ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Справа № 925/523/17

За позовом Тіньківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Тіньки "

до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області

про визнання недійсним договору і застосування наслідків його недійсності

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від першого відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від другого відповідача: не зявилися.

Тіньківська сільська рада Чигиринського району Черкаської області (далі також - позивач) звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Тіньки" (далі також перший відповідач) і до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (далі також другий відповідач) про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору оренди землі від 01.10.2008 №279 (далі також спірний договір) щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:1296 (далі також спірна земельна ділянка) із застосуванням недійсності договору.

В обґрунтування позову позивач вказав на відсутність у першого відповідача повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою з огляду на те, що вона згідно з державним актом на право приватної власності на землю від 12.04.2001 серія ЧР№18-15-1139 належала на праві власності громадянину ОСОБА_3 і після смерті останнього як спадщина за рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у справі №708/1409/14-ц була визнана відумерлою та передана у власність територіальної громади с. Тіньки в особі Тіньківської сільської ради Чигиринського району, яка своїм рішенням від 27.01.2015 №38-11 прийняла спірну земельну ділянку у власність територіальної громади с. Тіньки

Ухвалою від 11.05.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її до розгляд у судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 08.06.2017 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 08.06.2017 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 11 год. 30 хв. 04.07.2017 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 08.06.2017 на 11 год. 30 хв. 04.07.2017, проте представник другого відповідача у це судове засідання не зявився і не повідомив господарський суд про причину незявлення.

Відзиви на позов від відповідачів станом 04.07.2017 до господарського суду не надходили.

У судовому засіданні, яке відбулося 04.07.2017 за участю представників позивача і першого відповідача, представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав, а представник відповідача проти позову не заперечив.

Незявлення представника другого відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2001 року Тіньківська сільська Рада народних депутатів видала ОСОБА_3 державний акт серія ЧР№18-15-1139 на право приватної власності на земельну ділянку площею 2,38 га в межах згідно з планом, розташовану на території Тіньківської сільської ради і зареєструвала цей акт в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1139.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 чинного у 2001 році Земельного кодексу України від 18.12.1990 право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право, а згідно з ч. 1 ст. 23 цього ж Кодексу право власності землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Отож з 12 квітня 2001 року у ОСОБА_3 виникло право власності на земельну ділянку площею 2,38 га в межах згідно з планом, , посвідчене виданим і зареєстрованим 12.04.2001 Тіньківською сільською Радою народних депутатів державним актом серія ЧР№18-15-1139.

01 жовтня 2008 Чигиринська районна державна адміністрація, як орендодавець, і товариство з обмеженою відповідальністю "Тіньки", як орендар уклали договір оренди землі №279, який 23.10.2008 був зареєстрований у Чигиринському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.10.2008 за №12.

Згідно з п. 1 договору оренди землі від 01.10.2008 №279 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування одну земельну ділянку із пайових земель, власники яких не реалізували свого права, які знаходяться на території Тіньківської сільської ради за межами населеного пункту.

У п. 2 договору оренди землі від 01.10.2008 №279 зазначено, що в оренду передається одна земельна ділянка земельна частка (пай) гр. ОСОБА_3 загальною площею 2,38 га, у тому числі ріллі 2,38 га.

Відповідно до п. 6 договору оренди землі від 01.10.2008 №279 останній укладено на 15 років до 16.09.2023.

За підписаним обома сторонами договору оренди землі від 01.10.2008 №279 актом приймання-передачі земельної ділянки від 24.10.2008 орендодавець передав орендарю, а останній прийняв в оренду строком на 15 років вказану у цьому договорі земельну ділянку.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у справі №708/1409/14-ц за заявою прокурора Чигиринського району в інтересах держави в особі Тіньківської сільської ради Чигиринського району про визнання спадщини відумерлою було встановлено, що 01.04.2004 ОСОБА_3 помер, у звязку з чим на території Тальнівської сільської ради відкрилася спадщина, у тому числі й на земельну ділянку площею 2,38 га, належну ОСОБА_3 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР№18-15-1139, яку (спадщину) ніхто не прийняв.

Вказаним рішенням від 10.12.2014 у справі №708/1409/14-ц Чигиринський районний суд Черкаської області визнав спадщину у вигляді земельної ділянки площею 2,38 га, яка відкрилася після померлого 01.04.2004 ОСОБА_3, відумерлою та передав її у власність територіальної громади с. Тіньки в особі Тіньківської сільської ради Чигиринського району.

22 грудня 2014 року рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у справі №708/1409/14-ц набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України встановлені рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у цивільній справі №708/1409/14-ц обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, а згідно з ч. 1 ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України . рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у цивільній справі №708/1409/14-ц є обов'язковим до виконання для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

27 січня 2015 року Тіньківська сільська рада на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у цивільній справі №708/1409/14-ц прийняла своє рішення №38-11 "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади с. Тіньки в особі Тіньківської сільської ради земельних ділянок". Цим рішенням Тіньківська сільська рада прийняла у власність територіальної громади с. Тіньки в особі Тіньківської сільської ради відумерлу спадщину - земельну ділянку площею 2,38 га, яка відкрилася після померлого ОСОБА_3.

11 грудня 2015 року державний реєстратор Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у цивільній справі №708/1409/14-ц зареєстрував у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на вказану вище земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:1296 за Тіньківською сільською радою.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу(ч. 1). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3).

Пленум Верховного Суду України у п. 2 своєї постанови від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" розяснив, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 2.1 своє постанови від 29.05.2013 №11"Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

На момент укладення договору оренди землі від 01.10.2008 №279 майнові відносини щодо права власності та оренди на землю регулювалися Конституцією України, Цивільним кодексом України від 16.01.2003, Земельним кодексом України від 25.10.2001, Законом України "Про оренду землі", та Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) ".

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 12 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 встановлено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України від 16.01.2003передбачено, що саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 право власності є непорушним.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 право власності припиняється у разі смерті власника.

Частиною 1 ст. 761 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 визначено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Пункт "а" ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України від 25.10.2001 власників земельних ділянок наділяє правом продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину.

Згідно з ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України від 25.10.2001 в редакції, чинній станом на 01.10.2008, районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України від 25.10.2001 передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України від 25.10.2001 захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Статтею 4 Закону України "Про оренду землі" на момент укладення договору оренди землі від 01.10.2008 №279 було встановлено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів України в межах повноважень, визначених законом.

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

З огляду на викладені вище обставини та норми ,чинного на момент укладення договору оренди землі від 01.10.2008 №279 законодавства, господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до виданого і зареєстрованого 12.04.2001 Тіньківською сільською Радою народних депутатів державного акта серія ЧР№18-15-1139 ОСОБА_3 з 12.04.2001 набув право приватної власності на земельну ділянку площею 2,38 га, розташовану в адміністративних межах Тіньківської сільської ради за межами населеного пункту.

У день смерті ОСОБА_3 - 01.04.2004 його право на вказану земельну ділянку площею 2,38 га припинилося і на неї відкрилася спадщина, яка за рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 10.12.2014 у цивільній справі №708/1409/14-ц визнана відумерлою і передана у власність територіальної громади с. Тіньки в особі Тіньківської сільської, право власності якої зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отож на день укладення спірного договору спірна земельна ділянка була розподіленою (витребуваною) земельною ділянкою у розумінні Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", не перебувала у державній власності, тому Чигиринська районна державна адміністрація не мала повноважень на передачу її в оренду, тобто не могла бути її орендодавцем (наймодавцем).

Таким чином, уклавши договір оренди землі від 01.10.2008 №279 і передавши в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Тіньки" спірну земельну ділянку Чигиринська районна державна адміністрація порушила вимоги ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 12, ч. 2 ст. 13, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України від 16.01.2003, ч. 1 ст. 90, ч. 3 ст. 122, ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України від 25.10.2001, ст. 4 Закону України "Про оренду землі" ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" і законні інтереси територіальної громади Тіньківської сільської ради на одержання у майбутньому спірної земельної ділянки у свою власність як відумерлої спадщини.

За таких обставин на вимогу Тіньківської сільської ради, як заінтересованої особи, спірний договір, як такий, що суперечить вказаним у попередньому абзаці актам цивільного законодавства, відповідно до ч. 1 ст. 203 та ч. 1 і ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до вимог ст. 236 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частинами 1 та 3 ст. 216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування(ч. 1). Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів (ч.3).

Згідно з ч. 6 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Отже у даному випадку за заявою позивача як заінтересованої особи мають бути застосовані такі наслідки недійсності правочину як передача спірної земельної ділянки її власнику територіальній громаді села Тіньки в особі Тіньківської сільської ради.

За таких обставин позов підлягає задоволенню з покладенням витрат позивача на сплату судового збору у сумі 1600 грн. на обох відповідачів по 800 грн. на кожного.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним укладений між Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області ( вул. Б.Хмельницького, 26, м. Чигирин, Черкаська область, ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Тіньки" (с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область ) договір оренди землі від 01.10.2008 №279, зареєстрований 23.10.2008 у Чигиринському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.10.2008 за №12.

Зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю "Тіньки" (с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область ), передати земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :01:000:1296, розташовану в адміністративних межах Тіньківської сільської ради, позивачу - Тіньківській сільській раді (с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область, ).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тіньки" (с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область, ) на користь Тіньківської сільської ради (с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область, ) - 800 грн. витрат на сплату судового збору.

Стягнути з Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (вул. Б.Хмельницького, 26, м. Чигирин, Черкаська область, ) на користь Тіньківської сільської ради (с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область, ), с. Тіньки, Чигиринський район, Черкаська область, ) - 800 грн. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 25.07.2017.

Суддя М.В. Дорошенко