РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2017Справа №910/8492/17

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островськиій О.С.

розглянувши справу № 910/8492/17

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг";

до публічного акціонерного товариства "Терра Банк";

про розірвання договору

Представники сторін:

від позивача: Різка М.О., довіреність № 17/07 від 17.07.2017р.;

від відповідача: Мазуренко І.О., довіреність б/н від 17.01.2017р.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг"" (надалі-позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "Терра Банк" (надалі-відповідач) про розірвання договору застави майнових прав № ЗМП/14/14-34 від 20.05.2014р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2017р. порушено провадження у справі № 910/8492/17, розгляд справи призначений на 22.06.2017р.

22.06.2017р. через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2017р. розгляд справи було відкладено на 20.07.2017р., у зв'язку з клопотанням представника позивача.

Присутній в судовому засіданні 20.07.2017р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, а також подав клопотання про залучення до участі у справі ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання позивача, у зв'язку з його необґрунтованістю, оскільки позивачем не надано доказів того, що рішення у даній справі може вплинути на права і обов'язки ОСОБА_3.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві та поясненнях до відзиву, поданих в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2014 року між позивачем (за договором - позичальник) та відповідачем (за договором - банк) було укладено Кредитний договір № КЛ/14/1-34 (далі - Кредитний договір»), відповідно до пункту 1.1. якого відповідач відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 103 330 000 (сто три мільйони триста тридцять тисяч) гривень 00 коп., а відповідач зобов'язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування кредитом в межах строку кредитування на рівні 24 (двадцять чотири) процентів річних, проценти за понадстрокове користування кредитом, неустойку (пеню, штраф) та інші платежі в порядку та на умовах і в строки, визначені Кредитним договором.

Цільове використання кредиту: поповнення оборотних коштів (п.1.2 Кредитного договору).

Відповідно до п.1.3 Кредитного договору, строк кредитування:

1.3.1. Кредитна лінія відкривається з 04 лютого 2014 року по 03 лютого 2016 року.

1.3.2. Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін до 03 лютого 2016 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором 20.05.2014р. між ПАТ «Терра Банк» та ТОВ «BBC-Факторинг» було укладено договір застави майнових прав № ЗМП/14/14-34, відповідно до умов якого ТОВ «BBC-Факторинг» передало в заставу ПАТ «Терра Банк» майнові права на права вимоги повернення кредитних коштів та сплати процентів за кредитними договорами, права вимоги на які належать ТОВ «BBC-Факторинг», а саме:

- на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №1/08 від 14.08.2013, укладеного між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №1/08 від 14.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та позивачем, за якою у Заставодавця є право вимоги від 6 495 фізичних осіб;

- за кредитним договором №03-К/08-04 від 21.02.2008р., який укладений між відповідачем та відкритим акціонерним товариством «Капітал Лізинг». Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №2/08 від 20.08.2013р., укладеного між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №2/08 від 20.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та позивачем;

- за кредитним договором № 01-МК/0208 від 21.02.2008р., який укладений між відповідачем та ОСОБА_4. Право вимоги за кредитним договором № 01-МК/0208 від 21.02.2008р. належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни ' сторони у зобов'язанні) №3/08 від 20.08.2013р., укладеного між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ- ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №3/08 від 20.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ- ТРЕЙД» та позивачем;

- за кредитним договором №26295 від 14.09.2011р., який укладений між відповідачем та приватним підприємством «РОНІКС». Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №4/08 від 20.08.2013р., укладеного між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 4/08 від 20.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідача, товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та позивачем;

- за кредитним договором № 129-Ф/08/01 від 12.09.2008р., який укладений між відповідачем та ОСОБА_5. Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №5/08 від 20.08.2013р., укладеному між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №5/08 від 20.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та позивачем.

- за кредитним договором №02-К/1-09-20 від 25.09.2008р., який укладений між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «Соснина». Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №6/08 від 20.08.2013р., укладеному між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №6/08 від 20.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та позивачем.

- кредитним договором №416-Ф/05 від 12.09.2005р., який укладений між відповідачем та ОСОБА_6. Право вимоги за кредитним договором належне первісному кредитору на підставі договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №7/08 від 20.08.2013р., укладеному між відповідачем та товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД», угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №7/08 від 20.08.2013р., укладеної 26.02.2014р. між відповідачем, товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСМЕТ-ТРЕЙД» та відповідачем.

Крім того, 22.07.2016 року між відповідачем (за договором - Кредитор), позивачем (за договором - Боржник та громадянином України ОСОБА_3 (за договором - позичальник) було укладено Договір погашення боргу, який згідно з п.1 встановлює порядок часткового погашення заборгованості позивача перед відповідачем за Кредитним договором № КЛ/14/1-34 від 04.02.2014р.

Сторони підтверджують, що станом на день укладення цього Договору заборгованість позивача за кредитом (без урахування заборгованості по процентам та суми штрафних санкцій), наданим у відповідності до умов Кредитного договору, становить 101 580 850, 40 грн. (п. 2 договору погашення боргу).

Відповідно до п.3 договору погашення боргу, сума заборгованості за кредитом (без урахування заборгованості по процентам та суми штрафних санкцій) позивача по Кредитному договору, погашення якої буде здійснено за умовами цього Договору, становить 15 843 240,00 грн.

Відповідно до п. 9 договору погашення боргу, сторони домовились про те, що в якості забезпечення зобов'язання, яке виникло на підставі цього Договору, позичальник повинен укласти до 27.07.2016р. іпотечний договір, предметом якого буде нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Вітянська, 2.

Так, 26.07.2016р. між відповідачем та ОСОБА_3 було укладено іпотечний договір.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що Кредитний договір № КЛ/14/1-34 від 04.02.2014 року фактично перестав існувати, оскільки зобов'язання за ним було змінено, поділено на дві частини: частина з них залишилась за ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ», а частина перейшла до ОСОБА_3.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України "Про заставу", застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Враховуючи те, що основне зобов'язання за Кредитним договором № КЛ/14/1-34 від 04.02.2014 року було змінено, поділено на частини, а застава має похідний характер від основного зобов'язання, позивач вважає, що договір застави майнових прав № ЗМП/14/14-34 від 20.05.2014р. має бути розірваний в судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 564 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Частиною 2 ст. 652 Цивільного кодексу України визначено сукупність необхідних умов, за яких договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони у зв'язку з істотною зміною обставин, а саме:

- в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

- зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачливості, які від неї вимагалися;

- виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що розраховувала при укладенні договору;

- із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не лише з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю всіх умов у сукупності, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 21.02.2011 року у справі № 9/219-09, від 23.05.2011 року у справі № 53/325-09, від 27.02.2012 року у справі № 2/52-09, від 11.12.2012 року у справі № 18/12/455-10.

Таким чином, істотною зміною обставин, яка дає підстави для розірвання договору, може бути лише певна подія чи обставина, яка не залежить від волі заінтересованої сторони, а існування вказаних обставин одночасно є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з'ясування змісту кожної окремо взятої умови.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що оскільки між ПАТ «ТЕРРА БАНК» та громадянином України ОСОБА_3 укладено договір про погашення боргу, який встановлює порядок часткового погашення заборгованості позивача перед відповідачем за Кредитним договором № КЛ/14/1-34 від 04.02.2014р., зокрема, у сумі 15 843 240,00 грн., що є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, внаслідок чого договір застави № ЗМП/14/14-34 від 20.05.2014р. має бути розірваний за рішенням суду.

Судом встановлено, та не заперечується сторонами по справі, що на виконання умов кредитного договору № КЛ/14/1-34 від 04.02.2014р. відповідачем було надано позивачем кредит в сумі 101 580 850,40 грн.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Застава як окремий спосіб забезпечення зобов'язання регулюється параграфом 6 глави 49 ЦК України, законами України "Про заставу", "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", "Про іпотеку", "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статті 3 Закону України "Про заставу" заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога, що не суперечить законодавству України. Застава може мати місце щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому, за умови, якщо є угода сторін про розмір забезпечення заставою таких вимог. При цьому застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов'язання.

Перелік істотних умов договору застави визначено статтею 584 Цивільного кодексу України, а також статтями 12 та 41 Закону України "Про заставу".

Статтею 575 Цивільного кодексу України передбачено окремі види застав, зокрема іпотеку (застава нерухомого майна) та заклад (застава рухомого майна).

Договори застави майнових прав є способом забезпечення виконання зобов'язання та не передбачають заміну кредитора у зобов'язанні.

З огляду на вищевикладене, проаналізувавши умови спірного договору застави та договору погашення боргу, укладеного 22.07.2016р. між відповідачем та громадянином України ОСОБА_3, суд встановив, що внаслідок укладення договору погашення боргу, зобов'язання позивача, забезпечене договором застави № ЗМП/14/14-34 від 20.05.2014р., зменшилось лише на 15 843 240,00 грн., тобто 15% від загального розміру заборгованості позивача.

Отже, станом на день вирішення спору у даній справі, позивачем не надано доказів виконання своїх зобов'язань по поверненню отриманих грошових коштів за кредитним договором № КЛ/14/1-34 від 04.02.2014р., відтак забезпечення виконання зобов'язання з вказаного кредитного договору за Договором застави № ЗМП/14/14-34 від 20.05.2014р. залишається актуальним станом на теперішній час. Крім того, договір погашення боргу впливає на розмір основного зобов'язання за кредитним договором і жодним чином не впливає на похідне зобов'язання за спірним договором застави.

Також, суд вказує, що позивачем не доведено суду жодними належними та допустимими доказами відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, наявності одночасно всіх чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України, які б могли стати підставою для розірвання спірного договору за рішенням суду на вимогу однієї сторони.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.07.2017р.

Суддя А.І. Привалов