ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2017р. Справа № 917/891/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мапал", місцезнаходження: вул. Київська, 132/2, оф. 15, м. Обухів, Київська обл., 08700; адреса для листування: вул. Мечникова, буд. 10/2, оф. 54, м. Київ, 01133

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", вул. Європейська, 57, м. Полтава, 36039

про стягнення 198 901,70 грн.

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мапал" (далі - позивач/ ТОВ "Мапал") звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (далі - відповідач/ ТОВ "Нова пошта") про стягнення 198 901,70 грн., в тому числі 184947,36 грн. основного боргу, 1387,06 грн. річних, 12567,28 грн. пені. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 06122016 від 01.02.2017р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.06.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 11.07.2017р.

11.07.2017р. у зв'язку з відсутністю сторін, розгляд справи було відкладено до 28.07.2017р.

20.07.2017р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із перебуванням його представника у відпустці та для визначення остаточної суми заборгованості з врахуванням проведених оплат рахунків і підписання акту взаємозвірки.

28.07.2017р. електронною поштою на адресу суду надійшло клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв'язку із тим, що документи по справі направлені позивачем на адресу суду Укрпоштою, на даний час до суду не доставлено.

Оскільки додаткові пояснення позивача з доданими до них доказами часткової оплати відповідача та підписаним обома сторонами актом звірки взаєморозрахунків надійшли до суду 28.07.2017р., суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та відмовляє в задоволенні клопотань позивача і відповідача про відкладення розгляду справи.

Представники сторін в судове засідання 28.07.2017р. не з'явилися, про час, дату та місце проведення судового засідання сторони повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, строк розгляду справи, встановлений ГПК України, закінчується, то справа розглядається без участі представників сторін.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 28.07.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Мапал» (постачальник за договором) та ТОВ "Нова пошта" (покупець за договором) було укладено Договір поставки № 06122016 від 01.02.2017р. (далі - договір).

Відповідно до умов п. 1 договору постачальник взяв на себе зобов'язання в порядку та на умовах, визначених договором поставляти товар для використання його покупцем у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язався прийняти товар та сплатити за нього грошові кошти.

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що постачальник зобов'язаний передати покупцеві при кожній поставці товару, наступні документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, сертифікат якості (відповідності), товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів.

Згідно пункту 4.1. договору покупець зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару протягом 7 (семи) банківських днів з дати поставки товару та отримання рахунку-фактури постачальника.

Відповідно до п. 4.2. договору загальна сума договору складає загальну вартість всіх партій товару, які будуть поставлені за договором, включаючи вартість доставки товару.

Позивач у позові зазначає, що на виконання умов договору за період з 23.02.2017р. по 10.05.2017р. він поставив відповідачу товар (піддони) на загальну суму 689790,96 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних.

Як зазначає позивач, відповідач за отриманий товар розрахувався частково на загальну суму 504843,60 грн. Таким чином, позивач у позові вказує, що заборгованість відповідача за товар, отриманий по договору становить 184947,36 грн.

Згідно наданого позивачем акту звірки взаєморозрахунків, підписаного обома сторонами та скріпленого їхніми печатками, за період з 10.02.2017р. по 12.07.2017р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 806 186,48 грн., відповідач в свою чергу станом на 18.07.2017р. сплатив за товар 1 800 086,88 грн. Заборгованість відповідача становить 6099,60 грн.

На підтвердження оплат відповідача позивачем надано довідку АБ "УКРГАЗБАНК" з додатком, відповідно до якої за період з 01.02.2017р. по 12.07.2017р. на рахунок позивача від відповідача надійшли кошти на загальну суму 1 800 086,88 грн.

Згідно даних вказаних у акті звірки після звернення позивачем до суду з даним позовом (08.06.2017р. згідно штампу поштового відділення на конверті) позивач продовжував поставляти відповідачу товар, так, за період з 14.06.2017р. по 23.06.2017р. було поставлено товару на суму 148 489,20 грн., а відповідач продовжував оплачувати товар і після подання позивачем позову, за період з 15.06.2017р. по 12.07.2017р. сплатив позивачу 327 336,96 грн.

Тобто, з акту звірки можна зробити висновок, що на момент звернення до суду з позовом всього по договору було поставлено товару на суму 1 657 697,28 грн. (1 806 186,48 грн. - 148 489,20 грн.), а оплачено відповідачем було 1 472 749,92 грн. (1 800 086,88 грн. - 327336,96 грн.), заборгованість відповідача становила 184 947,36 грн., як і зазначав позивач у позові.

У додаткових поясненнях від 25.07.2017р. позивач зазначає, що після оплат здійснених відповідачем після порушення провадження у справі залишається неоплаченою видаткова накладна № 602 від 10.05.2017р. на суму 6099,60 грн.

Відповідно до банківської довідки, оплати відповідача проведені після направлення позивачем позову були здійснені на підстав рахунків. В матеріалах справи є лише два рахунки № 477 від 25.04.2017р. та № 401 від 10.04.2017р. Суд не має можливості дослідити на підставі яких саме видаткових накладних були виставлені наявні в справі рахунки, а також рахунки, які у справі відсутні і які були оплачені відповідачем.

Таким чином, приймаючи до уваги, що сума заборгованості, яка залишається несплаченою, збігається з вартістю товару, поставленого по накладній № 602 від 10.05.2017р., суд погоджується з твердженням позивача, що відповідачем не оплачено саме цю видаткову накладну.

Відповідно до п. 4.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Оскільки заборгованість відповідача по договору у розмірі 178 847,76 грн. існувала на момент порушення провадження у справі та була сплачена в процесі розгляду справи, то провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 178 847,76 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмету спору.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми основного боргу суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 ЦК України).

В матеріалах справи відсутні докази оплати отриманого відповідачем товару у повному обсязі.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 6099,60 грн. основного боргу є обґрунтованою та підтверджується належними доказами, в зв'язку з цим позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо стягнення позивачем сум пені та річних суд зазначає наступне.

Згідно п. 6.4. договору у випадку прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня від суми прострочення за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Позивачем на підставі вказаних положень за загальний період з 07.03.2017р. по 29.05.2017р. правомірно нараховано 1387,06 грн. 3 % річних та пеню в сумі 12567,28 грн.

Судом перевірено розрахунок пені та річних, зроблений позивачем та встановлено його правильність.

Таким чином, позов в частині стягнення пені та річних підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивач у додаткових поясненнях просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання даного позову у зв'язку з тим, що спір виник з вини відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 44, 49, 80 (п. 1-1), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" (вул. Європейська, 57, м. Полтава, 36039; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мапал" (місцезнаходження: вул. Київська, 132/2, оф. 15, м. Обухів, Київська обл., 08700; адреса для листування: вул. Мечникова, буд. 10/2, оф. 54, м. Київ, 01133; ) 6099 грн. 60 коп. основного боргу, 1387 грн. 06 коп. 3 % річних, 12567 грн. 28 коп. пені, 2983 грн. 52 коп. судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 178 847 грн. 76 коп. основного боргу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.08.2017р.

Суддя ОСОБА_1