УХВАЛА

про повернення позовної заяви

31.07.2017Справа № 910/12330/17
Суддя Отрош І.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УБК «Євробуд»

до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк»

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

26.07.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УБК «Євробуд» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що рішенням Господарського суду Київської області від 09.06.2016 у справі № 910/5204/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Прокредит Банк» були задоволені повністю; в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК "Євробуд" за Рамковою угодою № FW115.771 від 31.10.2013 р. та укладеними на її підставі договором про надання траншу № 115.44148/FW115.771 від 31.10.2013 р., договором про надання траншу № 115.44185/FW115.771 від 31.10.2013 р., договором про надання траншу № 115.44293/FW115.771 від 12.03.2014 р., зі змінами та доповненнями, у загальному розмірі 2963685,31 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" права власності на нерухоме майно - єдиний майновий комплекс, адмінбудівля літ. "А" загальна площа 173,3 кв.м, гараж літ. "Б" загальна площа 204,7 кв.м, адмінбудівля літ. "В" загальна площа 76,5 кв.м, склад літ. "Г" загальна площа 18,6 кв.м, нежитлова будівля (адмінбудівля) літ. "О" загальна площа 2138,4 кв.м, склад літ. "П" загальна площа 141,4 кв.м, навіс літ. "Р", убиральня літ. "И", ворота № 4, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Привокзальна, буд. 62а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0, з початковою вартістю, що буде встановлена на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на момент набуття права власності; припинено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК "Євробуд" на єдиний майновий комплекс, адмінбудівля літ. "А" загальна площа 173,3 кв.м, гараж літ. "Б" загальна площа 204,7 кв.м, адмінбудівля літ. "В" загальна площа 76,5 кв.м, склад літ. "Г" загальна площа 18,6 кв.м, нежитлова будівля (адмінбудівля) літ. "О" загальна площа 2138,4 кв.м, склад літ. "П" загальна площа 141,4 кв.м, навіс літ. "Р", убиральня літ. "И", ворота № 4, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Привокзальна, буд. 62а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УБК "Євробуд" на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" 44455 грн. 28 коп. витрат по сплаті судового збору.

Позивач зазначив, що 12.09.2016 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Київської області у справі № 910/5204/16 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «УБК «Євробуд» судового збору у розмірі 44455 грн. 28 коп.

Як вказав позивач у позовній заяві, 11.10.2016 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про арешт мана боржника та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої було накладено арешт на вказане нерухоме майно.

Як зазначив позивач, 19.10.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченком В.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якого права власності на нерухоме майно було зареєстровано за Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк».

Однак, позивач зазначає, що правочин щодо набуття відповідачем права власності на предмет іпотеки відбувся з порушенням законодавства, оскільки рішення суду не є правовстановлюючим документом та не може бути підставою для набуття права власності іпотекодержателем на нерухоме майно, оскільки іпотекодержатель може набувати право власності на предмет іпотеки тільки в порядку та у спосіб, визначений ст. 37 Закону України «Про іпотеку» - шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя. Крім того, позивач зазначив, що на момент прийняття нотаріусом спірного рішення, вказане нерухоме майно було обтяжене на підставі постанови про арешт майна боржника від 11.10.2016, що унеможливлює проведення державної реєстрації майна (відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

З огляду на викладене, позивач зазначає, що оскільки правочин щодо визнання за Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» права власності на спірне нерухоме майно є недійсним, до нього слід застосувати правові наслідки його недійсності, а саме повернути у власність позивача нерухоме майно - єдиний майновий комплекс, адмінбудівля літ. "А" загальна площа 173,3 кв.м, гараж літ. "Б" загальна площа 204,7 кв.м, адмінбудівля літ. "В" загальна площа 76,5 кв.м, склад літ. "Г" загальна площа 18,6 кв.м, нежитлова будівля (адмінбудівля) літ. "О" загальна площа 2138,4 кв.м, склад літ. "П" загальна площа 141,4 кв.м, навіс літ. "Р", убиральня літ. "И", ворота № 4, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Привокзальна, буд. 62а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

Враховуючи викладене, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просить суд (відповідно до прохальної частини позовної заяви): визнати правочин щодо набуття за Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» права власності на нерухоме майно - єдиний майновий комплекс, адмінбудівля літ. "А" загальна площа 173,3 кв.м, гараж літ. "Б" загальна площа 204,7 кв.м, адмінбудівля літ. "В" загальна площа 76,5 кв.м, склад літ. "Г" загальна площа 18,6 кв.м, нежитлова будівля (адмінбудівля) літ. "О" загальна площа 2138,4 кв.м, склад літ. "П" загальна площа 141,4 кв.м, навіс літ. "Р", убиральня літ. "И", ворота № 4, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Привокзальна, буд. 62а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0, недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину, шляхом повернення сторін до попереднього майнового стану.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ч. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог.

Суд зазначає, що відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд зазначає, що предмет позову повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині позовної заяви, оскільки резолютивна рішення суду, по суті, відображає позовні вимоги, викладені у прохальній частині позовної заяви, та повинна викладатися чітко й безумовно.

Таким чином, позивач повинен обґрунтувати позовні вимоги не лише шляхом зазначення підстав позову (обставин, на яких він ґрунтується, суті порушеного права), а й шляхом зазначення чітких вимог, з якими він звертається до суду, тобто, по суті, чітко вказати спосіб захисту, шляхом застосування якого позивач просить суд здійснити захист порушених прав позивача.

Таким чином, з огляду на викладені позивачем у позовній заяві обставини, позивач повинен чітко сформулювати предмет позову, зазначивши, які конкретно наслідки недійсності правочину позивач просить застосувати суд та в якій саме формі здійснити повернення сторін до попереднього майнового стану.

Водночас, у прохальній частині позовної заяви відсутня чітко викладена вимога до суду (предмет позову), а саме не вказано які конкретно наслідки недійсності правочину позивач просить застосувати суд та в якій саме формі здійснити повернення сторін до попереднього майнового стану, тобто чітко не вказано спосіб захисту, шляхом застосування якого позивач просить суд здійснити захист порушених прав позивача.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів).

Так, в описовій частині позовної заяви позивач зазначає, що оскільки правочин щодо визнання за Публічним акціонерним товариством «Прокредит Банк» права власності на спірне нерухоме майно є недійсним, до нього слід застосувати правові наслідки його недійсності, а саме повернути у власність позивача нерухоме майно - єдиний майновий комплекс, адмінбудівля літ. "А" загальна площа 173,3 кв.м, гараж літ. "Б" загальна площа 204,7 кв.м, адмінбудівля літ. "В" загальна площа 76,5 кв.м, склад літ. "Г" загальна площа 18,6 кв.м, нежитлова будівля (адмінбудівля) літ. "О" загальна площа 2138,4 кв.м, склад літ. "П" загальна площа 141,4 кв.м, навіс літ. "Р", убиральня літ. "И", ворота № 4, що знаходиться за адресою: Київська обл., Бородянський район, смт. Бородянка, вул. Привокзальна, буд. 62а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0.

У п. 2.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 зазначено, що якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру.

Водночас, у п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Таким чином, за умови, якщо позовну вимогу заявлено про визнання правочину недійсним без застосування наслідків такої недійсності, судовий збір сплачується як з немайнового спору. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу. У випадку об'єднання відповідних вимог судовий збір підлягає сплаті з вимог як немайнового, так і майнового характеру.

Так позивачем долучено до матеріалів позовної заяви платіжне доручення № 18738503-3 від 06.06.2017 на суму 1600 грн. 00 коп.

Однак, з огляду на незазначення позивачем чіткого предмету позову (змісту позовних вимог) суд, зокрема, не може дійти висновку щодо визначення ціни позову (у випадку, якщо заявлені позивачем вимоги про застосування наслідків недійсності правочину полягають у поверненні майна у відносинах реституції) та відповідно суми судового збору, яка підлягає сплаті, так як у позовній заяві не вказано, які конкретно наслідки недійсності правочину позивач просить застосувати суд та в якій саме формі здійснити повернення сторін до попереднього майнового стану.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку повернути позовну заяву та додані до неї документи позивачу без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя І.М. Отрош