РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2017Справа №910/7501/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФ ЕС Маккензі-Україна»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон»

Про стягнення 110 172,85 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Ткач В.Д.

Від відповідача: Фастовець В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФ ЕС Маккензі-Україна» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» (далі - відповідач) про стягнення 110 172,85 грн. збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.17. порушено провадження у справі № 910/7501/17 та призначено її до розгляду на 07.06.17.

01.06.17. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Письмовими поясненнями від 06.06.17. позивачем уточнено на користь кого він просить стягнути з відповідача 110 172,85 грн. збитків.

За результатами судових засідань 07.06.17., 20.07.17. розгляд справи було відкладено на 06.07.17., 20.07.17., про що судом було прийнято відповідні ухвали.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.17. продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

27.06.17. позивачем через відділ діловодства суду подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.07.17. оголошено перерву до 25.07.17.

21.07.17. відповідачем через відділ діловодства суду подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 25.07.17. оголошено перерву до 26.07.17.

В судовому засіданні 26.07.17. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі, відповідач проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/7501/17.

У судовому засіданні 26.07.17. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.08.15. між позивачем, як Експедитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт», як Клієнтом, було укладено Договір № 1-Т про транспортно-експедиторське обслуговування (далі - Договір № 1-Т), за умовами п. 1.1 якого Експедитор від свого імені та за рахунок Клієнта зобов'язується надати транспортно-експедиторські послуги з організації, здійснення та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів Клієнта автомобільним, морським, авіа та/або залізничним транспортом на території України та/або за її межами, в Клієнт зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги, інші платежі, передбачені цим договором, а також обґрунтовані затрати Експедитора, які підлягають сплаті Експедитором третім особам.

Заявкою № 1 від 20.01.17. до Договору № 1-Т вказані контрагенти погодили доставку льодяників в асортименті у кількості 7,3 палет зі Словаччини в Україну на склад Клієнта. Строк поставки 30.01.17.-31.01.17.

15.11.16. між позивачем, як Експедитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД», як Клієнтом, було укладено Договір транспортного експедирування № 2 306 202 271 (далі - Договір № 2 306 202 271), згідно з умовами якого (п. 2.1) Клієнт доручає, а Експедитор бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиційне обслуговування відповідно до узгоджених сторонами заявок.

Заявкою № 1 від 24.01.17. до Договору № 2 306 202 271 вказані контрагенти погодили доставку парфумерії та тестерів з адресою розмитнення: Новопирогівський митний термінал, м. Київ, вул. Новопирогівська, 58, Україна, адресою розвантаження: м. Бровари, Київська область, Україна.

27.01.17. між позивачем, як Експедитором, та відповідачем, як Перевізником, було укладено Договір № 2 306 202 521 на перевезення вантажів (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.2) на умовах Договору та Замовлення (заявки) Експедитора, Перевізник зобов'язується доставити (організувати доставку) вантажу до пункту призначення в обумовлений сторонами строк та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі, а Експедитор зобов'язується оплатити вартість його перевезення і інші, передбачені Договором платежі (в тому числі штрафні санкції, додаткові витрати), за рахунок коштів свого Клієнта.

Договором-заявкою № КИСП01170004 від 27.01.17. сторони погодили, що митницею місця призначення є Україна, Броварський район, с. Димитрово, вул. Гоголівська,1-а; м. Київ, вул. Новопирогівська 58. Вантаж до перевезення - косметика та цукерки. Узгодженим строком доставки є 02.02.17.-03.02.17. 09:00 год.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19 травня 1956 року, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін. Для цілей цієї Конвенції "транспортний засіб" означає автомобілі, автопоїзди, причепи і напівпричепи як це визначено в статті 4 Конвенції про дорожній рух від 19 вересня 1949 року.

За змістом ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Як встановлено положеннями ст. 9 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Якщо вантажна накладна не містить спеціальних застережень перевізника, то, якщо не доведено протилежне, припускається, що вантаж і його упаковка були зовні в належному стані в момент прийняття вантажу перевізником, і що кількість вантажних місць, а також їх маркування та нумерація відповідали заявам, які містилися у вантажній накладній.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 4 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Позивач вказує на те, що при розмитненні вантажу на території України виявилось, що відсутній вантаж - льодяники в асортименті, про що було складено акт № 3 від 03.02.17., акт № 1 від 08.02.17., акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.02.17.

Вказане відповідачем не заперечується.

У зв'язку із вказаним позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» отримано претензію № 26 від 26.02.17. на суму 143 977,15 грн. про відшкодування збитків при митному оформленні вантажу.

Позивачем вказану претензію було задоволено частково на суму 63 047,57 грн., з яких:

- 41 125,51 грн. - ПДВ, сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» при митному оформленні недоставленого вантажу

- 1 710,00 грн. - витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» при розмитненні недопоставленого вантажу на митному терміналі;

- 20 212,06 грн. - витрати сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» мита при повторному митному оформленні вантажу, який був доставлений, та сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» 63 047,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 613 від 14.03.17.

Позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» отримано претензію № 14/02/4 від 14.02.17. на суму 20 233,00 грн. про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за Заявкою № 1 від 24.01.17. до Договору № 2 306 202 271.

Вказану претензію позивачем було задоволено та сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» 20 233,00 грн. штрафу, що підтверджується платіжним дорученням № 472 від 27.02.17.

Позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» отримано претензію № 41 від 10.04.17. на суму 26 902,28 грн. про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за Заявкою № 1 від 20.01.17. до Договору № 1-Т.

Вказану претензію позивачем було задоволено та сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» 26 902,28 грн. штрафу, що підтверджується платіжним дорученням № 902 від 13.04.17. на суму 26 902,28 грн.

З огляду на вказане позивач звернувся до відповідача з претензією № 62/1-ю від 24.03.17., в якій просив відшкодувати збитки на суму 147 263,20 грн. Доповненням № 62/1-ю-02 від 13.04.17. до вказаної претензії позивач просив відшкодувати відповідача завдані збитки на суму 146 635,91 грн.

Відповідач відповіддю № 159 від 07.04.17. залишив претензію позивача з доповненням без розгляду.

Листом № 62/1-ю-02 від 19.04.17. позивач повторно просив відповідача відшкодувати завдані збитки.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує, що ним з вини відповідача (несвоєчасна доставка прийнятого відповідачем до перевезення вантажу та не доставка частини вантажу в пункт призначення за Договором-заявкою № КИСП01170004 від 27.01.17. ) понесено збитки на загальну суму 110 172,85 грн. (63 047,57 грн. + 26 902,28 грн. + 20 233,00 грн.).

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором (ч. ч. 1, 2 ст. 193 ГК України).

Так, статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

При цьому, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ч. 4 ст. 611 ЦК України).

Згідно зі ст. 618 (Глави 51) ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Збитками в силу вимог статті 22 Цивільного кодексу України є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Статтею 924 Цивільного кодексу України встановлено, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до статті 623 Цивільного кодексу України.

Обов'язковими умовами покладення відповідності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Отже, зменшення майнових благ внаслідок неправомірних дій наступає об'єктивно, тобто незалежно від волевиявлення сторони, як наслідок невиконання зобов'язань.

Обов'язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв'язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов'язань - причиною. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань (виключає його відповідальність).

Згідно з ч. 1 і ч 2 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно з п. 3.2.1 Договору Перевізник зобов'язаний належно виконувати свої зобов'язання за Договором. Виконувати заявки Експедитора з відповідною якістю та у строки, визначені Договором та додатками до нього.

Перевізник зобов'язаний відшкодувати Експедитору втрату вантажу або його ушкодження в повному обсязі, а також сплатити штрафні санкції із-за неналежного виконання Перевізником своїх обов'язків та за будь-яку затримку доставки (п. 3.2.5 Договору).

Судом враховано, що за умовами п. 4.9 Договору при погодженому в замовленні (заявці) терміні доставки вантажу, його доставка з простроченням тягне за собою сплату Перевізником штрафу в розмірі 1000,00 грн. за кожну добу запізнення, яка розпочалась.

Разом з тим, за умовами п. 4.3 Договору, сторона, яка порушила свої зобов'язання за Договором, повинна відшкодувати іншій стороні спричинені таким порушенням збитки та усунути ці порушення та наслідки, спричинені таким порушенням.

При цьому, позивач не позбавлений права звернутись з позовом як про стягнення з відповідача збитків, так і штрафів, зокрема, за несвоєчасну доставку товару, так і з позовом про стягнення і штрафів і збитків.

Позивач звернувся з позовом про стягнення збитків.

Як відзначалось судом, позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» отримано претензію № 26 від 26.02.17. на суму 143 977,15 грн. про відшкодування збитків при митному оформленні вантажу.

Позивачем вказану претензію було задоволено частково на суму 63 047,57 грн., з яких:

- 41 125,51 грн. - ПДВ, сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» при митному оформленні недоставленого вантажу

- 1 710,00 грн. - витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» при розмитненні недопоставленого вантажу на митному терміналі;

- 20 212,06 грн. - витрати сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» мита при повторному митному оформленні вантажу, який був доставлений,

та сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» 63 047,57 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 613 від 14.03.17.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, при розмитненні вантажу за автотранспортною накладною 2017/1/24 від 24.01.17., на території України виявилось, що у вантажному відділенні транспортного засобу відсутній вантаж - карамельні цукерки Вербена, отримувачем якого є ТОВ «Юнайтед Імпорт», перевізником ТОВ «Сервіс-Чемпіон», про що було складено акт № 3 від 03.02.17., акт № 1 від 08.02.17., акт про проведення огляду (переогляду) товарів транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 09.02.17.

Причиною вказаного було не завантаження вказаного товару на складі компанії DTW LOGISTSES Sp.Z.o.o (склад відправника товару) в автомобільний транспорт відповідача.

Відповідно до п. 2.8 Договору всі водії, які перевозять вантаж відповідно до Договору є уповноваженими представниками Перевізника і виконують обов'язки, передбачені Договором. За дії та бездіяльність водіїв несе відповідальність Перевізник. Документи, підписані водіями, створюють, припиняють або змінюють обов'язки для Перевізника.

Водієм відповідача підписано накладну на видачу товару WZ/P/339/2017 про навантаження автомобіля НОМЕР_2.

Перевізник зобов'язаний контролювати процес навантаження/розвантаження транспортного засобу, включаючи перевірку зовнішнього стану упакування, поштучне перерахування вантажних місць і їхнє маркування на предмет відповідності заявці і CMR. При відсутності можливості перерахування місць, а також, якщо є розбіжність фактичних даних із зазначеними у документах, чи якщо при навантаженні виявлені інші недоліки, що можуть привести до нанесення збитку вантажу в процесі транспортування, Перевізник зобов'язаний, не залишаючи місця навантаження, сповістити по це Експедитора, і зробити необхідні обґрунтовані відмітки у всіх екземплярах CMR накладної (п. 3.2.8 Договору).

Отже не завантаження належного до перевезення вантажу виникло з винних дій Перевізника, на якого Договором покладено обов'язок контролювати процес навантаження транспортного засобу. При цьому, позивачем не заперечується присутність водія відповідача при навантаженні товару до перевезення.

За умовами п. 4.3 Договору, сторона, яка порушила свої зобов'язання за Договором, повинна відшкодувати іншій стороні спричинені таким порушенням збитки та усунути ці порушення та наслідки, спричинені таким порушенням.

Відповідач безоплатно надав транспортний засіб для перевезення незавантаженого вантажу, що підтверджується матеріалами справи (CMR 2017-01) та не заперечується сторонами.

Отже відповідачем усунуто наслідки, спричинені порушенням Договору в частині контролю процесу навантаження транспортного засобу НОМЕР_2.

Разом з тим, позивач просить суд покласти на відповідача сплачені ним Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» грошові кошти:

- 41 125,51 грн. - ПДВ, сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» при митному оформленні недоставленого вантажу

- 1 710,00 грн. - витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» при розмитненні недопоставленого вантажу на митному терміналі;

- 20 212,06 грн. - витрати сплаченого Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» мита при повторному митному оформленні вантажу, який був доставлений,

ідентифікуючи їх як збитки.

Разом з тим, за умовами Договору № 1-Т (п. 2.1.27) Клієнт за власний рахунок проводить оплату митних формальностей, якщо інші умови не погоджено в заявці.

Інших умов Заявкою № 1 від 20.01.17. не погоджено.

Отже, пред'явлені позивачем до стягнення з відповідача грошові кошти на суму 63 047,57 грн. не є збитками, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Далі, позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» отримано претензію № 41 від 10.04.17. про сплату штрафу на суму 26 902,28 грн. за несвоєчасну доставку вантажу за Заявкою № 1 від 20.01.17. до Договору № 1-Т.

Вказану претензію позивачем було задоволено та сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» 26 902,28 грн. штрафу, що підтверджується платіжним дорученням № 902 від 13.04.17. на суму 26 902,28 грн.

Штраф було розраховано наступним чином.

За Заявкою № 1 від 20.01.17. до Договору № 1-Т строк поставки визначено 30.01.17.-31.01.17.

У відповідності до CMR 2017-01 передбачений Заявкою № 1 від 20.01.17. до Договору № 1-Т вантаж Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» був отриманий 27.02.17.

Відповідно до п. 4.9 Договору № 1-Т при невиконанні термінів доставки Експедитор сплачує штраф в розмірі 100 Євро, але не більше як сума вартості перевезення. Вартість перевезення становить 26 902,28 грн.

Отже, оскільки штраф за 27 днів прострочення доставки вантажу становить 2700 Євро, що перевищило вартість перевезення, його було нараховано позивачу в розмірі 26 902,28 грн.

Разом з тим, Договором-заявкою № КИСП01170004 від 27.01.17. сторони погодили, що митницею місця призначення є Україна, Броварський район, с. Димитрово, вул. Гоголівська,1-а; м. Київ, вул. Новопирогівська 58, а узгодженим строком доставки є 02.02.17.-03.02.17. 09:00 год.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу сплачений останнім штраф за несвоєчасну доставку вантажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» в розмірі 26 902,28 грн. (оскільки якщо розраховувати штраф з 04.02.17. по 27.02.17. по 100 Євро за кожну добу прострочення, то сума буде перевищувати 26 902,28 грн. При цьому, несвоєчасна доставка вказаного вантажу не заперечується відповідачем).

В даному випадку наявна вина відповідача у несвоєчасній доставці вантажу до пункту призначення при наявності погоджених сторонами строків, збитки полягають в обґрунтованій сплаті позивачем власному контрагенту штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, причино-наслідковий зв'язок характеризується тим, що у випадку своєчасної доставки вантажу відповідачем, позивачу не довелось би сплачувати штраф Товариству з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Імпорт» в цій частині.

Отже, пред'явлені позивачем до стягнення збитки в розмірі 26 902,28 грн. є обґрунтованими.

Позивачем від Товариства з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» отримано претензію № 14/02/4 від 14.02.17. на суму 20 233,00 грн. про сплату штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за Заявкою № 1 від 24.01.17. до Договору № 2 306 202 271.

Вказану претензію позивачем було задоволено та сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» 20 233,00 грн. штрафу, що підтверджується платіжним дорученням № 472 від 27.02.17.

Штраф було розраховано наступним чином.

За Заявкою № 1 від 24.01.17. до Договору № 2 306 202 271 строк поставки визначено 02.02.17.

У відповідності до CMR 31012017/1 передбачений Заявкою № 1 від 24.01.17. до Договору № 2 306 202 271 вантаж Товариством з обмеженою відповідальністю «Суматра ЛТД» був отриманий 10.02.17., до Київської регіональної митниці товар прибув 10.02.17.

Відповідно до Заявки № 1 від 24.01.17. до Договору № 2 306 202 271 штрафні санкції за запізнення автомобіля за добу становлять 100 Євро.

Отже, оскільки штраф за 7 днів прострочення доставки вантажу штраф склав становить 700 Євро, тобто 20 223,00 грн., які і було сплачено позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД».

Разом з тим, Договором-заявкою № КИСП01170004 від 27.01.17. сторони погодили, що митницею місця призначення є Україна, Броварський район, с. Димитрово, вул. Гоголівська,1-а; м. Київ, вул. Новопирогівська 58, а узгодженим строком доставки є 02.02.17.-03.02.17. 09:00 год.

Отже, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу сплачений останнім штраф за несвоєчасну доставку вантажу Товариству з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» в розмірі 17 171,64 грн. (з 04.02.17. по 09.02.17. (дата доставки вантажу до Київської регіональної митниці в м. Бровари) = 600 Євро, що еквівалентно 17 171,64 грн.).

В даному випадку наявна вина відповідача у несвоєчасній доставці вантажу до пункту призначення при наявності погоджених сторонами строків, збитки полягають в обґрунтованій сплаті позивачем власному контрагенту штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, причино-наслідковий зв'язок характеризується тим, що у випадку своєчасної доставки вантажу відповідачем, позивачу не довелось би сплачувати штраф Товариству з обмеженою відповідальністю «Суматра-ЛТД» в цій частині.

Отже, пред'явлені позивачем до стягнення збитки в розмірі 17 171,64 грн. є обґрунтованими.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Чемпіон» (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, б. 9, кімната 414; ідентифікаційний код 33944030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФ ЕС Маккензі-Україна» (04060, м. Київ, вул. Ак.Щусєва, б. 36; ідентифікаційний код 33835710) 44 073 (сорок чотири тисячі сімдесят три) грн. 92 коп. - збитків, 661 (шістсот шістдесят одну) грн. 11 коп. - судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.07.17.

Суддя Т.М. Ващенко