ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2017 р. Справа № 911/1250/17

за позовом Анімаккорд Лтд

до Товариства з обмеженою відповідальністю Погрібок Маркет

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Комюкрейнторг

про захист авторського права

Суддя Антонова В.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.04.2017);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність № 1815 від 18.05.2017);

від третьої особи ОСОБА_3 (довіреність б/н від 14.02.2017).

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/1250/17 за позовом Анімаккорд Лтд (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Погрібок Маркет (далі відповідач) про захист авторського права.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2017 порушено провадження по справі № 911/1250/17 та призначено її до розгляду на 15.06.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2017 розгляд справи відкладено на 10.07.2017.

06 липня 2017 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення вих. № 06-07/17-2 від 06.07.2017 (вх. №13606) з документами для долучення до матеріалів справи.

10 липня 2017 надійшли письмові пояснення від третьої особи б/н від 10.07.2017, які було долучено у справу.

У судовому засіданні 10.07.2017 суд оголосив перерву до 14.07.2017.

У судове засідання 14.07.2017 представники сторін зявились, дали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав позовні вимоги та подав документи для долучення у справу, представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи дав пояснення по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі Постанова № 12) зазначено, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор т вору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Як вбачається з матеріалів справи, Компанія є юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр, місцезнаходженням якої є м. Нікосія, що підтверджується свідоцтвом від 22.07.2015 серія НЕ №244451.

10.12.2014 Компанією (набувач) і ТОВ «ОСОБА_4 и Медведь» (правовласник) укладено договір №ММ-2 про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (анімаційні серіали «ОСОБА_4 и Медведь» і «Машины сказки») (далі Договір №ММ-2), за умовами якого:

- правовласник передає і відчужує набувачу виключне право в повному обсязі на аудіовізуальні твори, а набувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену Договором №ММ-2 винагороду (пункт 1.1 Договору №ММ-2);

- правовласник передає і відчужує набувачу виключне право на серії в повному обсязі з дати підписання відповідних актів передачі прав (підпункт 1.1.1 пункту 1.1 Договору №ММ-2);

- одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори правовласник передає набувачу в повному обсязі виключне право на всі юридично значимі охоронювані елементи і обєкти аудіовізуальних творів, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, керівництво за стилем, робочі матеріали, назву(и) анімаційних серіалів «ОСОБА_4 и Медведь» і «Машины сказки», графічне зображення, персонажі, музику і фонограми, незалежно від того, названі зазначені елементи і обєкти безпосередньо в додатках до Договору №ММ-2 (пункт 4.1 Договору №ММ-2);

- Договір №ММ-2 набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього строку дії авторського права на аудіовізуальні твори, включаючи будь-які пролонгації строку дії авторського права із застосованого права (пункт 7.1 Договору №ММ-2).

Компанією і ТОВ «ОСОБА_4 и Медведь» було підписано до Договору №ММ-2 акти приймання-передачі, а саме: від 01.01.2015 №1, від 30.04.2015 №3 і від 01.07.2015 №4, згідно з якими Компанія прийняла права на серії анімаційних серіалів «ОСОБА_4 и Медведь» і «Машины сказки».

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальні твори - мультиплікаційні серіали «ОСОБА_4 и Медведь» і «Машины сказки» та їх складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що зображення персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ОСОБА_4 и Медведь» «Маша» і «Медведь» є частинами аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ОСОБА_4 и Медведь», які можуть використовуватися самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

21 січня 2016 в магазині «Погрібок Маркет», що знаходиться за адресою: Київська область, місто Вишневе, вул. Вітянська, 1-А, господарську діяльність в якому здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю Погрібок Маркет (доказів протилежного суду не подано), здійснювався показ та продаж (реалізація, розповсюдження) таких товарів: «ОСОБА_4 і Медвідь» сахарне драже зі смаком мяти, з малюнками, на яких відтворено без дозволу Компанії графічні зображення персонажів «Маша» і «Медведь» з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу «ОСОБА_4 и Медведь».

Факт придбання вказаних товарів підтверджується фіскальним чеком від 21.01.2016, фотографією товарів (упаковка драже «ОСОБА_4 и Медведь» зі смаком мяти) і відеозаписом на диску.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що товари були поставлені відповідачу ТОВ «Комюкрейнторг», на підтвердження чого подав видаткову накладну № 158139 від 30.09.2015 року.

Проте предметом даного спору є пропонування відповідачем до продажу сахарного драже зі смаком мяти, а не цукрових кондитерських виробів з вітаміном С, формат «аскорбинка», на упаковці яких зображено персонажі анімаційного серіалу «ОСОБА_4 и Медведь», а не торговельну марку «ОСОБА_4 и Медведь», про яку йшлося у листах, наведених вище.

Позивачем подано суду фото продукції, яка виготовляється ТОВ «ВІТАПАК», згідно з якими на кожній такій продукції зазначено виробника (ТОВ «ВІТАПАК»), контактну інформацію виробника (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Гоголя, 19/84, тел. , www.vitapak.org; фактична адреса потужностей виробника: м. Дніпропетровськ, вул. Мічуріна, 4), та копірайт ООО «ОСОБА_4 и Медведь» 2008-20ХХ».

Крім того, як вбачається з письмових пояснень третьої особи та доданих до них доказів ТОВ «Комюкрейнторг» не поставляло на адресу ТОВ «Погрібок Маркет» (або будь-яких інших субєктів господарювання) контрафактні товари, виявлені позивачем в магазині Погрібок.

Як встановлено судом, позивачем зафіксовано розповсюдженя продукції є «ОСОБА_5 і Ведмідь» драже зі смаком мяти, в той час як на адресу ТОВ «Погрібок Маркет» з боку ТОВ «Комюкрейнторг» були поставлені цукрові вироби «ОСОБА_4 и Медведь» з іншими смаками, тобто вид продукції був іншим: компанія Анімаккорд Лтд вважає контрафактною продукцію, яка схожа на «Тіс-Тас», в той час як ТОВ «Комюкрейнторг» поставляло на адресу ТОВ «Погрібок Маркет» продукцію, схожу на дитячу аскорбінку (вітамін С у скрутці).

Крім того, третя особа стверджує, що ніколи не відвантажувало на адресу ТОВ «Погрібок Маркет» цукрові вироби «ОСОБА_4 и Медведь» зі смаком мяти. Більш того, ТОВ «Комюкрейнторг» не відвантажувало на адресу жодного іншого контрагента продукцію «ОСОБА_4 и Медведь» зі смаком мяти.

Також, третя особа звертає увагу на той факт, що відповідно до видаткової накладної № 158139 третьою особою було відвантажено на адресу ТОВ «Погрібок Маркет» 30 вересня 2015 іншу продукцію в іншій упаковці тоді як представником компанії Анімаккорд Лтд зафіксований факт порушення авторських прав з боку ТОВ «Погрібок Маркет» 21 січня 2016, майже через 4 місяці після дати відвантаження, яка була в іншій упаковковці з інформацією, що продукція виготовлена «в КНР для України» (фотокопія продукції наявна у матеріалах справи).

Крім того, судом враховано, що продукцію, яку пропонував до продажу відповідач, будь-яка інформація стосовно виробника, його контактної інформації і копірайту відсутня.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено відсутність у відповідача правової підстави використання персонажів «Маша» і «Медведь» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «ОСОБА_4 и Медведь».

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що матеріалами даної справи підтверджено факт неправомірного використання відповідачем обєктів авторського права (персонажів мультиплікаційного серіалу «ОСОБА_4 и Медведь»), виключні майнові авторські права на які належать Компанії.

У пункті «г» частини першої статті 52 Закону встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» частини другої вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

Компанією визначено суму компенсації як 32 000 грн. (10*3200 грн.), виходячи з того, що: кількість обєктів інтелектуальної власності позивача, права на які були порушені, складає 3; мінімальна заробітна плата 3200 грн. (станом на день звернення Компанії із даним позовом (24.04.2017)) та 10 (мінімальних заробітних плат).

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Пунктом 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» передбачено, що розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно - або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Відповідно пункту «г» частини другої ст. 52 ЗУ «Про авторське право та суміжні права», суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації , що визначається судом у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Разом з тим п. 3 розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «ЗУ від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується, як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Такі зміни наразі до Закону не несені. Водночас виплата згаданої компенсації підпадає під ознаки «інших Виплат», про які йдеться у наведеному приписі ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016, тобто розмір мінімальної заробітної плати, визначений цим Законом, на даний час не підлягає застосуванню як розрахункова величина при визначені компенсації, повязаної з порушенням авторського права і (або) суміжних прав.

З огляду на наведене, врахувавши, що порушення виключних майнових авторських прав вчинено відповідачем вперше, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача частково, застосувавши в якості розрахункової величини 1600 грн: 10х1600=16000грн.

При визначені розміру відповідної компенсації слід виходити з приписів пункту 3 розділу «Прикінцеві та перехідні положення «ЗУ від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та застосовувати розрахункову величину у розмірі 3200,00 грн.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору в сумі 800,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Погрібок Маркет (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ ВІТЯНСЬКА, будинок 1-А, код 38010874) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь Animaccord Ltd. (Анімаккорд Лтд.) (Nicou Georgiou 6, Block C, 7th floor, Flat/Office 703, 1095, Nicosia, Cyprus; адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 45, оф. 100) 16 000 (шістнадцять тисяч гривень 00 коп.) компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 800 (вісімсот гривень 00 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.08.2017 року.

Суддя В.М. Антонова