ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2017 р. Справа № 5023/5457/12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Ільїн О.В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1 (довіреність б/н від 20.07.2017 року);

ВДВС - Луговий В.М. (довіреність б/н від 05.05.2017 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області (вх.№1905Х/1-43) на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.04.2017 р. у справі № 5023/5457/12

за позовом Приватне підприємство "Алгол-2003", м. Запоріжжя,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Ватутіне, Харківська область,

про стягнення коштів у розмірі 89156,82 грн.,

за участю ВДВС,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2017 р. у справі №5023/5457/12 (суддя Прохоров С.А.) задоволено скаргу боржника - ФОП ОСОБА_3 (вх. № 54 від 10.03.2017 р.) на бездіяльність Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо скасування арешту по наказу господарського суду Харківської області від 11.07.2013 р.

Визнано незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лугового В.М., яка полягає у не скасуванні арешту коштів боржника - ФОП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді коштів, що містяться на рахунках: № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в Харківському ГРУПАТ КБ "Приватбанк" м. Харків МФ0351533 в межах суми - 101054,38 грн., накладеного постановою Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2014 р. в рамках виконавчого провадження номер № 39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області № 5023/5457/12 від 11.07.2013 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81392,80 грн., 1876,01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888,01 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

Зобов'язано Нововодолазьський районний відділ державної виконавчої служби Головною територіального управління юстиції у Харківській області скасувати арешт на все майно боржника ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_3, накладених постановою Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головною територіальною управління юстиції у Харківській області від 20.12.2013 р. в рамках виконавчого провадження номер № 39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області № 5023/5457/12 від 11.07.2013 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81392,80 грн., 1876,01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888,01 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

Зобов'язано Нововодолазьський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати арешт грошових коштів боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що містяться на рахунках: № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 в Харківському ГРУПАТ КБ "Приватбанк" м. Харків МФ0 351533 в межах суми - 101054,38 грн., накладений постановою Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2014 р. в рамках виконавчого провадження номер № 39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області № 5023/5457/12 від 11.07.2013 р. про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81392,80 грн., 1876,01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888.01 грн., витрат по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

Нововодалазький районний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області з зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 25.04.2017 р. та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.06.2017 року апеляційну скаргу ВДВС прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 03.07.2017 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.06.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді-доповідача Пушая В.І., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна А.О.

Ухвалою суду від 03.07.2017 року у зв'язку зі зміною судової колегія та з метою належного повідомлення позивача про час і місце розгляду апеляційної скарги, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 13.07.2017 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 12.07.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді Барбашової С.В. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Істоміна О.А., суддя Россолов В.В.

Від представника ВДВС надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання (вх.№7313 від 12.07.2017 року).

Ухвалою суду від 13.07.2017 року з метою належного повідомлення позивача про час і місце розгляду апеляційної скарги, розгляд справи було відкладено на 20.07.2017 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 20.07.2017 року, у зв'язку з відпусткою судді Россолова В.В. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Істоміна О.А., суддя Ільїн О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №3 від 16.01.2013р. "Про внесення змін та доповнень до деяких постанов пленуму Вищого господарського суду України", зокрема, пунктом 2.2 доповнено постанову пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" пунктом 9-1 такого змісту: "9 -1. У разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги."

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Істоміна О.А., суддя Ільїн О.В. розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

20.07.2017 року від представника ФОП ОСОБА_3 надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№7630).

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Ухвалу суду про відкладення розгляду апеляційної скарги від 13.07.2017 року було надіслано судом 13.07.2017 року на адресу ПП "Алгол-2003", зазначену в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - а саме, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. незалежності, будинок 48, приміщення 27, 69037, телефон +11.

Вищий господарський суд України в абз. 3 пункту 3.9.1 Постанови Пленуму від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначив, що за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

З інформації, розміщеної на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, вбачається, що станом на 20.07.2017 року поштове відправлення не вручене.

Крім того, суд у відповідності до п 3.9.1-1 Постанови Пленуму від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» намагався повідомити позивача передавши йому телефонограму на номер +11, вказаний Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в якості засобу зв'язку з підприємством.

Проте, в період з 13.07.2017 по 17.07.2017 року за вказаним телефоном невідомою особою повідомлялось, що за даним номером Приватне підприємство "Алгол-2003" відсутнє, а перебуває ТЦ "Магелан". Про дану обставину свідчить складений працівниками Харківського апеляційного господарського суду Акт №13-44/ від 17.07.2017 року.

Разом з тим, судом було надіслано ухвалу від 13.07.2017 року на адресу, вказану позивачем ще при розгляді даної справи по суті у 2013 році, як адресу для листування (т.2 а.с.1).

В матеріалах справи наявні докази вручення ухвали суду від 13.07.2017 року представнику ПП "Алгол-2003" за даною адресою.

Отже, у відповідності до вимог процесуального законодавства судом були вжиті належні заходи щодо повідомлення позивача про час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника ВДВС та боржника, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2017 р. місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу, з якого вбачається, що представники позивача (стягувача) та ВДВС у судовому засіданні 25.04.2017 р. були відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо, зокрема, справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, про наступне.

Так, статтею 22 ГПК України, зокрема, передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами, у тому числі мають право брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 13.03.2017 року скаргу прийнято до розгляду та призначено на 03.04.2017 року.

У судовому засіданні 03.04.2017 року, в яке представники позивача та ВДВС не з'явились (т.2,а.с.73-74) було відкладено розгляд скарги на 25.04.2017 року. Ухвала суду від 03.04.2017 року була направлена на адресу позивача та ВДВС рекомендованою кореспонденцією 04.04.2017 року.

У судове засідання, яке відбулось 25.04.2017 року представники позивача та ВДВС не з'явились, що підтверджується протоколом судового засідання (т.2, а.с.73-74).

Відповідно до п. п. 3.9, 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи на час прийняття рішення в матеріалах справи були відсутні будь-які докази належного повідомлення позивача та ВДВС про час і місце засідання суду, а саме зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень.

З огляду на зазначене, позивач та ВДВС були позбавлені можливості захищати свої права і законні інтереси при розгляді справи у спосіб, передбачений положеннями ст. 22 ГПК України, зокрема, приймати участь у судовому засіданні, надати пояснення і письмові докази у підтвердження порушення його прав та заявити необхідні клопотання.

Разом з тим, колегією суддів було встановлено, що судом першої інстанції було направлено ухвалу суду від 03.04.2017 року рекомендованим повідомленням позивачу ПП "Алгол-2003" до м.Київ, вул. Тампере, 11а, 02105.

Проте, судовою колегією під час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що згідно з інформації з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - місцезнаходженням юридичної особи, ПП "Алгол-2003", є Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. незалежності, будинок 48, приміщення 27, 69037, телефон +11.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо, зокрема, справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

У п. 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що порушення норм процесуального права, зазначені у п. 1-7 ч. 3 статті 104 ГПК України є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, у тому числі й тоді, коли суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. У такому випадку апеляційний суд скасовує рішення місцевого господарського суду повністю і згідно з пунктом 2 статті 103 ГПК України приймає нове рішення.

Оскільки місцевий господарський суд 25.04.2017 року розглянув справу за відсутності позивача та ВДВС, не повідомлених належним чином щодо часу та місця проведення судового засідання, в силу приписів статті 104 ГПК України оскаржувана ухвала підлягає скасування, а скарга на бездіяльність ВДВС розгляду по суті на стадії апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Харківської області від 28.01.2013 у справі №5023/5457/12 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81 392,80 грн., 1 876,01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5 888,01 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 783,14 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2013 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Сіверін В.І., судді - Терещенко О.І., Медуниця О.Є.) рішення Господарського суду Харківської області від 28.01.2013 у справі №5023/5457/12 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.06.2013 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.04.2013 у справі №5023/5457/12 скасовано, рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2013 у справі №5023/5457/12 залишено в силі.

11.07.2013 року на виконання вказаного рішення було видано наказ суду.

10 березня 2017 року до суду надійшла скарга боржника - ФОП ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вх. №54) відповідно до якої боржник просить суд :

- Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лугового В.М., яка полягає у не скасуванні арешту на все майно боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборони здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_3, накладених постановою Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.12.2013 року в рамках виконавчого провадження номер №39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/5457/12 віт 11.07.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суми заборгованості у розмірі 81392.80 грн., 1876.01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888.01 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

- Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лугового В.М., яка полягає у не скасуванні арешту коштів боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді коштів, що містяться на рахунках: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в Харківському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.Харків МФ0351533 в межах суми - 101054,38 грн., накладеного постановою Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2014 року в рамках виконавчого провадження номер №39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/5457/12 від 11.07.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81392,80 грн., 1876.01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888.01 грн. витрати по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

- Зобов'язати Нововодолазьський районний відділ державної виконавчої служби Головною територіального управління юстиції у Харківській області скасувати арешт на все майно боржника ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить ОСОБА_3 накладених постановою Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 20.12.2013 року в рамках виконавчого провадження номер №39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/5457/12 від 11.07.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81392,80 грн., 1876,01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888,01 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

- Зобов'язати Нововодолазьський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області скасувати арешт грошових коштів боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що містяться на рахунках: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 в Харківському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.Харків МФ0351533 в межах суми - 101054,38 грн., накладеного постановою Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2014 року в рамках виконавчого провадження номер №39218318 про примусове виконання наказу господарського суду Харківської області №5023/5457/12 від 11.07.2013 року про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП "Алгол-2003" суму заборгованості у розмірі 81392,80 грн., 1876.01 грн. 3% річних, пеню в сумі 5888.01 грн. витрати по сплаті судового збору у розмірі 1783,14 грн.

Задовольняючи скаргу, місцевий господарський суд вказав, що державний виконавець повинен був скасувати арешти при поверненні виконавчого документу стягувачу, але не зробив цього

Проте, судова колегія вважає помилковим такий висновок місцевого суду, з огляду на наступне.

Закон України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-X1V втратив чинність з 05.10.2016 року, згідно із Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII.

В свою чергу, Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року набрав чинності 05.10.2016 року.

Пунктом 7 перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VІІІ встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 58 Конституції України закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В силу вимог ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.99 р. N 1-рп/99 роз'яснив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу", який діяв на момент здійснення виконавчих дій, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Статтею 6 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже відповідно до приписів даної норми Конституції, органи і посадові особи, що здійснюють дії спрямовані на виконання судового рішення зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом України "Про виконавче провадження" та іншими законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України "Про державну виконавчу службу", частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб ДВС предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС.

Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Звертаючись зі скаргою на бездіяльність ВДВС, боржник посилався на приписи Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 року, відповідно до п. 4.10.2. якої - якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження (окрім випадків направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби), повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадової особи), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Колегія суддів вважає помилковими твердження скаржника, що в даному випадку державний виконавець повинен був зняти арешт на його майно.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Нововодолазьському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало зведене виконавче провадження № 11764047 про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на користь ПП «Алгол-2003» коштів до складу якого входило:

- виконавче провадження №39218318 з виконання наказу №5023/5457/12, який виданий 11.07.2013 року господарським судом Харківської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на Вашу користь боргу в сумі 90939,96 грн.

- виконавче провадження №39217568 з виконання наказу № 5023/5457/12, який виданий 11.07.2013 року господарським судом Харківської області, про стягнення з ФОП ОСОБА_3 на Вашу користь судового збору в сумі 891,57 грн.

В зв'язку з тим, що боржником борг в наданий строк для самостійного виконання не сплачено в рамках зведеного виконавчого провадження 20.12.2013 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

20.12.2013 року у було винесено постанову про розшук транспортних засобів боржника та направлено до УДАІ в Харківській області до виконання.

31.07.2014 року було винесено постанову про арешт коштів боржника які містяться на рахунках відкритих на ім'я боржника В ПАТ КБ «ПриватБанк» та направлено до банківської установи до виконання.

14.01.2015 року у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція діюча до 05.10.2016 року) було винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачеві, в зв'язку з тим, що транспортні засоби боржника, що перебували в розшуку не розшукані протягом року з моменту його оголошення. Виконавчий документ разом з постановою про повернення направлено на адресу стягувача.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на момент спірних правовідносин):

1. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про - визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

2. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З огляду на вищевикладене, у разі завершення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачеві) на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено звільнення майна боржника з під арешту та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

На даний час, матеріали справи не містять доказів виконання боржником рішення суду у справі №5023/5457/12.

Отже, у зв'язку з невиявленням майна у боржника державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, але законодавством не передбачено право державного виконавця на зняття арешту у разі повернення виконавчого документа стягувачу з цих підстав, який має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, яке не виконано і боржником за яким є саме заявник у цій справі.

При цьому колегія суддів звертає увагу боржника, що ніщо не перешкоджає йому виконати рішення суду у даній справі, що є його обов'язком згідно з вимогами ст. 129 Конституції та ст. 115 ГПК України, після чого арешт з майна може бути знято відповідно до закону.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що вказана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення, а апеляційна скарга - задоволенню.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, , п. 4 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 104, ст. 105, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 25.04.2017 р. у справі №5023/5457/12 скасувати.

В задоволенні скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вх.№54 від 10.03.2017 р.) на бездіяльність Нововодолазьського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області щодо скасування арешту по наказу господарського суду Харківської області від 11.07.2013 р. відмовити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в ХГРУ ПриватБанк, МФО 351533) на користь Нововодолазького районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області (63202, вул. Донця Григорія, 6, смт. Нова Водолага, Харківська область, ) 1600,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 21.07.2017 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Істоміна О.А.