ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2017 року Справа № 916/858/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М.Б., при секретарі Мальцевій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет", м.Одеса

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс", м.Нова Каховка Херсонської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ДОКА", м.Одеса

про визнання арбітражного застереження недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_2, представник (НОМЕР_1, виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 02.03.1999р.), довіреність № 103/17 від 04.07.2017р.

третя особа: не з'явився

Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет", м.Одеса звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача-1: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс", м.Нова Каховка Херсонської області та відповідача-2: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ДОКА", м.Одеса про визнання арбітражного застереження недійсним.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.04.2017р. порушено провадження у справі.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 25.05.2017р. виключено ТОВ НВФ "ДОКА" зі складу відповідачів у справі №916/858/17, залучено ТОВ НВФ "ДОКА" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, в порядку ст. ст. 15, 17 ГПК України передано справу №916/858/17 на розгляд до Господарського суду Херсонської області.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №916/858/17 передано на розгляд судді Сулімовській М.Б.

Ухвалою суду від 09.06.2017р. справу №916/858/17 прийнято до провадження, призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 06.07.2017р., явка представників сторін визнана обов'язковою.

06.07.2017р. відповідачем подано до суду клопотання про припинення провадження у справі, яке підтримано представником відповідача в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 06.07.2017р. розгляд справи, у зв'язку з неявкою представників позивача та третьої особи (належним чином повідомлених про місце і час розгляду справи, що підтверджено витягом з реєстру вихідної рекомендованої кореспонденції канцелярії Господарського суду Херсонської області за 12.06.2017р.), відкладено на 18.07.2017р.; явку в засідання представників сторін з доказами про повноваження, визначеними ст. 28 ГПК України, визнано обов'язковою; зобов'язано сторони до 17.07.2017р. надати суду: позивача - для огляду в судовому засіданні оригінал Угоди про відступлення права вимоги від 02.09.2016р.; копію Акту приймання-передачі документів, визначених в п.4 Угоди (оригінал - для огляду в судовому засіданні); копію довіреності ОСОБА_3 від 11.05.2016р. (за наявності); завірити у встановленому порядку документи, додані до позовної заяви; відповідача - копію повідомлення Компанією "Midway Impex Limited" ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс" про відступлення права вимоги (відповідно до п.7 Угоди); копію позовної заяви, що розглядалась Господарським судом Одеської області в межах провадження у справі №916/2473/16 та доданих до неї документів (оригінал - для огляду в судовому засіданні); письмово викладені пояснення щодо наданої до матеріалів справи копії перекладу місцезнаходження Лондонського Міжнародного Арбітражного Суду - чи є цей переклад невід'ємною частиною договорів позики?; третю особу - письмово викладену позицію щодо заявленого позову, копії реєстраційних документів.

Цією ж ухвалою попереджено учасників провадження, що в разі неподання витребуваних доказів справу буде розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судове засідання 18.07.2017р. представник відповідача з'явився.

Інші учасники провадження, належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи, що підтверджено витягом з реєстру вихідної рекомендованої кореспонденції канцелярії Господарського суду Херсонської області за 10.07.2017р., явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Вимоги ухвали суду жодним з учасників провадження не виконано, витребувані докази і пояснення не надано; документи, що містяться в матеріалах справи, на вимогу суду позивачем не завірено.

Представник відповідача підтримав клопотання про припинення провадження у справі з посиланням на приписи п.5 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Дослідивши подане клопотання, заслухавши представника відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Так за приписами п.5 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Згідно розділу 13 "Арбітраж" договорів позики №1 від 08.07.2011р. та №2 від 23.04.2012р., укладених між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс", всі розбіжності, які можуть виникнути при виконанні цих договорів мають бути вирішені шляхом переговорів. У разі виникнення розбіжностей між сторонами, які не можуть бути вирішені шляхом переговорів, сторони повинні звернутися до Лондонського Інтернаціонального Арбітражного Суду, який знаходиться в м.Лондон, Сполучене королівство Великої Британії та Північної Ірландії. Сплата судових затрат поділяється між двома сторонами. Для розгляду розбіжностей між двома сторонами застосовується законодавство Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Отже у даному розділі спірних договорів йдеться про можливість передання на вирішення Лондонського Інтернаціонального Арбітражного Суду спорів між сторонами, які виникнуть при виконанні договорів.

Разом з тим, в даному випадку предметом спору є визнання недійсним арбітражного застереження, тобто спір виник не у зв'язку з виконанням договорів, отже підлягає розгляду господарським судом за місцем знаходження відповідача.

По суті позовних вимог представник відповідача заперечив щодо їх задоволення, оскільки, на його думку, позивачем не доведено належними доказами порушення його прав та підстав звернення до суду із даним позовом.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Як слідує з матеріалів справи, 08.07.2011р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Позикодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс" (Позичальник) укладено договір позики №1 (а.с.18-23), за умовами якого позикодавець надає позичальникові позику на термін та за умовами цього договору в розмірі 100000,00 Євро під фіксовані 10% річних.

01.04.2016р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "ДОКА" (Поручитель) та Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Кредитор) укладено договір поруки (а.с.24-25), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником (ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс") договору позики від 08.07.2011р. №1.

23.04.2012р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Позикодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс" (Позичальник) укладено договір позики №2 (а.с.26-31), за умовами якого позикодавець надає позичальникові позику на термін та за умовами цього договору в розмірі 200000,00 Євро під фіксовані 10% річних.

01.04.2016р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "ДОКА" (Поручитель) та Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Кредитор) укладено договір поруки №2 (а.с.32-33), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником (ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс") договору позики від 23.04.2012р. №2.

Як слідує з позовної заяви, 27.02.2017р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон та позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет" укладено Договір відступлення права вимог (Договір цесії), за умовами якого позивачу передано право вимоги за договорами позики та поруки, що наведені вище.

Як зазначає позивач, в розділі 13 «Арбітраж» договорів позики №1 від 08.07.2011р. та №2 від 23.04.2012р., укладених між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс", визначено, що всі розбіжності, які можуть виникнути при виконанні цих договорів мають бути вирішені шляхом переговорів. У разі виникнення розбіжностей між сторонами, які не можуть бути вирішені шляхом переговорів, сторони повинні звернутися до Лондонського Інтернаціонального Арбітражного Суду, який знаходиться в м.Лондон, Сполучене королівство Великої Британії та Північної Ірландії. Сплата судових затрат поділяється між двома сторонами. Для розгляду розбіжностей між двома сторонами застосовується законодавство Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Однак, як стверджує позивач, у договорах позики не зазначено ідентифікуючих ознак Лондонського Інтернаціонального Суду (ні поштової адреси, ні посилання на регламент, тощо). Більш того, такого суду, про який зазначено в пунктах 13.2 договорів позики, взагалі не існує (за пошуком в системі Google, що українською, що англійською мовами такий суд чи відомості про нього не знаходяться).

Крім цього, позивачем надано до матеріалів справи відповідь (а.с.35) на лист-запит уповноваженого представника Компанії "Midway Impex Limited" про відсутність арбітражної установи за найменуванням, визначеним в договорах позики.

Таким чином, як зазначає позивач, оскільки в арбітражному застереженні зазначена назва суду який не існує та без чіткої назви такого арбітражу, це є підставою для визнання такого арбітражного застереження недійсним, у зв'язку з чим просить визнати арбітражне застереження "У разі виникнення розбіжностей між сторонами, які не можуть бути вирішені шляхом переговорів, сторони повинні звернутися до Лондонського Інтернаціонального Арбітражного Суду, який знаходиться в м.Лондон, Сполучене королівство Великої Британії та Північної Ірландії. Сплата судових затрат поділяється між двома сторонами", викладене в пунктах 13.2 Договорів позики №1 від 08.07.2011р. та №2 від 23.04.2012р. недійсним.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві зазначив, що 27.02.2017р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет", м.Одеса було укладено Угоду про відступлення права вимоги, за умовами якої позивач отримав право вимоги до відповідача за спірними договорами позики.

В той же час, до матеріалів справи позивачем було надано Угоду про відступлення права вимоги від 02.09.2016р., укладену між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон, та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет", м.Одеса

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія ухвали Господарського суду Одеської області від 26.10.2016р. у справі №916/2473/16 про припинення провадження у справі за позовом Компанії "Midway Impex Limited" до відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "ДОКА" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс" про стягнення заборгованості за договорами позиками.

Господарським судом Херсонської області в процесі підготовки до розгляду справи було отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень України копії ухвал Господарського суду Одеської області у справі №916/2473/16 від 26.09.2016р. про порушення провадження у справі та від 20.04.2017р. про повернення Компанії "Midway Impex Limited" судового збору за її клопотанням, які долучено судом до матеріалів даної справи.

Як пояснив представник відповідача, інших договорів позики, ніж тих що є предметом даного спору, між ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс" та Компанією "Midway Impex Limited" не укладалось; в межах провадження у справі Господарського суду Одеської області №916/2473/16 розглядалось питання про стягнення заборгованості саме за договорами позики від 08.07.2011р. та 23.04.2012р.

Отже, з матеріалів справи слідує, що із позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спірними договорами позики Компанія "Midway Impex Limited" звернулась до Господарського суду Одеської області після укладення Угоди про відступлення права вимоги.

Таким чином, враховуючи, що рішення у справі №916/858/17 може вплинути на права Компанії "Midway Impex Limited", суд, з метою вирішення питання щодо необхідності залучення останньої до участі у справі, ухвалою від 06.07.2017р. зобов'язав відповідача надати копію позовної заяви, що розглядалась Господарським судом Одеської області в межах провадження у справі №916/2473/16 та доданих до неї документів (оригінал - для огляду в судовому засіданні), оскільки з наведених вище ухвал Господарського суду Одеської області неможливо встановити реквізити спірних договорів позики.

Однак вимоги суду відповідачем в цій частині не виконано. Як пояснив представник ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс", останній не може надати витребувані судом докази у зв'язку з їх відсутністю у відповідача.

За наведених обставин, у зв'язку із неподанням сторонами витребуваних судом доказів, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Як встановлено господарським судом, 08.07.2011р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Позикодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс" (Позичальник) укладено договір позики №1 (а.с.18-23), за умовами якого позикодавець надає позичальникові позику на термін та за умовами цього договору в розмірі 100000,00 Євро під фіксовані 10% річних.

01.04.2016р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "ДОКА" (Поручитель) та Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Кредитор) укладено договір поруки (а.с.24-25), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником (ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс") договору позики від 08.07.2011р. №1.

23.04.2012р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Позикодавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс" (Позичальник) укладено договір позики №2 (а.с.26-31), за умовами якого позикодавець надає позичальникові позику на термін та за умовами цього договору в розмірі 200000,00 Євро під фіксовані 10% річних.

01.04.2016р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "ДОКА" (Поручитель) та Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Кредитор) укладено договір поруки №2 (а.с.32-33), за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником (ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс") договору позики від 23.04.2012р. №2.

Як слідує з позовної заяви, 27.02.2017р. між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон та позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет" укладено Договір відступлення права вимог (Договір цесії), за умовами якого позивачу передано право вимоги за договорами позики та поруки, що наведені вище.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем надано незавірену ксерокопію Угоди про відступлення права вимоги (цесії) від 02.09.2016р., яка укладена між Компанією "Midway Impex Limited", м.Лондон (Цедент) та позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет" (Цесіонарій) (а.с.34).

Так за умовами вказаної угоди цемент відступає, а цесіонарій приймає на себе право вимоги за договорами позики №1 від 08.07.2011р. та №2 від 22.04.2012р., а також договорами поруки №№1, 2 від 01.04.2016р.

Угода про відступлення права вимоги є оплатною, цесіонарій зобов'язується сплатити цеденту 80% від отриманої з боржника суми після стягнення з боржника всієї суми заборгованості.

В п.4 угоди визначено передачу цедентом оригіналів договорів позики та поруки, а також інших документів, що стосуються прав вимоги.

За умовами п.7 цедент зобов'язаний у письмовому вигляді повідомити боржника про відступлення права вимоги протягом одного місяця з моменту підписання угоди.

Згідно п.8 угоди, з моменту набрання чинності угоди цесіонарій набуває право вимоги, що відступається, та набуває прав кредитора.

Відповідно до п.10 угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Згідно ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Господарським судом ухвалою від 06.07.2017р. було зобов'язано позивача надати для огляду в судовому засіданні оригінал Угоди про відступлення права вимоги від 02.09.2016р.; копію Акту приймання-передачі документів, визначених в п.4 Угоди (оригінал - для огляду в судовому засіданні) а також завірити у встановленому порядку документи, додані до позовної заяви; відповідача - копію повідомлення Компанією "Midway Impex Limited" ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс" про відступлення права вимоги (відповідно до п.7 Угоди).

Позивачем вимоги ухвали суду не виконано, будь-яких пояснень щодо підстав невиконання вимог суду не подано.

Відповідачем витребувані матеріали не подано. Як зазначив представник відповідача в судовому засіданні, будь-яких повідомлень від Компанії "Midway Impex Limited" про відступлення права вимоги за укладеними договорами позики ТОВ "Завод картонного упакування "ПАК Системс" не отримувало.

Дослідивши Угоду про відступлення права вимоги, укладену 02.09.2016р. (а.с.34) між Компанії Компанією "Midway Impex Limited" та ТОВ "Юридична Компанія "Авторитет", суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем додана її незавірена ксерокопія.

У зв'язку з чим суд зауважує, що форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, встановленим чинним законодавством для цих документів. Якщо законодавством встановлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам.

Так частиною 2 ст.36 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Копії документів, які подаються до господарського суду, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п. 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документації. ДСТУ 4163, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Аналогічна правова позиція зазначена в п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Таким чином, додана позивачем до матеріалів справи незавірена ксерокопія Угоди про відступлення права вимоги від 02.09.2016р. не може бути прийнята судом як належний та допустимий доказ обґрунтування позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Авторитет" наполягає на порушенні його прав як кредитора відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс" за договорами позики від 08.07.2011р. та 22.04.2012р., право вимоги за якими, за твердженнями товариства, до нього перейшло від Компанії "Midway Impex Limited" за Угодою про відступлення права вимоги від 02.09.2016р. Разом з тим, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження відступлення права вимоги за вказаною Угодою.

За приписами ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально-правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача. У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права суд приймає рішення про відмову у позові. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Так, право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, закріплено статтею 15 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України. Відповідно до приписів вказаної статті кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або Законом.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги з зазначенням доказів. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносяться обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких ґрунтуються його заперечення проти позову.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів - підстав позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову. Позовні вимоги повинні бути доведені і не можуть базуватись на припущеннях.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Окремо слід зауважити, що сторони спору є рівними у своїх правах та охоронюваних законом інтересах.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Із приписів вищенаведених правових норм випливає, що позивач, звернувшись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, зобов'язаний довести наявність або відсутність факту порушення своїх прав та охоронюваних законом інтересів, що пов'язані з особою позивача.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з частиною другою статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України і, відповідно, до застосуваннями судами загальної юрисдикції при вирішенні підвідомчих їм спорів.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами набуття права вимоги за спірними договорами позики, які укладені між Компанією "Midway Impex Limited" та відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Завод картонного упакування "ПАК Системс", то ним не доведено, на захист яких порушених цивільних прав та інтересу позивача спрямований позов про визнання арбітражного застереження, викладеного в п.13.2 договорів позики №1 від 08.07.2011р. та №2 від 23.04.2012р. недійсним.

Відсутність порушених цивільних прав, які підлягають захисту в порядку господарського судочинства, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про недоведеність порушеного права та охоронюваного законом інтересу позивача, а тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у зв'язку з відмовою в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України - 25.07.2017р.

Суддя М.Б. Сулімовська