ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р. Справа № 925/602/17

Господарський суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача - Порохнюк Л.Г. за довіреністю,

від відповідача - Сердюк Я.А. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Приватного підприємства "Галеас" м.Черкаси

до Дочірнього підприємства "Центрукргеологія" НАК "Надра України" м.Черкаси

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 7992 грн. боргу, 2011,75 грн. пені, 2087,53 грн. втрат внаслідок інфляції та 403 грн. 3% річних за неналежне виконання грошових зобов'язань по договору на охорону об'єктів відповідача за допомогою пульта централізованої охорони (ПЦО) від 01.01.2015 № 15-П.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю посилаючись на те, що даний проект договору не пройшов погодження у головній компанії - ПАТ НАК «Надра України», тому не реєструвався відповідачем.

Представник відповідача в судовому засіданні надав пояснення про те, що текст проекту договору, який надходить на підприємство (Відповідача), після підписання Сторонами направляється на погодження в головну компанію - ПАТ НАК «Надра України» і лише після погодження вступає в дію та реєструється в журналі реєстрації договорів.

Представник відповідача визнав, що позивач неодноразово надсилав Відповідачу проекти договорів по охороні, які або погоджувались та підписувались у ПАТ НАК «Надра України» або ні, про що було відомо Позивачу.

При огляді наданого Позивачем до суду договору, Відповідач виявив наступні невідповідності:

- договір заповнено не рукою юрисконсульта Відповідача, тоді як цілком всі договори на підприємстві заповнюються його рукою;

- реєстраційний номер договору не відповідає номенклатурі реєстрації договорів на підприємстві Відповідача;

- текст договору №15-П від 01.01.2015, наданий Позивачем, відрізняється додатковими текстовими вставками від оригінального тесту договору який діяв;

- договір №374/11 від 25.11.2014. Погоджений у ПАТ НАК «Надра України» текст договору переходив із року в рік не змінюючись.

Факт надання послуг по охороні об'єктів представник відповідача у судовому засіданні визнав.

Відповідач звернув увагу суду на те, що договір, наданий Позивачем, створений та підписаний 1 січня 2015 року, що взагалі неможливо, бо це вихідний день. Також Акт звірки взаєморозрахунків за 2015 рік не містить підпису та печатки Відповідача, і цей Акт відповідач взагалі не отримував.

Відповідач зазначив, що на поданих Позивачем актах здачі-приймання робіт, частина актів не має підпису керівника підприємства, а частина печатки підприємства. В даних актах також відсутнє посилання до реквізитів договору чи номеру договору до якого відноситься даний акт, що зовсім заплутує ситуацію, бо між Відповідачем та Позивачем були укладені і інші договори в той же самий період.

Представник відповідача заперечував проти розрахунку позивача та нарахування штрафних санкцій, вважаючи розрахунок невірним. Контррозрахунку відповідач не надав.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом спору є розрахунки за надані послуги з охорони об'єктів за допомогою пульту централізованої охорони (ПЦО) на період з 01.01.2015 по 31.12.2015 та стягнення господарських санкцій за невиконання відповідачем грошових зобов'язань по договору про надання охоронних послуг.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно частини 1 ст. 173 ГК України зобов'язання, що виникає між суб'єктами господарювання, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, є господарським зобов'язанням.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ч.1 ст.181 ГК України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2015 між сторонами було укладено договір на охорону об'єктів за допомогою ПЦО № 15-П (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець (позивач) здійснював в інтересах замовника (відповідача) спостереження за станом сигналізації, встановленої на об'єктах відповідача за допомогою ПЦО, обслуговування сигналізації, опиративне реагуваннч групи затримання у випадку надходженнч на ПЦО сигналу про спрацювання засобів сигналізації на об'єкті для встановлення причин спрацювання сигналізації з метою збереження майна замовника та затримки осіб, які протиправно порушили встановлений режим охорони об'єкта (а.с.10-12).

Перелік та адреси об'єктів щодо яких здійснювався зазначений комплекс заходів, зазначений в дислокації та позначено на плані (схемі) об'єктів.

Сторони погодили вартість охорони об'єктів Протоколом, який є додатком до вищевказаного Договору, і є підставою для проведення взаємних розрахунків та платежів між сторонами (а.с.13).

За правовою природою договір від 01.01.2015 №15-П є договором надання і споживання послуг, що регламентовано Гл. 63 ЦК України. Договір від 01.01.2015 №15-П не заперечний сторонами, не визнаний в установленому порядку недійсним та не розірваний.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового, двостороннього, оплатного, строкового, консенсуального договору.

Відповідач не оспорює факт надання послуг в порядку та обсягах заявлених позивачем.

Факт належного виконання позивачем договірних зобов'язань підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні:

- договором на охорону об'єктів від 01.01.2015 № 15-П (а.с.10-12);

- протоколом погодження вартості охорони об'єктів, підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств (а.с.13);

- актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з січня 2015 р. по грудень 2015 р. (а.с.14-19).

Посилання відповідача на «непогодження» тексту договору із вищестоящою організацією суд оцінює критично. Так, із дослідженого в судовому засіданні розділу 9 Статуту відповідача вбачається, що директор підприємства (який підписав договір) має право без довіреності діяти від імені підприємства та укладати договори на суму до 30 тис.грн. без попереднього погодження Голови правління засновника.

Неспростовуючи факт надання позивачем послуг, відповідач не надав жодних доказів того, що його об'єкти не були підключені до ПЦО позивача навіть в період, за який відповідач не підписав Акти наданих послуг. Відтак, суд приходить до переконання, що заперечення відповідача безпідставні і не ґрунтуються на матеріалах справи.

Зобов'язання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається

За умовами п.3.3 Договору оплата здійснюється щомісячно шляхом передоплати до 5 числа поточного місяця, в якому здійснюються заходи спостереження, або на протязі 5 діб з моменту отримання рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем щомісячно (з січня 2015 р. по грудень 2015 р.) надавались відповідачу Акти - здачі-прийняття робіт на суму 666,00 грн. (а.с.14-19).

За ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Доказів повного виконання зобов'язань в частині оплати за надані послуги з охорони відповідач до суду не надав.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Доказів здійснення відповідачем оплати наданих позивачем охоронних послуг в розмірі 7992 грн., до суду не подано. Також відповідачем не подано контррозрахунок суми вартості наданих послуг та розміру господарських санкцій за невиконання ним же зобов'язань по договору.

П. 7.2.1 Договору сторони узгодили, що у випадку несвоєчасної оплати за цим Договором Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожний день прострочення.

Відтак, розмір пені становить 2011 грн. 75 коп.

За приписами ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Зазначені проценти не є мірою відповідальності, а лише платою за користування чужими грошовими коштами і за своєю є правовою природою стягнення інфляційних та 3 % річних не є тотожними неустойці.

Перевіривши розмір заявлених до стягнення втрат внаслідок інфляції в сумі 2087,53 грн. та 3% річних в розмірі 403 грн., суд приходить до висновку, що розміри, визначені позивачем, підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач довів свої позовні вимоги і позов підлягає до задоволення. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 7992 грн. боргу, 2011,75 грн. пені, 2087,53 грн. втрат внаслідок інфляції та 403 грн. 3% річних за неналежне виконання зобов'язань по грошових розрахунках по договору на охорону об'єктів за допомогою ПЦО від 01.01.2015 № 15-П.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути 7992 грн. боргу; 2011,75 грн. пені; 2087,53 грн. втрат внаслідок інфляції; 403 грн. 3% річних та 1 600 грн. витрат по сплаті судового збору із Дочірнього підприємства "Центрукргеологія" НАК "Надра України" (; 18030, м. Черкаси, вул. Чкалова, 13,) на користь (; 18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 19,).

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Рішення складено 20.07.2017.

Суддя В.В.Єфіменко