УХВАЛА

20.07.2017Справа №910/2957/14
Суддя Борисенко І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія"

про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду міста Києва

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шрамківський цегельний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія"

Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про визнання права власності та зобов'язання вчинити дії

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно Українська Лізингова Компанія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шрамківський цегельний завод"

про зобов'язання повернути транспортний засіб

Представники сторін:

від заявника (відповідач 1) - Білоусов О.А. за дов.

від позивача - Тягло В.В. за дов.

від відповідача 2 - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2014 у справі №910/2957/14 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено повністю. Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Шрамківський цегельний завод" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія" транспортний засіб, а саме: - самоскид марки КамАЗ, модель 45143-013-15, реєстраційний номер ВС6648ВН, номер шасі (кузова, рами) ХТС53215R71148416; - причіп-самоскид марки НЕФАЗ, модель 8560-42-02, номер шасі (кузова, рами X1F8560E070012973). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шрамківський цегельний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія" 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

28.07.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2014 (підписане 14.07.2014), яке набрало законної сили 25.07.2014, видано накази.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія" звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №910/2957/14.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд призначив розгляд заяви на 06.06.2017.

В судове засідання 06.06.2017 представник позивача не з'явився, проте в матеріалах справи відсутні докази повідомлення позивача про час, дату та місце судового засідання.

Представник заявника через загальний відділ діловодства суду 01.06.2017 подав уточнену заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду. В якій просив замінити суму стягнення на 832 752,58 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2017 відкладено розгляд справи до 11.07.2017, у зв'язку з тим, що позивач вперше не з'явився в судове засідання та не ознайомлений з поданою позивачем уточненою заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

11.07.2017 представник заявника в судовому засіданні підтримав заявлену заяву в повному обсязі та надав усні пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 11.07.2017 представник позивача заперечив проти заявленої заяви в повному обсязі.

В судовому засіданні 11.07.2017, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 13.07.2017 для з'ясування обставин по справі.

Представник відповідача 1 через загальний відділ діловодства суду 13.07.2017 подав письмові пояснення. В яких просив суд відмовити в зміні способу і порядку виконання рішення суду від 29.05.2014.

Представник позивача до початку судового засідання 13.07.2017 через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення. В яких просив суд відмовити в зміні способу і порядку виконання рішення суду від 29.05.2014.

Суд розглянувши клопотання відповідача 2 про відкладення розгляду справи та заслухавши представника позивача та представника відповідача 1, вирішив задовольнити клопотання про відкладення розгляду заяви в порядку ст. 22 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 13.07.2017, суд відклав розгляд заяви до 20.07.2017.

Розглянувши подану заяву та заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Подана заява обґрунтована тим, що рішення господарського суду міста Києва від 28.07.2014 справі № 910/2957/14 станом на 22.05.2017 не виконано, у зв'язку з чим заявник просить суд змінити спосіб та порядок його виконання шляхом стягнення 832 752,58 грн.

Скаржник обґрунтував це тим, що за результатом виконавчого провадження місцезнаходження транспортних засобів, що підлягають поверненню ТОВ «Перша Західно-Українська Лізингова Компанія», не встановлено, що свідчить про вчинення умисних дій ТОВ «Шрамківський цегельний завод» щодо не уможливлення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2014 у справі 910/2957/14, у спосіб, встановлений відповідним рішенням.

Відповідно до п. 7.4. Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.12.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна.

Дослідивши подані матеріали, суд вважає, що подана заява недостатньо обґрунтована та мотивована, наданими матеріалами не підтверджено існування конкретних обставин, які ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення у даній справі.

Згідно з п. 7.1.3. Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.12.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Крім того, заявником не надано суду доказів про здійснення державним виконавцем заходів щодо визначення переліку майна боржника та його оцінки на яке може бути звернуто стягнення у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", що теж свідчить про відсутність обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Звіт про оцінку, копії яких додаються до заяви від 29.05.2017 не можуть бути використані як документи, що підтверджують вартість майна, виходячи з наступного. По-перше, дані звіти не оцінюють саме те індивідуально визначене майно, яке присуджене до повернення згідно рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2014. По-друге, відповідно до п. 7.4. Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.12.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вказано, що господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення). У рішенні Господарського суду міста Києва від 26.06.2014 вартість майна прямо не визначалася.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Отже, з урахуванням викладеного, а також принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія" про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 26.06.2014 у справі № 910/2957/14.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша Західно-Українська Лізингова Компанія" в задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення від 26.06.2014 у справі № 910/2957/14.

Копію ухвали надіслати сторонам.

Суддя І.І. Борисенко