ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 914/881/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Бонк Т.Б.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_2

від позивача (скаржника) ОСОБА_3 (пред-к за довіреністю)

від відповідача не зявився

від третьої особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5 (пред-ки за довіреністю)

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів, від 03.07.2017 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. (суддя Кітаєва С.Б.)

у справі № 914/881/17

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів

до відповідача ОСОБА_6 особи підприємця ОСОБА_7, с.Вороняки Золочівський район Львівської області

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Перемишлянської районної ради Львівської області, м.Перемишляни Львівської області,

за участю прокуратури Львівської області, м.Львів,

про визнання недійсним звіту про оцінку майна

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі № 914/881/17 провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів до ОСОБА_6 особи підприємця ОСОБА_7, с.Вороняки Золочівський район Львівської області, про визнання недійсним звіту про оцінку майна припинено.

Ухвала суду мотивована тим, що спірний звіт є результатами практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не є актом державного чи іншого органу, тому не може вважатися юридичним актом, тобто офіційним письмовим документом державного чи іншого органу (посадової особи), виданим в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів. Не є зазначений звіт і нормативно правовим актом, оскільки не встановлює, не змінює і не скасовує норми права та неодноразово не застосовується; не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує права та обовязки позивача та йому не адресований. Позивачем фактично оскаржуються дії оцінювача, що виходить за межі підвідомчості, встановленої ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі № 914/881/17 скасувати, мотивуючи це тим, що 1) кожна особа має право на ефективний спосіб захисту, не заборонений законом; 2) можливість оскарження результатів проведеної оцінки майна передбачено спеціальним Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В судове засідання не зявилися представники відповідача, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи встановлені строки для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, відсутність процесуальних перешкод для розгляду справи у даному судовому засіданні, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів у відсутності представника відповідача.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивачем ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» подано позов до ФОП ОСОБА_7 про визнання недійсним звіту про оцінку майна.

Позов мотивовано тим, що позивач дізнався про наявність оскаржуваного звіту щодо оцінки майна із позовної заяви прокурора в інтересах держави в особі Перемишлянської районної ради Львівської області до ПАТ «Львівгаз» про витребування майна із незаконного володіння, а саме нерухомого майна за адресою: м. Пермишляни, вул. Боршівська, 39а.

У висновку із даного Звіту про оцінку майна комплексу будівель за адресою: м.Перемишляни, вул. Боршівська, буд. 39а (а.с.85-116), вбачається, що загальна вартість нерухомого майна за адресою м. Перемишляни, вул. Боршівська, 39а, становить 3 284 980,0 грн.; власник майна Перемишлянська районна рада; замовник експертної оцінки - Перемишлянська районна рада; мета оцінки визначення ринкової вартості майна для укладення цивільно-правових угод, дата оцінки 30.07.2016 року. Дата складання звіту 30.12.2016 року (а.с. 86).

Позивач зазначає, що зазначена вартість стала підставою для визначення розміру судового збору прокурором у позові про витребування майна із незаконного володіння: для оцінки завданої шкоди в кримінальній справі. Звіт порушує права позивача також тим, що майно насправді належить ПАТ «Львівгаз», а такий звіт є втручанням в господарську діяльність підприємства.

Позивач вважає такий звіт незаконним тому що 1) відповідач не повинен був здійснювати оцінку майна, оскільки Перемишлянська міська рада не є власником нерухомого майна і не могла бути замовником його оцінки. 2) дата проведення процедури оцінки майна не співпадає із датою, станом на яку визначалась вартість майна; 3) ПАТ «Львівгаз» не забезпечувало доступ до оцінюваного майна і проведення оцінки обєкта не замовляло, що вважає втручанням в його господарську діяльність.

Позов мотивований, зокрема, посиланням на положення Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України.

Прокурор, відповідач та третя особа у суді першої інстанції подали заяву про припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду вправі звертатися згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі іноземні), а також громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні № 2-рп/2007 від 12.06.2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

Поряд з цим, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Стаття 12 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік справ, підвідомчих господарським судам України, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачені способи захисту прав субєктів господарювання та споживачів, до яких зокрема, відноситься визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживачів. Аналогічні приписи містить і ст. 16 Цивільного кодексу України.

Тобто, господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) в свою чергу, це форма оціночної діяльності, яка полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна. (ст. 4 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні").

Отже, спірний звіт є результатами практичної діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань і не є актом державного чи іншого органу, тому не може вважатися юридичним актом, тобто офіційним письмовим документом державного чи іншого органу (посадової особи), виданим в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Не є зазначений звіт і нормативно правовим актом, оскільки не встановлює, не змінює і не скасовує норми права та неодноразово не застосовується; не є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), оскільки він не породжує права та обовязки позивача та йому не адресований.

Суд першої інстанції підставно зазначив, що позивачем фактично оскаржуються дії оцінювача, а це виходить за межі підвідомчості, встановленої ст.12 Господарського процесуального кодексу України, з чим також погоджується апеляційний суд.

Постановою Верховного Суду України від 07.10.2003 у справі №18/478 (03/158) наголошено на непідвідомчості спору про визнання недійсним висновку оцінювача господарським судам, оскільки такий не є юридичним актом.

У свою чергу, скаржник не навів аргументів на спростування вищезазначеної позиції Верховного суду України чи аргументів щодо незастосування такої.

Також, апеляційний суд вважає, що звіт про оцінку майна сам по собі не може бути предметом оскарження у судовому порядку. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що у Звіті про оцінку майна у даній справі не зазначено строку його чинності для зазначених цілей оцінки.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору залишаються на скаржнику відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 27.06.2017р. у справі № 914/881/17 - залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз, м.Львів, від 03.07.2017 року без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 26.07.2017 року.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя С.М. Бойко

Суддя Г.Г. Якімець