ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" липня 2017 р.Справа № 922/1855/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт ОСОБА_1", м. Київ
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", м. Харків , 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укр-Фін-Груп", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача -1 - не з'явився;

відповідача -2 - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт ОСОБА_1", м. Київ (далі за текстом - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоарт", м. Харків (далі за текстом - 1-й відповідач) та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укр-Фін-Груп", м. Харків (далі за текстом - 2-й відповідач), в якій просить суд визнати недійсним укладений 09.12.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автоарт", м. Харків та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укр-Фін-Груп", м. Харків договір доручення № П 09/12 з придбання активів ПАТ "Банк Форум", шляхом відступлення права вимоги за кредитними договорами № 0001/11/37-KL від 11.01.2011 року, № 0092/08/12-KLI від 29.08.2008 року, № 0093/08/12-KL від 29.08.2008 року, № 1-0003/13/37-Over від 10.09.2013 року, № 1-0005/13/34-Over від 10.09.2013 року, № 1-0007/13/37-KLR від 05.09.2013 року, № 1-0006/13/37-KL від 05.09.2013 року, № 1-0002/13/37-Over від 05.09.2013 року, № 1-0018/13/37-KLMV від 28.03.2013 року, № 1-0004/13/37-Over від 10.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2017 р. зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.07.2017 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2017 р. в зв'язку з неявкою на судове засідання представників сторін та ненаданням останніми витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 24.07.2017 р. ; явку представника позивача визнано обов'язковою, викликано на судове засіданя предствників відповідача, витребувано у сторін документи, необхідні для розгляду справи.

В процесі розгляд справи відповідачі відзиву на позов та документів, витребуваних судом не надали.

Позивач, вимог суду щодо надання документів також не виконав.

При цьому, позивач звернувся до господарського суду з заявою про забезпечення позову (вх. № 20203 від 20.06.2017 р.) в якій просить суд зупинити проведення електронних торгів (аукціону) з продажу права вимоги за кредитними договорами № 0001/11/37-KL від 11.01.2011 року, № 0092/08/12-KLI від 29.08.2008 року, № 0093/08/12-KL від 29.08.2008 року, № 1-0003/13/37-Over від 10.09.2013 року, № 1-0005/13/34-Over від 10.09.2013 року, № 1-0007/13/37-KLR від 05.09.2013 року, № 1-0006/13/37-KL від 05.09.2013 року, № 1-0002/13/37-Over від 05.09.2013 року, № 1-0018/13/37-KLMV від 28.03.2013 року, № 1-0004/13/37-Over від 10.09.2013 року до розгляду справи по суті.

На судове засідання 24.07.2017 р. сторони своїх представників не направили, хоча судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення останніх про час та місце розгляду справи.

В пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», зокрема зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Суд зазначає, що законодавство України, в тому числі ГПК України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 ЦК України та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

З метою повідомлення сторін про час та місце розгляду справи судом направлено на їх юридичні адреси листи з копіями ухвал від 06.06.2017 р. та від 03.07.2017 р. по даній справі.

2-й відповідач копію ухвали від 06.06.2017 р. отримав, про що свідчить залучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Надісланий на адресу 1-го відповідача лист повернувся на адресу суду з відміткою "за незапитом".

Таким чином, судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, а останні в розумінні вищевказаних положень закону та роз'яснень, наданих пленумоми Вищого господарського суду України

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного:

Як свідчить заявлений позивачем позов, в ньому позивач, зокрема, зазначає, що він є переможцем торгів з продажу лоту № 669, згідно протоколу проведення електронних торгів № 669 від 12.01.2017 р.

Позивач вказує, що в процесі ознайомлення з матеріалами справи № 922/304/17 йому стало відомо, що відповідачами укладено договір доручення № П09/12 від 09.12.2016 р., який має на меті створення обставин з метою унеможливлення придбання права вимоги за кредитними договорами № 0001/11/37-KL від 11.01.2011 року, № 0092/08/12-KLI від 29.08.2008 року, № 0093/08/12-KL від 29.08.2008 року, № 1-0003/13/37-Over від 10.09.2013 року, № 1-0005/13/34-Over від 10.09.2013 року, № 1-0007/13/37-KLR від 05.09.2013 року, № 1-0006/13/37-KL від 05.09.2013 року, № 1-0002/13/37-Over від 05.09.2013 року, № 1-0018/13/37-KLMV від 28.03.2013 року, № 1-0004/13/37-Over від 10.09.2013 року., чим порушуються право переможця електронних торгів. При цьому позивач при зверненні до суду з позовом по даній справі в якості доказі надав жодним чином не засвідчену копію договору доручення № П09/12 від 09.12.2016 р., який просить суд визнати недійсним.

До зазначеного позову позивачем, зокрема, додано копії протоколу протоколу проведення електронних торгів № 669 від 12.01.2017 р. та договір доручення № П09/12 від 09.12.2016 р., відповідність оригіналів яких, всупереч вимогам ст. 32-36 ГПК України жодним чином не засвідчена.

З метою встановлення зазначених фактів та обставин, суд в процесі розгляду даної справи ухвалою від 06.06.2017 р. зобовязав сторони надати певні документи, зокрема, позивача:

- оригінали документів, які додані до позовної заяви у копіях (належним чином засвідчені копії для залучення до матеріалів справи) - для огляду у судовому засіданні;

- письмові заперечення на відзив відповідачів (у разі його отримання), документальне підтвердження і нормативне обґрунтування викладених у запереченні доводів, докази його надсилання відповідачам;

- копію позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт ОСОБА_1", м. Київ, яка є предметом розгляду суду в межах справи господарського суду Харківської області № 922/304/17;

- копію рішення господарського суду Харківської області № 922/304/17 (в разі його винесення), або копію останнього процесуального документу, винесеного в межах зазначеної справи;

- на огляд суду оригінал договору доручення № П09/12 від 09.12.2016 р. та протоколу проведення електронних торгів № 669 від 12.01.2017 р., належним чином засвідчені копії документів надати для залучення до матеріалів справи.

В звязку з безпідставним ненаданням сторонами у справі зазначених документів, суд ухвалою від 03.07.2017 р. повторно зобовязував надати ці документи.

Проте, позивач не виконав вимог суду щодо надання документів, в т.ч. на огляд суду оригіналів договору доручення № П09/12 від 09.12.2016 р. та протоколу проведення електронних торгів № 669 від 12.01.2017 р., належним чином засвідчені копії документів надати для залучення до матеріалів справи.

Суд також враховує, що оскільки копії зазначених документів позивачем при поданні позову належним чином не засвідчені, зазначене в розумінні ст. 32-34, 36 ГПК України унеможливлює їх прийняття в якості належного та допустимого доказу.

Суд зазначає, що в разі якщо оригіналів таких документів позивач не має, останній не був позбавлений права на заявлення клопотання про їх витребовування судом в порядку, визначеному ст. 38 ГПК України, однак позивач такого клопотання суду не заявляв.

Суд також наголошує на тому, що відповідачі в процесі розгляду даної справи не надавали суду оригіналів договору доручення № П09/12 від 09.12.2016 р. та протоколу проведення електронних торгів № 669 від 12.01.2017 р. для огляду суду, а належним чином засвідчених копій для залучення до матеріалів справи, а також жодним чином не підтвердили факт наявності зазначених документів.

Крім того, з метою встановлення зазначених обставин, суд ухвалою від 03.07.2017 р. визнав явку представника позивача на судове засідання 24.07.2017 р. обов'язковою.

Однак, позивач проігнорував зазначені вимоги суду, та не направив на судове засідання свого представника.

СУд констатує, що нез'явлення на судове засідання представника позивача перешкоджає вирішенню спору, оскільки суд фактично позбавлений можливості встановити причини невиконання позивачем вимог суду щодо надання оригіналів документів, а належним чином засвідчених копій для залучення до матеріалів справи, та як наслідок вирішити на підставі цих документів спір по суті.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; підпис такої особи засвідчується відбитком печатки підприємства, установи, організації (за наявності); засвідчуватись має кожна сторінка документу.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно з п. 5 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

В звязку з ненаданням позивачем без поважних причин витребуваних судом документів, та неприбуттям його представника на судове засідання, суд приходить до висновку про залишення поданого позивачем позову без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Крім того, в зв'язку з залишенням позову без розгляду, в даному випадку також відсутні підстави для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 25, 33, 34, 36, 38, 43, 81, 86, ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт ОСОБА_1", м. Київ в задоволенні заяви (вх. № 20203 від 20.06.2017 р.) про забезпечення позову.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт ОСОБА_1", м. Київ по справі № 922/1855/17 залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_2