ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017 р. Справа № 917/802/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", вул. Московська, 32/2, м. Київ, 01010, в особі Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта", вул. Перемоги, 32/5, м. Кременчук, Полтавська обл., 39605

до Публічного акціонерного товариства "Граніти України", вул. Київська, 85-А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39631

про витребування майна із чужого незаконного володіння

Суддя Семчук О.С.

Представники :

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №139 від 23.12.2016р.

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 31.07.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна зава Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта", в особі Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта" до Публічного акціонерного товариства "Граніти України" про витребування майна із чужого незаконного володіння, в якій позивач просить суд витребувати обладнання, а саме:

Кран козловий КК -20-32А, інвентарний номер 30005964, балансова вартість 28 400,00 грн;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005965, балансова вартість 2 000,00 грн.;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005966, балансова вартість 2 000,00 грн.;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005967, балансова вартість 2 000,00 грн.

31.07.2017 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вх. № 9476), в якій він просить суд витребувати від відповідача: Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005965, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005966, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран- балка опорна в комплекті L-12м. Q- 5ти, інвентарний номер 30005967, балансова вартість 2 000.00 грн.

Відповідно до п. 3.11. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Виходячи зі змісту заяви про уточнення позовних вимог (вх. № 7019), суд розцінює вказану заяву позивача як заяву про зменшення позовних вимог.

Вказана заява приймається судом до розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, розглядається позов про витребувати від відповідача:

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005965, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005966, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран- балка опорна в комплекті L-12м. Q- 5ти, інвентарний номер 30005967, балансова вартість 2 000.00 грн.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, вимог суду не виконав, про причини не повідомив. Останній відповідно до 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, а також про покладені на нього обов'язки, про що свідчать матеріали справи.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як зазначає позивач на території Публічного акціонерного товариства «Граніти України» (Відповідач), за адресою м. Кременчук, вул. Профспілкова, 9 знаходиться обладнання з виготовлення граніту та мармуру, яке належить Публічному акціонерному товариству «Укртранснафта» (Позивач) та знаходиться у нього на балансі, зокрема:

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005965, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005966, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран - балка опорна в комплекті L-12м. Q- 5ти, інвентарний номер 30005967, балансова вартість 2 000.00 грн.

Позивачем прийнято рішення щодо повернення свого власного майна, внаслідок чого позивач 07.02 2017 року направив на адресу відповідача лист (вих. № 91-56/153) щодо демонтажу обладнання та терміну передачі його позивачу.

Листом від 09.02.2017 року (вх. № 219) відповідач повідомив позивача, що він не заперечує проти повернення обладнання, однак строк повернення не зазначив.

10.02.2017 року листом № 91-56/171 позивач повідомив відповідача, що 14.04.2017 року о 10 - 00 годині на територію відповідача прибудуть представники, з метою виконання дій щодо огляду та складання заходів по демонтажу обладнання. Відповідач представникам позивача провести заходи по поверненню обладнання не дозволив, про що був складений відповідний акт.

В звязку з тим, що 14.02.2017 року представники позивача не здійснили остаточний демонтаж обладнання по причині їх не допуску на територію відповідача, 17.02.2007 року позивачем направлено лист (вих. № 91-27/988) щодо повернення обладнання.

20.03.2017р. позивач направив на адресу відповідача вимогу щодо повернення обладнання.

Листом (вх. № 226) від 27.03.2017 року відповідач повідомив, що займається процедурою демонтажу, з метою повернення обладнання позивачу до 10.04.2017 року.

Позивач посилається на те, що вказане обладнання позивачу не було повернуто, воно продовжує знаходитися на території відповідача без будь-яких правових підстав.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Стаття 321 ЦК України визначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Згідно ч. І ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про витребування спірного майна із чужого незаконного володіння є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Витребувати від Публічного акціонерного товариства "Граніти України" (вул. Київська, 85-А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39631, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" (вул. Московська, 32/2, м. Київ, 01010, ), в особі Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта" (вул. Перемоги, 32/5, м. Кременчук, Полтавська обл., 39605, ) обладнання, а саме:

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005965, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран-балка опорна в комплекті L-12м, Q-5тн, інвентарний номер 30005966, балансова вартість 2 000.00 грн.;

Кран- балка опорна в комплекті L-12м. Q- 5ти, інвентарний номер 30005967, балансова вартість 2 000.00 грн.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Граніти України" (вул. Київська, 85-А, м. Кременчук, Полтавська обл., 39631, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртранснафта" ( вул. Московська, 32/2, м. Київ, 01010, ), в особі Філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта" ( вул. Перемоги, 32/5, м. Кременчук, Полтавська обл., 39605, ) 1600грн. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.08.2017 року

Суддя Семчук О.С.