КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2017 р. Справа№ 925/1346/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Рябоконь В.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. у справі №925/1346/16 (суддя Потапенко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз збут"

до Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області

про стягнення 18230,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом до Відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, поставлений Відповідачу в грудні 2015 року за договором №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р., а саме: основного боргу у сумі 5161,09 грн, інфляційних в сумі 2890,18 грн, трьох процентів річних за період з 06.01.2016р. по 26.10.2016р. у сумі 996,89 грн, пені за період з 06.01.2016р. по 05.07.2016р. у сумі 9182,33 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 9182,33 грн пені, 996,89 грн трьох процентів річних, 2890,18 грн інфляційних та 1378 грн судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 5161,09 грн основного боргу - припинено.

Рішення мотивовано тим, що протягом грудня 2015 року Позивач поставив Відповідачу природний газ об'ємом 5115 м3 на загальну суму 45159,00 грн. У свою чергу, Відповідач повністю розрахувався з Позивачем за поставлений газ, але з порушенням строків, обумовлених сторонами в договорі. Основний борг у сумі 5161,09 грн сплачений Відповідачем під час розгляду справи місцевим судом, тому в цій частині вимог Позивача провадження припинено. За вказаних обставин, місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог Позивача в частині стягнення з Відповідача пені в сумі 9182,33 грн, трьох процентів річних в сумі 996,89 грн та інфляційних у сумі 2890,18 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. у справі №925/1346/16 скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у зв'язку із сплатою Відповідачем Позивачу коштів у сумі 53066,50 грн згідно платіжного доручення №110 від 28.03.2016р. заборгованість Відповідача перед Позивачем на момент звернення до місцевого суду з позовом становила 3864 грн і була повністю погашена до прийняття рішення місцевим судом. Відповідач зазначає, що інфляційні, 3% річних та пеня були сформовані Позивачем без врахування зазначених проплат.

Також Відповідач звернув увагу на те, що останній сумлінно виконував свої зобов'язання за договором №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р. по мірі надходження коштів. Крім того, Відповідач зазначив, що своєчасно не отримував від Позивача акти приймання передачі-газу, що унеможливило своєчасну оплату коштів за поставлений газ.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.06.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017р. розгляд скарги було відкладено на 15.06.2017р.

Наказом голови Київського апеляційного господарського суду №70-а від 12.06.2017р. суддя Власов Ю.Л. направлений 15.06.2017р. у відрядження, у зв'язку з чим судове засідання, призначене на 15.06.2017р. не відбулось.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2017р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.06.2017р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2017р. розгляд скарги було відкладено на 15.06.2017р.

Наказом голови Київського апеляційного господарського суду №70-а від 12.06.2017р. суддя Власов Ю.Л. направлений 15.06.2017р. у відрядження, у зв'язку з чим судове засідання, призначене на 15.06.2017р. не відбулось.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2017р. апеляційну скаргу Відповідача призначено до розгляду на 04.07.2017р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

25.12.2015р. між Позивачем, ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" та Відповідачем укладено договір №01/21829/БО-15 на постачання природного газу за регульованим тарифом, відповідно до п.1.1. якого Позивач зобов'язується поставити Відповідачу природний газ в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а Відповідач зобов'язується прийняти газ та оплатити Позивачу його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.5. договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного Відповідачем та ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз".

Згідно з п.3.6. договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним Позивачем та Відповідачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, складеного Відповідачем та ПАТ "По газопостачанню та газифікації "Черкасигаз" відповідно до п.2.5. договору.

Згідно з п.3.9. договору акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків Позивача з Відповідачем.

Відповідно до п.4.1. договору розрахунки за реалізований Відповідачу газ здійснюються за цінами та тарифами, що встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п.4.2. договору на момент укладення останнього ціна 1000 м.куб. природного газу з урахуванням послуг по його транспортуванню магістральними та розподільними трубопроводами, вартості послуг з постачання, збору у вигляді цільової надбавки (2%) складає 7352,82 грн, крім того ПДВ 1470,57 грн. Разом 8823,39 грн.

Відповідно до п.4.4. договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до п.4.1, 4.2 договору є обов'язковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватися сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору.

Згідно з п.4.5. договору розрахунковий період за договором становить один місяць - з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п.4.6. договору у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Відповідач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п.6.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором і чинним законодавством України.

Відповідно до п.6.2.2. договору у разі порушення Відповідачем порядку та строків оплати поставленого Позивачем газу Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п.10.1. договору останній набирає чинності з дати його підписання та поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.11.2015р. та укладається на строк до 31.12.2015р. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

31.12.2015р. сторонами підписано акти приймання-передачі природного газу, відповідно до яких за договором №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р. Позивачем в грудні 2015 року було поставлено Відповідачу 5115 м.куб. природного газу загальною вартістю 45159,00 грн.

12.01.2017р. Відповідач звернувся до Позивача з заявою про зарахування коштів, сплачених за договором №01/21829/БО-16 згідно платіжних доручень №110 від 28.03.2016р.. №428 від 28.10.2016р., №429 від 28.10.2016р., №452 від 10.11.2016р. в рахунок погашення заборгованості за поставлений газ у 2015 році по договору №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З встановлених судом обставин вбачається, що між сторонами був укладений договір №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р. на постачання природного газу за регульованим тарифом, за яким Позивач поставив Відповідачу газ, який останній повністю не оплатив відповідно до п.4.6. договору (до 06.01.2016р.), внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 5161,09 грн.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що у зв'язку зі сплатою Відповідачем Позивачу коштів у сумі 53066,50 грн згідно з платіжним дорученням №110 від 28.03.2016р. заборгованість Відповідача перед Позивачем на момент звернення до місцевого суду з позовом становила 3864 грн. При цьому, Відповідач посилається на п.4.8. договору.

Відповідно до п.4.8. договору у разі відсутності графіка погашення заборгованості Позивач має право грошові кошти, отримані від Відповідача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Відповідача відповідно до черговості її виникнення.

Разом з тим, п.4.8. договору передбачено право, а не обов'язок Позивача зараховувати кошти, отримані від Відповідача, в рахунок погашення заборгованості відповідно до черговості її виникнення.

Крім того, як вбачається з платіжних доручень №110 від 28.03.2016р., №350 від 15.09.2016р., №428 від 26.10.2016р., №429 від 26.10.2016р., №452 від 10.11.2016р. в графі призначення платежу зазначено акти, підписані сторонами у 2016 році, та договір №01/21829/БО-16 від 19.02.2016р., а не договір №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р., на підставі якого виник спір.

Таким чином, згідно платіжних доручень, наданих Відповідачем, оплата була здійснена за газ поставлений Позивачем у 2016 році, проте спір виник у зв'язку з несплатою Відповідачем газу у 2015 році.

Разом з тим, Позивач подав до місцевого суду клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 5161,09 грн, оскільки 12.01.2017р. Відповідач звернувся до Позивача із заявою про зарахування переплати в сумі 3318,00 грн, сплаченої платіжним дорученням №429 від 28.10.2016р., в сумі 1297,37 грн, сплаченої платіжним дорученням №452 від 11.11.2016р. та в сумі 545,72 грн, сплаченої платіжним дорученням №428 від 28.10.2016р.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5161,09 грн згідно п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Відповідач також зазначає, що сумлінно виконував свої зобов'язання за договором №01/21829/БО-15 від 25.12.2015р. по мірі надходження коштів.

Апеляційний суд не приймає зазначені доводи Відповідача, оскільки на підставі ч.2 ст.617 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005р. відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність Відповідача і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Вказаний правовий висновок викладено в постановах Верховного суду України від 15.05.2012р. у справі №3-28гс12, від 22.03.2017р. у справі №3-77гс17.

Також апеляційний суд не приймає доводи Відповідача стосовно того, що останній своєчасно не отримував від Позивача акти приймання передачі-газу, що унеможливило своєчасну оплату коштів за поставлений газ, оскільки як вбачається з актів примання-передачі газу, поставленого у 2015 році, останні підписані 31.12.2015р. сторонами та скріплені їх печатками без зауважень та заперечень. Таким чином. апеляційний суд приходить до висновку, що Відповідач був обізнаний про поставку газу з 31.12.2015р. та зобов'язаний був здійснити його оплату в строк визначений договором.

Крім того, Позивачем заявлені вимоги про стягнення з Відповідача інфляційних в сумі 2890,18 грн, трьох процентів річних за період з 06.01.2016р. по 26.10.2016р. у сумі 996,89 грн, пені за період з 06.01.2016р. по 05.07.2016р. у сумі 9182,33 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що вимоги Позивача в цій частині підлягають задоволенню, а саме інфляційні втрати у сумі 2890,18 грн та 3% річних у сумі 996,89 грн.

Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, враховуючи вказані норми та п.6.2.2 договору, здійснивши перерахунок пені, заявленої Позивачем, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо задоволення вимог в частині стягнення пені у сумі 9182,33 грн.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Черкаській області на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. у справі №925/1346/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.01.2017р. у справі №925/1346/16 залишити без змін.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко