РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017Справа №910/6201/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавін Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр водних систем "Істок"

про стягнення 66 424,34 грн.

Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від позивачаВеличко Д.В. (представник за довіреністю)
від відповідача Косовська А.П. (представник за довіреністю)

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавін Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр водних систем "Істок" про стягнення 66 424,34 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2017 було порушено провадження у справі № 910/6201/17, призначено до розгляду на 30.05.2017.

30.05.2017 суд продовжив строк розгляду спору та оголосив перерву в судовому засіданні на 20.06.2016.

16.06.2017 відповідачем подано до суду відзив на позов.

20.06.2017 судове засідання не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

У зв'язку з виходом судді Ярмак О.М. з лікарняного, справу було призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.07.2017.

В судовому засіданні 11.07.2017 судом оголошено перерву до 18.07.2017.

17.07.2017 відповідачем подано додаткові пояснення у справі, а позивачем - заяву про зменшення позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача обґрунтував та підтримав заявлені вимоги за договором постачання № 314/15 від 09.11.2015 в розмірі 66 424,34 грн.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив в повному обсязі, посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вавін Україна" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр водних систем "Істок" (покупець) укладено договір постачання № 161/13 (далі - договір постачання), предметом якого є передача права власності на товар (пластмасові сантехнічні вироби) за умовами якого в кількості і асортименті, що визначаються видатковими накладними, які видаються на кожну продану частину товару (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору постачання, перехід права власності на товар відбувається в момент фактичного передання товару покупцеві (або особі, що уповноважена покупцем) і підписання відповідної видаткових накладних.

Згідно з п. 3.1 договору постачання, ціни на товар вказуються у видаткових накладних, які видаються на кожну передану партію товару.

Оплата за товар здійснюється на протязі 60 календарних днів з моменту отримання товару від продавця згідно з п. 1.2 цього договору (п. 4.1 договору постачання).

За твердженням позивача, заборгованість відповідача з оплати товари товарів за договором постачання становить 66 424,34 грн.

На підтвердження заявлених вимог позивачем подано в копіях видаткові накладні на поставку, видаткові накладні на повернення, довіреність на отримання матеріальних цінностей, банківську виписку, акт звірки взаєморозрахунків.

За твердженнями позивача, товар, поставлений за видатковими накладними за період з 04.08.2015 по 30.10.2015, не оплачений позивачем у розмірі 66 424,34 грн.

Відповідач в свою чергу стверджує, що заборгованість у вказаному розмірі відсутня з огляду на здійснення ним оплати товару у розмірі більшому від указаного, що позивачем враховано не було, а зараховано в рахунок погашення заборгованості за іншими договорами.

Як встановлено судом, відповідач дійсно оплачував поставлений товар за указаний період та повернув його на суму 189,13 грн.

Тож, суд бере до уваги вказані обставини, проте, підстави стверджувати про повне погашення заборгованості за договором постачання за наведений період у суду відсутні.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши подані сторонами докази розрахунки, співставивши доводи сторін з поданими доказами, суд дійшов висновку про наявність у відповідача невиконаних грошових зобов'язань перед позивачем за договором постачання розміром 29 969,00 грн.

Решта заявленої відповідачем заборгованості не знаходить свого підтвердження серед поданих доказів та розрахунків.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр водних систем "Істок" (02090, м. Київ, вул. Азербайджанська, б. 16/4, кв. 59, ідентифікаційний код 34426155) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вавін Україна" (08162, Київська обл., Києво-Святошинський район, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 1, ідентифікаційний код 30572878) 29 969 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 00 коп. основного боргу та 721 (сімсот двадцять одну) грн. 88 коп. судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 28.07.2017

Суддя О.М. Ярмак