ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.07.2017 Справа № 904/6275/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології", м. Кропивницький Кіровоградської області

до Фермерського господарства "СКІФ", с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області

про стягнення 310 000,00 грн. заборгованості за поставлений товар, 4 357,00 грн. 3% річних та 23 560,00 грн. інфляційних втрат

та

за зустрічним позовом Фермерського господарства "СКІФ", с. Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології", м. Кропивницький Кіровоградської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД.", м. Одеса Одеської області

про стягнення 200 000,00 грн. за неякісний товар

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача (відповідача за зустрічним позовом): не з'явився

Від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Бірсан Є.М., довіреність №б/н від 12.06.2017, представник

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Фермерського господарства "СКІФ" заборгованості на загальну суму 338 603,00 грн., з яких:

- 310 000,00 грн. заборгованість за поставлений товар;

- 4 357,00 грн. 3% річних за період з 17.10.2016 по 06.04.2017;

- 23 560,00 грн. інфляційні втрати за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати за сівалку зернову механічну СЗМ-4 вартістю 510 000,00 грн., за яку була здійснена попередня оплата у сумі 200 000,00 грн. та яка була поставлена 17.10.2016 згідно товарно-транспортної накладної № 4251-16.

15.06.2017 Фермерське господарство "СКІФ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" 200 000,00 грн., які були сплачені за неякісний товар.

Зустрічний позов мотивований тим, що 05.11.2016 представник Фермерського господарства "СКІФ" та представник гарантійно-сервісної служби Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро" склали відомість дефектів, де прийшли до висновку про неналежність введення в експлуатацію товару. Представником гарантійно-сервісної служби Товариства з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро" було проведено певні роботи, а саме заміна носиків СЗМ-4-41.445-01 в кількості 26 шт. та розібрання, зібрання та регулювання висіваючих апаратів у кількості 26 шт., про що було складено відповідний акт виконаних робіт, проте всі недоліки товару зазначені в Акті приймання продукції за якістю усунено не було. З огляду на викладене, позивач за зустрічним позовом вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" було поставлено товар неналежної якості, який до використання не придатний, у зв'язку із чим, Фермерське господарство "СКІФ" посилаючись на положення ст. 9 Закону України "Про захист прав покупців сільськогосподарських машин" має право, протягом гарантійного строку, вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології", як продавця товару повернення коштів у сумі 200 000,00 грн.

Ухвалою суду від 20.06.2017 залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД." у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом.

29.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" надало до суду відзив на зустрічний позов де вказує, що 21.10.2016 сервісними спеціалістами відповідача за зустрічним позовом товар був введений в експлуатацію, що підтверджується актом виконаних робіт № 10 від 21.10.2016. За результатами вводу в експлуатацію товар відповідач вимогам щодо якості, а також був придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується, оскільки в підписаному акті виконаних робіт № 10 від 21.10.2016 зафіксовано, що за результатами вводу в експлуатацію позивач за зустрічним позовом претензій до відповідача за зустрічним позовом не мав, крім того як вказується в акті виконаних робіт № 10 від 21.10.2016 підпис позивача за зустрічним позовом є підтвердженням якісно виконаних робіт. Позивачу за зустрічним позовом було відомо проте, що питання гарантійного обслуговування вирішує представник виробника Товариство з обмеженою відповідальністю "Польсько Українська Фірма "Велес Євро Трейд" або безпосередньо виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД", оскільки сервісний спеціаліст виробник Товариство з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД" був допущений до виконання робіт щодо усунення несправностей товару, що виникли після поставки товару. Роботи були проведені. За результатами виконаних робіт був складений акт від 05.11.2016 в якому зафіксовано, що за результатами виконаних робіт позивач за зустрічним позовом претензій щодо повноти та якості виконаних робіт не мав. Відомість дефектів від 05.11.2016 не може братися до уваги, оскільки в ній наявні лише підписи та печатки позивача за зустрічним позовом та вона не була затверджена виробником товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Велес-Агро ЛТД" чи сервісним спеціалістом. Таким чином висновок позивача за зустрічним позовом щодо того, що товар не був належним чином введений в експлуатацію представниками відповідача за зустрічним позовом не може бути взятий до уваги.

29.06.2017 позивач за зустрічним позовом звернувся до суду з клопотанням про призначення у справі судової інженерно-технічної експертизи оскільки відповідь на питання, чи є поставлений товар - належної якості, потребує спеціальних знань. Фермерське господарство "СКІФ" просить суд проведення експертизи доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз та врахувати наступний перелік питань при призначені експертизи:

- чи знаходиться сільськогосподарська машина - сівалка зернова механічна СЗМ-4м(НІКА-4) заводський номер 828 в технічно справному та придатному до використання за призначенням стані? Якщо ні, то який характер та обсяг виявлених дефектів, істотних недоліків та поломок на сівалці зерновій механічній СЗМ-4м(НІКА-4) заводський номер 828?

- чи є сільськогосподарська машина - сівалка зернова механічна СЗМ-4м(НІКА-4) заводський номер 828 товаром належної якості, чи відповідають властивості сільськогосподарської машини - сівалки зернової механічної СЗМ-4м(НІКА-4) вимогам встановленим для цієї категорії товарів у нормативно-правових актах і нормативних документах?

та провадження по справі № 904/6275/17 зупинити до закінчення проведення судової експертизи.

20.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" звернулося до суду із клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача за первісним позовом.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом у судове засідання не з'явився, докази витребувані судом не надав, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.06.2017 (а.с.78-81, том 1).

Провадження у справі було порушено ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2017 з призначенням її до розгляду на 15.06.2017.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 15.06.2017 було оголошено перерву до 20.06.2017, після чого розгляд справи відкладався до 29.06.2017, до 13.07.2017 та до 25.07.2017.

У судовому засіданні 25.07.2017 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" (далі - продавець) Фермерському господарству "СКІФ" (далі - покупець) рахунку на оплату № 500241 від 10.10.2016 сівалки зернотукової СЗМ 4 на суму 510 000,00 грн., останнім була здійснена частково оплата 10.10.2016 у сумі 149 000,00 грн. платіжним дорученням № 271 від 10.10.2016 та 11.10.2016 у сумі 51 000,00 грн. платіжним дорученням № 276 від 11.10.2016 з призначенням платежу сівалка зернотукова СЗМ4, Дог. №ТТ-05000241 від 10.10.2016, рах. № 5000241 від 10.10.2016, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (а.с. 15 том 1).

17.10.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" поставило Фермерському господарству "СКІФ" сівалку зернову механічну СЗМ 4, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 4251-16 від 10.10.2016 (а.с. 16 том 1).

21.10.2016 сервісними спеціалістами Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" введено в експлуатацію сівалку СЗМ- 4, що підтверджується Актом виконаних робіт № 10 від 21.10.2016 (а.с. 17 том 1).

За результатами вводу в експлуатацію було виявлено необхідність заміни деяких деталей товару внаслідок чого була здійснена заміна деталей сервісним спеціалістом заводу-виробника, що підтверджується Актом виконаних робіт від 05.11.2016 (а.с. 18 том 1). Робота виконана відповідно до вимог технічної документації на техніку. Зауважень до повноти проведення та якості виконаних робіт замовник до виконавця не має.

В обґрунтування позовних вимог позивач (за первісним позовом) посилається на те, що між сторонами виникли відносити які мають ознаки договору купівлі-продажу. До матеріалів справи позивачем (за первісним позовом) надано копію договору купівлі-продажу №ТТ-05000241 від 10.10.2016 між Фермерським господарством "СКІФ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець у порядку і на умовах, передбачених даним договором, зобов'язується прийняти й оплатити сільгосптехніку/запасні частини (далі - товар). Кількість, комплектність товару визначаються сторонами, у специфікаціях, що є невід'ємними частинами договору (Додаток №1) (п.1.2 договору). Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість товару за договором становить 510 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 85 000,00 грн. Суму 255 000,00 грн., що складає 50% вартості товару, вказаної в п. 2.1, сплатити протягом 5 днів з моменту укладання договору (п.2.2.1 договору). Залишок суми в розмірі 255 000,00 грн., що складає 50% вартості товару, вказаної в п.2.1 договору, сплатити після повідомлення продавця про готовність передати товар покупцю (п.2.2.2 договору).

Договір купівлі-продажу № ТТ-05000241 від 10.10.2016, Додаток №1 Специфікація до договору містять лише підпис директора департаменту Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології" Кузнецова О.А. та скріплені лише печатками зазначеного підприємства. З боку відповідача (за первісним позовом) вказані договір та Специфікація не підписані та не скріплені печаткою.

Згідно з частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін (частина друга статті 207 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, з огляду на викладене доказів укладення між сторонами договору купівлі-продажу № ТТ-05000241 від 10.10.2016 та Додатку № 1 Специфікації від 10.10.2016 не надано.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За приписом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За таких обставин дії позивача за первісним позовом з передачі товару за товарно-транспортною накладною № 4251-16 від 17.10.2016 та дії відповідача за первісним позовом щодо прийняття товару, вказаного в накладній, свідчать про те, що у відповідача виникло зобов'язання з оплати отриманого у позивача товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України (абз. 1 підпункту 1.7. пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

На час звернення позивача за первісним позовом до суду отриманий відповідачем за первісним позовом товар на загальну суму 510 000,00 грн. був оплачений частково у сумі 200 000,00 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Несплачена відповідачем сума складала 310 000,00 грн. (510 000,00 - 200 000,00 = 310 000,00), строк оплати якої відповідно до обставин справи та статті 692 Цивільного кодексу України настав.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України, яка за змістом узгоджується зі статтею 526 Цивільного кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Положеннями статті 229 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних за порушенням відповідачем строків оплати за отриманий товар нараховані у сумі 4 357,00 грн. за період з 17.10.2016 по 06.04.2017 та інфляційні втрати у сумі 23 560,00 грн. за період з жовтня 2016 року по лютий 2017 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку встановлено, що розрахунок 3% річних позивачем здійснено правильно.

Що ж до нарахованих інфляційних втрат, то після здійсненого судом перерахунку за жовтень 2016 року по лютий 2017 року інфляційні втрати складають 20 994,63 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у загальній сумі 335 351,63 грн., з яких: 310 000,00 грн. основний борг, інфляційні втрати у сумі 20 994,63 грн. та 3% річних у сумі 4 357,00 грн.

Щодо вимог за зустрічним позовом необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів. При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем (за первісним позовом) було прийнято товар, в Акті зазначено про прийняття якісного товару. Доказів неякісного товару на які посилається позивач (за зустрічним позовом) Акт приймання продукції (товарів) за якістю від 23.10.2016 судом не приймається до уваги оскільки 21.10.2016 сіялка була введена в експлуатацію та сіялка не мала недоліки.

Також позивач (за зустрічним позовом) не запропонував комісійне обстеження сіялки 23.10.2016 (відсутні докази повідомлення).

Розглянувши клопотання позивача за зустрічним позовом про призначення у справі судової експертизи, суд вважає, що призначення судової експертизи є недоцільним з огляду на те, що відсутні питання, які потребують спеціальних знань у даній справі.

З огляду на викладене позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір сплачений позивачем за первісним позовом покладається на відповідача у сумі 5 030,27 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір сплачений позивачем за зустрічним позовом покладається на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 1, 4-5, 33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

За первісним позовом.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "СКІФ" (51473, Дніпропетровська область, Павлоградська область, с. Межирія, вул. Леніна, 264, ідентифікаційний код 20280094) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техніка і Технології"(25009, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 22, кв. 103, ідентифікаційний код 36584896) заборгованість за поставлений товар у сумі 310 000,00 грн., 3 % річних у сумі 4 357,00 грн., інфляційні втрати у сумі 20 994,63 грн., судові витрати по сплату судового збору у сумі 5 030,27 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

За зустрічним позовом.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2017.

Суддя Е.М. Бондарєв