РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2017Справа №910/10380/17

За позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" про стягнення 19 029,91 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Іващенко О.В.(дов. від 20.07.2017)

Від відповідача: Захарчук В.О.(директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача нарахування у розмірі 19 029,91 грн. за порушення статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ - самовільне підключення струмоприймачів до електричної енергопостачальника ПАТ "Київенерго", з метою без облікового споживання електричної енергії", в зв'язку з чим уповноваженими представниками позивача, складено Акт порушень ПКЕЕ № 33430 від 13.02.2017.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.06.2017 порушено провадження у справі №910/10380/17 та призначено до розгляду на 20.07.2017.

В судове засідання 20.07.2017 прибули представники позивача та відповідача, дали пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.07.2017 оголошено перерву на 01.08.2017 для подання додаткових доказів по справі.

Представники позивача та відповідача з'явилися в судове засідання 01.08.2017, надали пояснення по суті справи та подали додаткові докази по справі.

Представник позивача свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити в його задоволенні, про що подав письмовий відзив. Даний відзив ґрунтується на тому, що відповідач не здійснював самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, не є споживачем електроенергії за даним засобом обліку, а тому не порушував норми Закону України "Про електроенергетику" та ПКЕЕ передбачені позивачем в акті про порушення № 33430 від. 1302.2017 та в протоколах засідання комісії по розгляду акта про порушення.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику» від 16.10.1997, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без

оформлення договору енергопостачання не допускається. Аналогічна норма міститься в абзаці 2 пункту 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - ПКЕЕ), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

У пункті 1.2 ПКЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Водночас зі змісту інших положень ПКЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 3-38гс11, в якій, крім того вказано, що вирішуючи спори, пов'язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Крім того, відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2005 між публічним акціонерним товариством «КИЇВЕНЕРГО» (далі - позивач) та товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс» (далі - відповідач) укладено договір на постачання електричної енергії № 40004 о/р 40004019 (далі - договір), який відповідно до Додаткової угоди від 28.10.2013 було викладено у новій редакції.

Згідно з п. 2.2.2 договору, позивач постачає електричну енергію відповідачу як різновид товару, а останній згідно з п. 2.3.3. договору оплачує позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків «Порядок розрахунків» та «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

У п.2.1 договору сторони погодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених цим договором, сторони зобов'язались керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28.

Згідно пп. 2.3.5 договору, відповідач зобов'язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників позивача за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, а позивач має право на вказані дії, згідно пп. 3.1.5. договору.

Відповідно до умов договору, а саме п. 4.2.3. відповідач сплачує позивачу вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656 (із змінами та доповненнями) (далі - Методика), у разі таких дій Відповідача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Пунктом 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ (далі - акт).

Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженими представниками позивача у присутності представників відповідача, було зафіксовано порушення ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п.п. 3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, а саме - самовільне підключення електроустановок струймоприймачів до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії без порушення схеми обліку за адресою АДРЕСА_1, про що було складено акт порушень ПКЕЕ № 33430 від 13.02.2017 (далі - Акт).

Самовільне підключення виконано кабелем ВВГ 4 х 6,0 мм2 від магістрального кабеля поза щитом обліку на АВ ном. 50А, який знаходився поза щитом обліку, від якого відходив кабель навантаження до квартири 168 під штукатуркою (яку було частково демонтовано працівниками відповідача). Самовільне підключення виконано приховано - для виявлення підключення було демонтовано захисну панель магістральних клем та дооблікових АВ, було знято панель кріплення лічильника викруткою № 302 дата наступного випробування 19.01.2018. Представнику споживача продемонстровано порушення.

Ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: порушення правил користування електричною енергією.

На підставі Акту уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ (далі - комісія) визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42. ПКЕЕ).

23.03.2017 у відповідності до вищезгаданих ПКЕЕ відбулось засідання комісії, що супроводжувалось веденням Протоколу № 485, на якому прийнято рішення провести нарахування за Актом, згідно п. 2.9 та за формулою 2.7 Методики, розраховану виходячи з потужності 4,97 кВт, розрахована виходячи з сили струму навантаження електроустановки при неповному навантаженні струймоприймачів на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки (13.88 А, 10.71 А, 0.51 А.) та режимом роботи 7 днів на тиждень, 12 годин на добу.

Згідно з Розрахунком вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) до Акту, нарахування проведено за період з 18.05.2016 (з дати останньої технічної перевірки засобів обліку) по 13.02.2017 (дата усунення порушення) становить 19 029,91 грн.

Згідно п. 6.43 ПКЕЕ, споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Винятком з цього положення, згідно твердження, викладеного у Віснику господарського судочинства (3/2011 стор. 55), є лише звернення до суду, оскільки лише у такому разі протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживач має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку, тому оформлене протоколом рішення комісії, прийняте за результатом розгляду акта про порушення ПКЕЕ, за своєю правовою природою є обов'язковим для виконання ненормативним актом (актом індивідуальної дії).

У відповідності до складеного акту, ПАТ «Київенерго» були проведено засідання комісії щодо його розгляду, що оформлено відповідним протоколом.

Матеріали справи свідчать, що вищезазначений протокол, розрахунок вартості електроенергії спожитої без обліку по Акту та рахунок на оплату на суму 19 029,91 грн. було отримано представником відповідача 23.03.2017, про що свідчать підписи уповноважених представників на відповідних документах.

Станом на день розгляду справи, відповідачем рішення комісії з розгляду актів порушень у судовому порядку не оскаржено, а виставлений рахунок не сплачено.

Відповідач проти позову заперечував та зазначив, що він не здійснював самовільне підключення електроустановок до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії, не є споживачем електроенергії за даним засобом обліку, а тому не порушував норми Закону України "Про електроенергетику" та ПКЕЕ передбачені позивачем в акті про порушення № 33430 від. 1302.2017 та в протоколах засідання комісії по розгляду акта про порушення.

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що він не є споживачем електроенергії за вказаним засобом обліку електроенергії в квартирі АДРЕСА_1, проте, відповідач являється балансоутримувачем даного житлового будинку, надає мешканцям будинку послуги з утримання будинку та прибудинкової території.

Суд наголошує, що правовідносини щодо поставки електроенергії до будинку по АДРЕСА_1 встановлені саме між позивачем та відповідачем відповідно до договору на постачання електричної енергії № 40004 о/р 40004019 від 04.02.2005(який відповідно до Додаткової угоди від 28.10.2013 було викладено у новій редакції). У відповідача на балансі знаходяться загальні прилади обліку електричної енергії в будинку по АДРЕСА_1, що підтверджується додатком № 4 до договору на постачання електричної енергії № 40004 о/р 40004019 від 04.02.2005. В свою чергу між відповідачем та мешканцями будинку, в тому числі і квартири 168, укладені окремі договори «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території». Тобто, в разі якихось порушень здійснених кінцевими споживачами, їх відповідальність лежить перед відповідачем, який в свою чергу відповідає перед позивачем.

Зокрема, відповідно до п.п. 1.1.-1.2. договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території» укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс"(виконавець по договору) та ОСОБА_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1(власник по договору), ''ВИКОНАВЕЦЬ" забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а також утримання прибудинкової території, забезпечує надання комунальних послуг, кількість і якість яких регулюється відповідними Правилами надання комунальних послуг, а також надання інших послуг на умовах, передбачених цим Договором, а "ВЛАСНИК" зобов"язується брати участь у витратах по утриманню будинку, своєчасно сплачувати комунальні та інші послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором..

Мета Договору-забеспечення кваліфікованого, якісного та гарантованого обслуговування та поточного ремонту житлового будинку, його технічного обладнання, надання житлово-комунальних послуг, дотримання санітарного стану при будинкової території для створення мешканцям будинку належних умов проживання.

Згідно розділу 2 вказаного договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території», "ВИКОНАВЕЦЬ" зобов'язується забезпечити:

- Виконання всього комплексу робіт по утриманню будинку, прибудинкової

території та створення необхідних умов мешкання в будинку, в тому числі "ВЛАСНИКУ" та мешкаючим, з ним особам, згідно з вимогами "Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій".

- Надання "ВЛАСНИКУ" комунальних та інших послуг згідно діючим розцінкам і тарифам та ведення особистого рахунку "ВЛАСНИКА".

- Доведення до відома "ВЛАСНИКА" змін витрат на утримання будинку та прибудинкової території і тарифів на послуги.

- Ведення паспортного обслуговування та надання необхідних довідок "ВЛАСНИКУ" та мешкаючим з ним особам про місце мешкання.

- Обстеження частин будинку та складання необхідних Актів в разі виявлення їх незадовільного стану.

- Надання додаткових послуг для забезпечення безпечного та комфортного мешкання "ВЛАСНИКА" та мешкаючих з ним осіб за додаткову плату за узгодженням сторін.

Пунктом 2.2.8. власник квартири АДРЕСА_1 зобов'язався перед товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" забезпечувати цілісність пломб приладів і не допускати самовільного втручання в роботу цих приладів.

Відтак, підсумовуючи викладене, суд зазначає, що згідно договору на постачання електричної енергії № 40004 о/р 40004019 від 04.02.2005(який відповідно до Додаткової угоди від 28.10.2013 було викладено у новій редакції), відповідач відповідає перед позивачем за виконання його умов, зокрема, пункту 4.2.3. щодо сплати позивачу вартості недоврахованої електроенергії, спожитої поза засобами обліку. В свою чергу власник квартири АДРЕСА_1 у відповідності договору «Про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території» відповідає перед товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" за цілісність пломб приладів і недопущення самовільного втручання в роботу цих приладів.

Наведеним спростовується твердження відповідача, що позивач мав напряму звернутися до кінцевого споживача - власника квартири АДРЕСА_1, щодо стягнення заборгованості за самовільно спожиту електричну енергію.

Відповідно до статті 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види оперативно-господарських санкцій, серед яких - встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною другою статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі й інші оперативно-господарські санкції.

За змістом статей 216, 217, 218, 235, 236, 237 ГК України рішення постачальника електричної енергії, тобто позивача про нарахування відповідачу вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією.

Недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно (пункт 1.2 Правил).

Отже, відповідно до положень статей 235, 237 ГК України, Закону, ПКЕЕ та Методики, приходимо до висновку що порушення відповідачем ПКЕЕ у вигляді незбереження засобу обліку, пошкодження, тощо, за законодавством передбачено застосування до порушника оперативно - господарської санкції у вигляді нарахування вартості необлікованої електроенергії, спожитої внаслідок такого порушення.

Виходячи з викладеного, в силу вимог викладених в ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав), між сторонами виникли господарські зобов'язання.

Ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжку електричної і теплової енергії та самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без (поза) приладів обліку.

Станом на день розгляду справи відповідачем рішення комісії з розгляду актів порушень у судовому порядку не оскаржено, а виставлений рахунок не сплачено, отже сума боргу складає 19 029,91 грн.

Відповідно до п. 2.7. Постанови Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» - для розрахунку загального обсягу самовільно спожитої електричної енергії береться сумарна кількість днів у періоді від дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення до дня усунення самовільного підключення.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Відповідно до частини першої статті 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергія) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Частиною першою статті 236 ГК України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, в числі яких, зокрема, передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов'язань стороною, яка порушила зобов'язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

За приписами частини другої статті 236 ГК України перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Отже, зі змісту наведених положень законодавства України вбачається, що рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією, а не актом ненормативного характеру в розумінні частини другої статті 20 ГК України.

Згідно з частиною другою статті 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Водночас право споживача на оскарження в судовому порядку рішення комісії постачальника електроенергії передбачено пунктом 6.42 Правил (постанова Вищого господарського суду України від 30.05.2011 № 5002-26/6135-2010).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 2-28/2397-2010.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

В силу ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушеннями в електроенергетиці є порушення правил користування енергією, які затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (далі - Правила).

Відповідно до п.п. 9 пункту 10.2 зазначених Правил споживач електричної енергії зобов'язаний забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку.

З матеріалів справи вбачається та позивачем доведено вину відповідача у самовільному підключенні кінцевого споживача до струмоприймачів в обхід електролічильника.

Зокрема, дана вина полягає в тому, що приймаючи на баланс будинок по АДРЕСА_1, відповідач зобов'язаний був перевірити всі комунікації на відповідність їх нормам та законам, в тому числі Закону України "Про електроенергетику".

Не здійснення зазначеної перевірки потягло за собою відповідальність відповідача перед позивача за порушення норм укладеного між ними договору та положень Закону України "Про електроенергетику".

Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за самовільно спожиту електроенергію на суму 19 029,91 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс" (03058, м.Київ, вул. Лебедєва Кумача, буд. 5, оф. 1а, ) на користь публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І.Франко, буд. 5, ) заборгованість за самовільно спожиту електроенергію в сумі 19 029(дев'ятнадцять тисяч двадцять дев'ять) грн. 91 коп. та судовий збір в розмірі 1 600(одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 03.08.2017