянці, як й не доведено прокурором порушення прав.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.12.2016 р. (суддя Пономаренко Т.О.) в позові відмовлено повністю.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що спірне рішення Харківською міською радою прийнято з додержанням вимог чинного на той час законодавства у межах компетенції органу, який його прийняв у зв'язку з чим вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування пункту 11 додатку 1 рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради "Про надання юридичним особам та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів" від 06.07.2011 р. № 330/11 та визнання недійсним державного акта на право власності ОК "ЖБК "Сан-Марино" на землю, задоволенню не підлягають.

При цьому, суд розглянувши позов Керівника Харківської місцевої прокуратури №1 Харківської області, дійшов висновку про його необґрунтованість, тому відмовив у задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, а не з підстав спливу строків позовної давності.

За апеляційною скаргою Керівника Харківської місцевої прокуратури № 1 Харківської області Харківський апеляційний господарський суд (судді: Істоміна О.А., Могилєвкін Ю.О., Пушай В.І.), переглянувши рішення господарського суду Харківської області від 13.12.2016 р. в апеляційному порядку, постановою від 20.03.2017 р. залишив його без змін з тих же підстав.

Перший заступник прокурора Харківської області подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить судові рішення уданій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 59-84 Земельного кодексу України, статей 88-90 Водного кодексу України та статей 33, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Прокурор зазначає про необґрунтоване надання судами переваги доказам відповідача та залишенням поза увагою доказів, наданих прокурором на підтвердження фактичного розташування на спірній земельній ділянці в 25 - метровій зоні прибережної захисної смуги струмка Саржинка (Саржин), що підтверджується листом Харківського регіонального управління водних ресурсів від 17.08.2016 р. № 16/363. При цьому, відсутність проекту землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги не свідчить про відсутність самої прибережної захисної смуги, а не зазначення струмка у Генеральному плані міста також не свідчить про відсутність на земельній ділянці вказаного струмка, оскільки міською радою не розроблявся та не затверджувався план зонування території.

Скаржник вважає, що спірне незаконне рішення Харківської міської ради слугувало підставою для подальшого оформлення державного акта на право власності на землю, який також є незаконним та порушує права власника, і пред'являючи позов прокурор виходив саме з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму повернення спірної земельної ділянки із користування відповідача.

Харківська міська рада у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, а судові рішення залишити без змін з підстав правомірності висновків судів та недоведеність прокурором його доводів, з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції, згідно пункту 11 додатку 1 до рішення 8 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів" від 06.07.2011 р. № 330/11:

- передано ОК "ЖБК "Сан-Марино" функції замовника на будівництво об'єкта зі зміною його функціонального призначення під житлову забудову по вул. Дерев'янка, 19 (підпункт 11.1 рішення);

- надано ОК "ЖБК "Сан-Марино" у власність земельну ділянку кадастровий номер :16:003:0035, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 3,000 га, в межах акта встановлення меж земельної ділянки на місцевості від 22.02.2008 р. № 349/08 для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по вул. Дерев'янка, 19. Будівництво виконати до 31.12.2013 р. (підпункт 11.2 рішення).

На підставі вказаного рішення Харківської міської ради, Управлінням Державного земельного агентства у місті Харкові видано ОК "ЖБК "Сан-Марино" державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :16:003:0035 серії ЯК № 159254, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 02.12.2011 р. за № 00111.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є вимога прокурора про визнання незаконним та скасування пункту 11 додатку 1 до рішення Харківської міської ради від 06.07.2011 р. № 330/11 та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 159254 на земельну ділянку (кадастровий номер :16:003:0035), площею 3,000 га по вул. Дерев'янка, 19 у м. Харкові, з підстав передання у приватну власність земельної ділянки, яка знаходяться у прибережній захисній смузі, що суперечить закону.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що спірне рішення від 06.07.2011 р. № 330/11 Харківською міською радою прийнято з додержанням вимог чинного на той час законодавства у межах компетенції органу, який його прийняв у зв'язку з чим вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування пункту 11 додатку 1 рішення 8 сесії 6 скликання Харківської міської ради "Про надання юридичним особам та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів" від 06.07.2011 р. № 330/11 та визнання недійсним державного акта на право власності ОК "ЖБК "Сан-Марино" на землю, задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Вищого господарського суду України від 31.08.2016 р. залишена без змін постанова Харківського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р., якою, в свою чергу було залишено без змін рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015 р. у справі № 922/4114/15 за позовом прокурора Дзержинського району м. Харкова до Харківської міської ради та ОК "ЖБК "Сан - Марино" про скасування рішення Харківської міської ради від 06.07.2011 р. № 330/11 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів".

Судами у справі № 922/4114/15 були встановлені наступні обставини:

- 10.03.2009 р. загальними зборами засновників ОК "ЖБК "Сан-Марино" (протокол №1) вирішено створити ОК "ЖБК "Сан-Марино" та затвердити список членів кооперативу у наступному складі: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7; затверджено та підписано Статут кооперативу; обрано головою кооперативу ОСОБА_8 з моменту державної реєстрації кооперативу. Пунктом 1.5. Статуту кооперативу визначено, що засновниками кооперативу є ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

- Статут ОК "ЖБК "Сан-Марино" та матеріали справи не містять відомостей, що його засновники потребували поліпшення житлових умов та перебували на квартирному обліку;

- ОК "ЖБК "Сан-Марино" створено всупереч вимогам статей 133-135, 137 Житлового кодексу УРСР, пункту 3 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, які по відношенню до Законів України "Про кооперацію" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" є спеціальними нормативно-правовими актами та підлягають застосуванню до правовідносин сторін у даній справі;

- ОК "ЖБК "Сан-Марино" не є житлово-будівельним кооперативом в розумінні вимог глави 5 Житлового кодексу та ст. 41 Земельного кодексу України, оскільки мета його створення, порядок створення, організації та діяльності не відповідає вимогам створення житлово-будівельного кооперативу.

Виходячи із вказаних встановлених обставин, суди першої та апеляційної інстанції, рішення яких залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 31.08.2016 р. у справі № 922/4114/15, було встановлено, що рішення Харківської міської ради від 06.07.2011 р. № 330/11 "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) об'єктів" щодо безоплатної передачі ОК "ЖБК "Сан-Марино" у власність земельної ділянки є незаконним, проте, було відмовлено у задоволенні позовних вимог з підстав застосування позовної давності.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте, як вбачається зі змісту судових рішень у даній справі, здійснюючи судовий розгляд справи та відмовляючи у задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що спірне рішення № 330/11 від 06.07.2011 р. Харківською міською радою прийнято з додержанням вимог чинного на той час законодавства у межах компетенції органу, який його прийняв, судами першої та апеляційної інстанції, в порушення приписів статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини щодо незаконності цього рішення Харківської міської ради № 330/11 були встановлені судовим рішення у справі № 922/4114/15, на наявність яких Харківською міською радою зверталась увага у відзиві на позовну заяву (том 1 а.с.98-103).

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокурора у справі № 922/4114/15, встановивши обставини щодо незаконності оскаржуваного рішення Харківської міської ради від 06.07.2011 р. № 330/11, суди дійшли висновку, що перебіг позовної давності щодо оскарження прокурором рішення органу місцевого самоврядування починається саме з дати прийняття цього рішення, оскільки, як було встановлено господарськими судами рішення міською радою № 330/11 від 06.07.2011 р. приймалось за участю прокурора міста Харкова, який був присутній на даному засіданні, у зв'язку з чим, судами за заявою ОК "ЖБК "САН-Марино", у задоволенні позову прокурора було відмовлено внаслідок пропуску останнім позовної давності.

За приписами статті 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини 5 статті 267 Цивільного кодексу України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Закон не визначає, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропущення позовної давності поважними.

Проте, вказане також не було взято судами до уваги під час розгляду даної справи.

Оскільки в силу статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, постанова суду апеляційної інстанції у даній справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.03.2017р. у справі № 922/3359/16 та рішення господарського суду Харківської області скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л. Рогач