РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/10027/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баса-Трейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів'єра-Фінанс»

про стягнення заборгованості по Договору в розмірі 1 080 738,04 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Яценко Н.О., за довіреністю;

від відповідача: Олійник О.С., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Баса-Трейд» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів'єра-Фінанс» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по Договору в розмірі 1 080 738,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № БР2016/П від 26.07.2016, не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість в розмірі 1 080 738,04 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2017 порушено провадження у справі № 910/10027/17, розгляд справи призначено на 24.07.2017.

19.07.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, у якому відповідача зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Також, 19.07.2017 представником позивача було подано письмові пояснення та заяву про виправлення описки у позовній заяві.

У судове засідання 24.07.2017 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 24.07.2017 з'явився, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 24.07.2017 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Баса-Трейд» (далі - позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рів'єра-Фінанс» (далі - позичальник, відповідач) було укладено Договір позики (безвідсоткової поворотної фінансової допомоги) № БР2016/П (далі - Договір), відповідно до умов якого, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі, встановленому Договором, а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю у визначений даним Договором строк.

Відповідно до п. 2 Договору сума позики за даним Договором становить 1 602 675,27 грн.

Згідно з п. 3.1 Договору позикодавець перераховує кошти у безготівковій формі на поточний рахунок позичальника у банківській установі.

За цим Договором проценти за надання позики не нараховуються та не сплачуються (п. 3.4 Договору).

За умовами пунктів 4.1, 4.2, 4.3 та 4.5 Договору позичальник зобов'язується повернути суму позики позикодавцю до 31.12.2016. Позика повертається шляхом перерахування суми позики в повному обсязі у безготівковій формі на поточний рахунок позикодавця у банківській уставної в межах строку, установленого в п. 4.1 Даного Договору. Моментом повернення позики вважається момент зарахування коштів на розрахунковий рахунок позикодавця грошової суми, що позичалась. Зазначена сума безпроцентної позики може бути повернута позичальником достроково.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та є дійсним до моменту його остаточного виконання (п. 5.1 Договору).

На виконання умов Договору позикодавцем було надано позичальнику позику у сумі 1 602 675,27 грн., що підтверджується банківською випискою, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, належним чином засвідчена копія в справі.

В подальшому, позичальником було повернуто позику частково, у розмірі 521 937,20 грн., що також підтверджується банківською випискою, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, належним чином засвідчена копія в справі.

Проте, відповідач свої зобов'язання щодо повернення суми даної позики у строк визначений Договором у повному обсязі не виконав, в зв'язку з чим за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 1 080 738,07 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, позикодавцем було надано позичальнику позику у сумі 1 602 675,27 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку, оригінал якої було оглянуто в судовому засіданні, належним чином засвідчена копія в справі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що додана відповідачем до позовної заяви банківська виписка по особовому рахунку відповідача є первинним документом, а відповідно і належним та допустимим доказом в розумінні статей 33 та 34 ГПК України, тому приймається до уваги судом.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 4.1 Договору сторонами погоджено, що позичальник зобов'язується повернути суму позики позикодавцю до 31.12.2016.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з банківської виписки по особовому рахунку відповідача, відповідачем 03.10.2016 було повернуто частину позики у розмірі 521 937,20 грн.

Таким чином, неповернутою залишається частина позики у розмірі 1 080 738,07 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, відповідач отриману позику у повному розмірі у визначений Договором строк, позивачу не повернув, протилежного сторонами не доведено.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач своїм відзивом, поданим до суду 19.07.2017 та у наданих усних поясненнях в судовому засіданні, визнав позовні вимоги.

Згідно з ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

У абз. 9 п. 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» N 18 від 26 грудня 2011 року зазначено, що згідно з частиною четвертою статті 78 ГПК господарський суд виносить ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, а відповідно до частини п'ятої цієї ж статті приймає рішення про задоволення позову у разі визнання його відповідачем. Проте суд, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог та відповідача - про визнання позову. На підставі частини шостої статті 22 ГПК у разі, якщо відповідні дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (у тому числі юридичної чи фізичної особи, яка не є учасником даного судового процесу), спір підлягає вирішенню по суті згідно з вимогами чинного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Отже, за приписами згаданих процесуальних норм, господарський суд зобов'язаний перевірити, чи не суперечить таке визнання позову відповідачем законодавству та чи не порушуються внаслідок цього чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рів'єра-Фінанс» (02160, м. Київ, вулиця Фанерна, будинок 4; ідентифікаційний код: 38648605) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баса-Трейд» (02105, м. Київ, вулиця Усенка Павла, будинок 8; ідентифікаційний код: 37412930) заборгованість в розмірі 1 080 378 (один мільйон вісімдесят тисяч триста сімдесят вісім) грн. 07 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 211 (шістнадцять тисяч двісті одинадцять) грн. 07 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 26.07.2017

Суддя О.А. Грєхова