ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.07.2017 Справа № 904/7482/17

Суддя Петренко Н.Е. , розглянувши матеріали

за позовом Служби у справах дітей Черкаської міської ради, м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС", м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, м. Черкаси

про зобов'язання повернути суму попередньої оплати

ВСТАНОВИВ:

Служба у справах дітей Черкаської міської ради (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ПЛЮС" (далі - відповідач) про зобов'язання повернути суму попередньої оплати з урахуванням індексу інфляції та пені.

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява підлягає поверненню, якщо вона за формою та змістом не відповідає вимогам статей 54 - 58 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд встановив, що позивачем не подано належних доказів надсилання відповідачеві та третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Так, відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 № 799 "Про затвердження Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій" опис вкладення поштового відправлення відправник складає із зазначенням у ньому, зокрема, поіменного переліку предметів вкладення.

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до якого працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Належним доказом направлення на адресу відповідача та третьої особи копії позовної заяви з додатками є фіскальний чек та опис вкладення з переліком документів, що додані до позовної заяви.

Позивачем не надано жодного доказу в підтвердження направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами на адресу третьої особи.

Позивачем додано в якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів копії фіскального чеку та повідомлення про вручення поштового відправлення. Із змісту вказаних документів не зрозуміло, які саме документи позивач направив відповідачу, оскільки відсутній опис вкладення, у зв'язку із цим додані документи не є належним доказом направлення копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документами без розгляду

Господарський суд звертає увагу позивача, що у пункті 21 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.10.2015 № 01-06/1837/15 "Про доповнення інформаційного листа ВГСУ від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови ВСУ, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" зазначено про те, що частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено можливість стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення саме грошового зобов'язання. Натомість стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не для виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за непоставлений товар. За своєю суттю обов'язок щодо повернення коштів, отриманих як попередня оплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України. За такі дії відповідач несе відповідальність, передбачену частиною 3 статті 693 ЦК України, згідно з якою на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного суду від 09.06.2016 у справі № 904/10727/15 та у постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2011.

Крім того, пеня, розмір якої визначається обліковою ставкою Національного банку України, стягується лише за порушення грошових зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 3-357гс15).

Керуючись статями 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя ОСОБА_2