ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.07.2017р. Справа № 914/878/17

За позовною заявою: Перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону Західного регіону України, м. Львів в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України, м. Київ

позивача-2: Яворівська квартирно-експлуатаційна частини району, м. Яворів, Львівська обл.

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, смт. Івано-Франкове, Львівська обл.

про усунення перешкод в користуванні майном.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участю представників:

Від прокурора: Гальчинський С.О. - прокурор

Від позивача-1: Шведа О.Б. - представник (Довіреність №220/423/д від 22.12.2016р.)

Від позивача-2: Іванов С.С. - представник (Довіреність №3 від 01.03.2017р.)

Від відповідача: ОСОБА_1

Права і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі позивача-1: Міністерства оборони України позивача-2: Яворівська квартирно-експлуатаційна частини району до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвалою суду від 10.05.2017р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 25.05.2017р.

Ухвалою від 25.05.2017р. розгляд справи відкладено на 15.06.2017р.

У судових засіданнях від 15.06.2017р. та від 04.07.2017р. оголошено перерву.

Ухвалою від 04.07.2017р. продовжено строк вирішення спору.

Прокурор та представники позивача-1,2 у судовому засіданні 19.07.2017р. підтримали позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

У судовому засіданні 19.07.2017р. відповідач в усних поясненнях зазначив, що більшість майна вже ним вивезена, натомість, обладнання, яке знаходилось на зберіганні у позивача-2 є об'ємним та габаритним, відтак, для його перенесення необхідний певний термін. Крім того, відповідач повідомив, що на території, яка межує з нерухомим майном, провалилося асфальтне покриття, що в свою чергу також утруднює вивезенення обладнання.

Оскільки за час розгляду справи сторонами було подано клопотання про продовження строку його вирішення. Строк вирішення спору завершується 20.07.2017р. в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

5 січня 2016 року між Яворівською КЕЧ району та фізичного особою підприємцем ОСОБА_1 укладено договір зберігання № 4, за умовами п. 1.1. якого відповідач передав, а позивач-2 прийняв на зберігання майно: лінію обличкування ДХРLА - 475 - 1 шт., стелажі - 6 шт., систему вентиляції -1 комп., електрощитові - 6 шт., вайму механічну - 3 шт., клейові вальци - 1 шт., арматури - 156 м/п.

Вказане майно зберігалося на території військового містечка АДРЕСА_1

Відповідно до п. 7.3 договору, встановлений термін дії договору до 31.12.2016р.

У п. 2.2.1 договору передбачено, що поклажодавець одержує майно після припинення договору в місці його здавання, якщо інше не встановлено сторонами додатково.

Як зазначено в позовній заяві, Яворівська КЕЧ району листами №946 від 20.04.2016, № 1186 від 18.05.2016, № 2929 від 30.11.2016 з метою врегулювання спірних питань шляхом переговорів зверталась до ФОП ОСОБА_1 з попередженням про неможливість продовження дії договору зберігання та з проханням вивільнити займане нерухоме приміщення. На жоден з листів відповіді від відповідача не надійшло.

За твердженням прокурора та позивачів, після спливу терміну дії договору № 4 ФОП ОСОБА_1 не виконав покладені на нього договором та чинним законодавством України обов'язки, не забрав майно з приміщення Яворівської КЕЧ району після закінчення договору зберігання, як того вимагає норма ст. 948 ЦК України та продовжує фактично займати приміщення по даний час.

В порядку досудового врегулювання спору, оскільки, ФОП ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов'язання, Яворівською КЕЧ району направлено останньому претензію № 2 від 31.01.2017р. за вих. №222. Відповіді на претензію станом на момент подання заяви до суду не надійшло, займане приміщення не звільнено.

У позовній заяві вказано, що Яворівська КЕЧ в повній мірі та добросовісно виконала взяті на себе у відповідності до умов договору зобов'язання, що підтверджується відсутністю будь яких скарг та заперечень зі сторони ФОП ОСОБА_1 на протязі всього терміну дії договору, та тим, що незважаючи на завершення терміну дії договору, майно, яке передано на зберігання, продовжує знаходитися на об'єктах Міністерства оборони України, та щодо цього майна вчиняються усі можливі дії для забезпечення його збереження. Відповідач в свою чергу знехтував взятими на себе у відповідності до умов договору зобов'язаннями, та не виконав їх.

Враховуючи закінчення терміну дії договору зберігання від 5 січня 2016 року, позивачі звернулись до господарського суду Львівської області з вимогою до відповідача про необхідність усунунення перешкоди в користуванні нерухомим майном - будівлею АДРЕСА_1

Внаслідок невиконання ФОП ОСОБА_1 обов'язку щодо звільнення приміщення та безпідставне його використання для розміщення власного майна після завершення договору зберігання №1 Яворівська КЕЧ району не може здійснити покладені на неї обов'язки щодо управління та розпорядження військовим майном, що заподіюєь істотну шкоду інтересам держави в особі Міністерства оборони України.

Станом на 24.05.2017р. ФОП ОСОБА_1 продовжував безпідставно використовувати нерухоме державне майно Міністерства оборони України, про що складено Акт обстеження нерухомого військового майна, який затверджений ТВО начальника Яворівської КЕЧ району Стадником Б.Й. 24.05.2017р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, Яворівською КЕЧ району та відповідач уклали договір зберігання № 4 від 05.01.2016р., у зв'язку із чим набули взаємних прав і обов'язків.

Відповідно до п. 7.3 договору, встановлений термін дії договору до 31.12.2016р.

За договором зберігання, відповідно до положень ст. 936 ЦК України, одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як встановлено судом, Яворівською КЕЧ району свої зобов'язання щодо зберігання майна за спірним договором виконано повністю. Натомість, відповідач своїх зобов'язань, передбачених п. 2.2.1., в частині одержання майна після припинення договору не виконав.

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст. 948 ЦК України, поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічну норму містить і ст. 526 ЦК України.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Відповідач про дійсність невиконання умов спірного договору не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

З огляду на установлений факт порушення відповідачем зобов'язань за договором зберігання в частині обов'язку забирати майно після закінчення строку його зберігання, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо стягнення суми судового збору в розмірі 1600,00грн., сплаченого Яворівською КЕЧ району, а також враховуючи те, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи (згідно п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від слати судового збору) суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 49 ГПК України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Відтак, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Зобов'язати Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) усунути перешкоди в користуванні Міністерством оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022) та Яворівською КЕЧ району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Львівська, 19, ідентифікаційний код 07638027) нерухомим майном - АДРЕСА_1 забравши із зберігання майно передане Яворівській КЕЧ району по договору зберігання №4 від 05.01.2016, укладеного між Яворівською КЕЧ району та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1, - в термін до 19 серпня 2017 року.

3.Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Яворівської КЕЧ району (81000, Львівська область, м. Яворів, вул. Львівська, 19, ідентифікаційний код 07638027) 1600,00грн. судового збору.

4.Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 24.07.2017р.

Суддя Ділай У.І.