ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 липня 2017 р. Справа № 903/497/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дойчхоф», м. Харків

до відповідача: Підприємця ОСОБА_2, м. Луцьк

про стягнення 12 570 грн. 85 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Суть спору: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дойчхоф», просить стягнути з відповідача - підприємця ОСОБА_2 12 570 грн. 85 коп., в тому числі 9 608 грн. 60 коп. боргу за поставлений згідно договору поставки від 07.10.2016 року № ДХ-016 товар, 160 грн. 07 коп. інфляції, 133 грн. 07 коп. 3% річних, 498 грн. 26 коп. 3% штрафу, 960 грн. 86 коп. 10% штрафу та судові витрати по справі..

Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору поставки від 07.10.2016 року № ДХ-016 щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 20.06.2017 року розгляд справи призначено 12.07.2017 року.

Позивач подав клопотання від 30.06.2017 року та 03.07.2017 року про участь в судовому засіданні 12.07.2017 року в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 03.07.2017 року відмовлено у задоволенні даного клопотання.

У клопотанні від 06.07.2017 та 07.07.2017 року розгляд справи 12.07.2017 року просить проводити без участі його представника.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кравчук А.М. з 10.07.2017 року по 14.07.2017 року засідання по справі № 903/497/17, призначене 12.07.2017 року о 12 год. 30 хв., не відбулося, про що помічником судді на підставі пункту 13 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у господарському суді Волинської області, затвердженого рішенням зборів суддів господарського суду Волинської області 27.04.2017р. складена відповідна довідка від 10.07.2017 року.

Ухвалою суду від 17.07.2017 року розгляд справи призначено 26.07.2017 року.

Сторони правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважних представників у судове засідання не направили, хоча були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу від 24.07.2017 року (а.с. 47), та інформацією щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта".

Відповідно до абз. 3 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, предмет спору, подані позивачем докази, належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, те, що норми ст. 38 ГПК України щодо обов'язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе, згідно ст. 75 ГПК України, розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

7 жовтня 2016 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Дойчхоф» (продавець) та відповідачем підприємцем ОСОБА_2 (покупець) був укладений договір поставки № ДХ-016 (а. с.17-18).

Згідно п. п. 1.1, 1,2, 1,3, 2,1, 2,2, 4,1, 4,2, 4,3, 4,4, 7.1, 7,2, 10,1, 10,2 договору продавець зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити товар (напій алкогольний - пиво). Кількість та асортимент товару узгоджуються у попередній заявці, яка подається не пізніше як за 10 календарних днів до дати здійснення поставки шляхом електронного зв'язку , по факсу, телефоном, в усній формі, поштовим зв'язком та іншими зручними для сторін способами. Ціна одиниці або партії товару встановлюється продавцем і повідомляється покупцю у видатковій накладній, яка передається разом з партією товару. Оплата товару здійснюється покупцем протягом 21 календарного дня з моменту передачі товару. Продавець самостійно здійснює доставку товару в с. Звірів Луцького району, АДРЕСА_2.Право власності переходить до покупця з моменту отримання товару. Товар вважається переданим покупцю за кількістю - згідно з накладною. У разі не оплати товару у встановлений термін та самостійної оплати заборгованості за товар, що був поставлений, але не оплачений у строк, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент виплати, за кожен день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 3% від вартості неоплаченого товару. Пеня нараховується з дня, наступного за розрахунковим, за умовами цього договору, до дня погашення покупцем існуючої заборгованості. У разі якщо продавець звернувся за захистом своїх інтересів щодо стягнення існуючої заборгованості до суду, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент виплати, за кожен день прострочення платежу, а також штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару. Пеня нараховується з дня, наступного за розрахунковим, за умовами цього договору, до дня погашення покупцем існуючої заборгованості. Договір набирає чинності з дня підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2018 року.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору поставки від 07.10.2016 року № ДХ-016.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання договору позивач передав відповідачу товар на загальну суму 16 608 грн. 60 коп., що підтверджується видатковими накладними від 27.01.2017 року № 70 на суму 8 085 грн. 60 коп., від 01.02.2017 року № 75 на суму 8 523 грн. 00 коп., товарно-транспортними накладними від 27.01.2017 року № 65, від 01.02.2017 року № 69 з відміткою відповідача про отримання (а. с.19-22).

Відповідач зобов'язання щодо оплати виконав частково на суму 7 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 05.05.2017 року № 5947 на суму 2 000 грн. 00 коп., від 11.05.2017 року № 5953 на суму 2 000 грн. 00 коп., від 19.05.2017 року № 5976 на суму 3 000 грн. 00 коп., (а. с.23-25)

Заборгованість відповідача в сумі 9 608 грн. 60 коп., підтверджена матеріалами справи, підставна та підлягає до стягнення, оскільки згідно ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Нараховані позивачем 169 грн. 07 коп. інфляції підставні і підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 625 ЦК України.

При нарахуванні інфляції за березень 2017 року позивачем допущена арифметична помилка в сторону зменшення на 129,88 грн. (8085.60х101.8%-8085.60=145.54-82,31=63.23грн.,8523.00х101.8%-8523.00=153.41-86.76=66.65: 63.23+66.65=129.88). Враховуючи визначене ст.. 83 ГПК України право суду виходити за межі позовних вимог за клопотанням заінтересованої сторони до стягнення підлягає заявлена сума 169 грн. 07 коп. інфляції.

З нарахованих позивачем 133 грн. 07 коп. річних до стягнення підлягає 132 грн. 24 коп., в тому числі: 50 грн. 51 коп. за період 18.02.17-04.05.17, 3 грн. 00 коп. за період 05.05.17-10.05.17 (6085.60х3%:365х6=3.00-3.50=-0.50, позивач нарахував по день оплати 11.05.17), 2 грн. 69 коп. за період 11.05.17-18.05.17 (4085.60х3%:365х8=2.69-3.02=-0.33,позивач нарахував по день оплати 19.05.17), 1 грн. 78 коп. за період 20.05.17-08.06.17, 74 грн. 26 коп. за період 23.02.17-08.06.17.

У стягненні 0 грн. 83 коп. річних слід відмовити у зв'язку з помилкою позивача у періоді нарахування.

З нарахованих позивачем 1 200 грн. 99 коп. пені до стягнення підлягає 1 190 грн. 06 коп., в тому числі: 341грн. 14 коп. за період 18.02.17-13.04.17, 120 грн. 95 коп. за період 14.04.17-04.05.17, 26 грн. 01 коп. за період 05.05.17-10.05.17 (6085.60х13%х2:365х6=26.01-30.34=-4.33, позивач нарахував по день оплати 11.05.17), 23 грн. 28 коп. за період 11.05.17-18.05.17 (4085.60х13%х2:365х8=23.28-26.19=-2.91,позивач нарахував по день оплати 19.05.17), 15 грн. 05 коп. за період 20.05.17-08.06 (1 085.60х12.5х2:365х20=15.05-15.47=-0.42, позивач не врахував зміну облікової ставки НБУ з 26.05.17), 663 грн. 63 коп. за період 23.02.17-08.06.17, позивач не врахував зміну облікової ставки НБУ з 26.05.17, 663.63-339.99+326.91=-3.27).

У стягненні 10 грн. 93 коп. пені слід відмовити у зв'язку з помилкою позивача у періоді нарахування та не врахуванням зміни облікової ставки НБУ.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках суми невиконаного або неналежного виконання зобов'язань.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

Таким чином, ці види штрафної договірної відповідальності мають подвійну правову природу, які одночасно з тим, що стимулюють сторони дотримуватися умов договору, як спосіб забезпечення, ще й повинні мати компенсаційний характер санкції за порушення господарсько-правових зобов'язань.

Постановами Верховного Суду України від 22.11.10 р. № 14/80-09-2056 та від 20.12.10 р. № 06/113-38 встановлено, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо, оскільки суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов'язань, а не тільки за невиконання грошового зобов'язання.

Пунктами 7.1, 7.2 договору встановлено, що у разі не оплати товару у встановлений термін та самостійної оплати заборгованості за товар, що був поставлений, але не оплачений у строк, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 3% від вартості неоплаченого товару. У разі якщо продавець звернувся за захистом своїх інтересів щодо стягнення існуючої заборгованості до суду, покупець сплачує штраф у розмірі 10% від вартості неоплаченого товару.

З нарахованих позивачем 1 459 грн. 12 коп. штрафу до стягнення підлягає 1 170 грн. 86 коп. , зокрема, за накладною № 70 від 27.01.2017 року: 210 грн. 00 коп. - 3% зі сплаченої позивачем з пропуском встановленого договором строку суми боргу 7 000 грн. 00 коп. (7 000 х 3%=210.00), та 108 грн. 56 коп. - 10% не сплаченого боргу (1 085.60х10%=108.56); за накладною № 75 від 01.02.2017 року: 852 грн. 30 коп. - 10 % не сплаченого боргу (8 523.00х10%=852.30).

У стягненні 288 грн. 26 коп. штрафу слід відмовити, оскільки, п.п. 7.1, 7.2 договору передбачено разове стягнення штрафу зі сплаченої з порушенням умов договору суми - 3%, у разі звернення до суду - 10% суми боргу. Відповідач сплатив 7 000 грн. 00 коп. до звернення з позовом, за стягненням 9 608 грн. 60 коп. позивач звернувся до суду. Позивачем проведено подвійне нарахування штрафу всупереч умов договору.

Задовольняючи одночасно позовні вимоги про стягнення як пені, так і штрафу за порушення одних й тих самих грошових зобов'язань, суд виходить з того, що чинне законодавство України не встановлює для учасників господарських відносин обмежень щодо передбачення умовами договору одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій. Тобто, пеня та штраф не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір штрафних санкцій.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 1 561 грн. 81 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дойчхоф», (м. Харків, Київський район, вул. Шевченка, буд. 371, ):

- 9 608 грн. 60 коп. боргу, 169 грн. 07 коп. інфляції, 132 грн. 24 коп. річних, 1 190 грн. 06 коп. пені, 1 170 грн. 86 коп. штрафу, 1 561 грн. 81 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 13 832 грн. 64 коп. (тринадцять тисяч вісімсот тридцять дві грн. 64 коп.).

3. У позові на суму 300 грн. 02 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 31.07.2016 року

Суддя А. М. Кравчук