РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017Справа №910/8770/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Атлант - Плюс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВМОНТАЖБУД"

про стягнення 168145,40 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Шкарівська І.В. (довіреність б/н від 21.03.2017)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Атлант - Плюс" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВМОНТАЖБУД" (відповідач) 173 362,38 грн., з яких: 129 861,52 грн. - основний борг, 40 313,84 грн. - пеня, 3 187,02 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 28/07/15 від 28.07.2015 в частині оплати за виконані роботи, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 129861,52 грн. У зв'язку із простроченням грошового зобов'язання позивачем, на підставі п. 6.4. договору, нарахована пеня у сумі 40313,84 грн. та на підставі ст. 625 ЦК України - 3% річних у розмірі 3187,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 31.05.2017 порушено провадження у справі № 910/8770/17 та призначено її до розгляду на 22.06.2017.

20.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та документи по справі.

20.06.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

22.06.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно із якою позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 121 861,52 грн. - заборгованості за договором підряду № 28/07/15 від 28.07.2015, 40 313,84 грн. - пені, 3 187,02 грн. - 3 % річних.

В судовому засіданні 22.06.2017, з огляду на приписи ч. 4 ст. 22 ГПК України, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 22.06.2017 розгляд справи №910/8770/17 відкладено на 25.07.2017.

12.07.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечив позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 21236,73 грн. та 3% річних у розмірі 17,02 грн. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач, посилаючись на приписи ч. 6 ст. 232 ГК України зазначає, що нарахування пені слід здійснювати у період з 05.08.2016 по 05.02.2017, та за розрахунком відповідача сума пені становить 19077,11 грн. Також за розрахунком відповідача розрахунок 3% річних становить 3170,00 грн.

20.07.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно із якою позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 121 861,52 грн. - заборгованості за договором підряду № 28/07/15 від 28.07.2015, 42893,18 грн. - пені, 3390,70 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Заява позивача про збільшення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, у зв'язку з чим, подальший розгляд справи буде здійснюватись щодо позовних вимог викладених у даній заяві та відповідно має місце нова ціна позову.

Представник позивача в судовому засіданні 25.07.2017 надав суду пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 25.07.2017 не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 22.06.2017. Також відповідач реалізував свої процесуальні права шляхом подання відзиву на позовну заяву.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Водночас, судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 25.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КИЇВМОНТАЖБУД" (замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Атлант - Плюс" (підрядник, позивач) було укладено договір підряду №28/07/15 (надалі - договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник з своїх матеріалів та на свій ризик зобов'язується виконати роботи по виготовленню та встановленню алюмінієвих конструкцій (тераса) обсягом 22,172 кв.м. згідно умов та додатків до даного договору.

Згідно із п. 1.2. договору, замовник зобов'язується прийняти виконані роботи на об'єкті за адресою: 02225, м. Київ, Деснянський район, вул. Теодора Драйзера, 40 та своєчасно їх сплатити згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, строки виконання робіт складають 28 календарних днів, починаючи з моменту виконання замовником п. 2.3.1. та 3.13. цього договору.

Загальна вартість виконуваних підрядником робіт на момент підписання договору складає 123441,46 грн., в тому числі ПДВ 20% -20 573,58 грн. (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору, загальна остаточна вартість робіт визначається за сумою всіх Актів виконаних робіт (далі за текстом - Акт).

Пунктом 2.3. договору визначено, що замовник виконує оплату за виконані роботи у наступному порядку:

замовник сплачує авансовий платіж в розмірі 113 660,80 грн., в тому числі ПДВ 20% - 18943,47 грн. на розрахунковий рахунок підрядника не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання даного договору (пп. 2.3.1.);

наступні розрахунки здійснюються замовником на розрахунковий рахунок підрядника не пізніше 3-х банківських днів по кожному окремому Акту з моменту підписання замовником (пп. 2.3.2.).

Згідно із п. 2.4. договору, якщо курс валют збільшився більше ніж на 3% від курсу валют міжбанку для Євро, то підрядник має право збільшити вартість матеріалів, про що сторонами укладається додаткова угода.

Додатковою угодою №1 від 04.01.2016, у зв'язку із збільшенням обсягів робіт сторони прийшли до згоди доповнити та внести зміни до договору.

Так, згідно із додатковою угодою №1 від 04.01.2016 сторони вирішили доповнити пункт 1.1. договору та зазначити, що замовник доручає, а підрядник зі своїх матеріалів та на свій ризик зобов'язується виконати роботи по виготовленню та встановленню алюмінієвих конструкцій (вікон) обсягом 42,194 кв.м., утеплення стійок обсягом 7,032 кв.м. згідно умов та додатків до даного договору.

В пункті 2 додаткової угоди №1 від 04.01.2016 сторони визначили, що вартість виконуваних підрядником робіт на момент підписання цієї додаткової угоди становить 326243,39 грн.

Згідно із п. 2.1. вказаної додаткової угоди сторони домовились, що замовник сплачує авансовий платіж в розмірі 185000,00 грн. на розрахунковий рахунок підрядника не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання цієї додаткової угоди.

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди №1 від 04.01.2016 сторони погодили, що наступні розрахунки здійснюються замовником на розрахунковий рахунок підрядника не пізніше 3-х банківських днів по кожному окремому Акту з моменту підписання замовником.

Згідно із п. 3 додаткової угоди №1 від 04.01.2016, строки виконання робіт складають 60 календарних днів, починаючи з моменту виконання замовником п. 2.3.1. даної угоди та своєчасної передачі замовником фронту робіт по акту.

17.03.2016 між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору відповідно до умов якої замовник доручає, а підрядник з своїх матеріалів та на свій ризик зобов'язується виконати роботи по виготовленню та встановленню зливів обсягом 12,7 м.п., додаткові роботи по переустановці алюмінієвих конструкцій обсягом 11,256 кв.м. та утеплення стійок в кількості 8 шт.

Загальна вартість робіт за цією додатковою угодою складає 27725,18 грн., в тому числі ПДВ 20%- 4620,86 грн.

Відповідно до пп. 2.1. п. 2 додаткової угоди №2 від 17.03.2016, з моменту підписання сторонами даної додаткової угоди замовник протягом 3 (трьох) банківських днів перераховує підряднику передоплату в розмірі 27725,18 грн., в тому числі ПДВ 20% - 4620,86 грн.

Строки виконання робіт, згідно із п. 3 додаткової угоди №2 від 17.03.2016 складають 30 робочих днів, починаючи з моменту виконання замовником п. 2.1. даної додаткової угоди та своєчасної передачі замовником фронту робіт по Акту.

Відповідно до додаткової угоди №3 від 26.04.2016 замовник доручає, а підрядник з своїх матеріалів та на свій ризик зобов'язується виконати роботи по утепленню стійок внутрішніх в кількості 6 шт. згідно умов та додатків до даного договору.

Відповідно до п. 2, п.п. 2.1. п. 2 додаткової угоди №3 від 26.04.2016, вартість виконуваних підрядником робіт згідно цієї додаткової угоди становить 6945,52 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1157,59 грн. Замовник сплачує авансовий платіж 6945,52 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1157,59 грн. на розрахунковий рахунок підрядника не пізніше 3-банківських днів з моменту підписання цієї додаткової угоди.

Строки виконання робіт, згідно із п. 3 додаткової угоди №3 від 26.04.2016 складають 20 календарних днів, починаючи з моменту виконання замовником п. 2.1. даної додаткової угоди та своєчасної передачі замовником фронту робіт по Акту.

Також додатковою угодою №4 від 16.11.2016 сторони вирішили, що у зв'язку зі збільшенням вартості матеріалів підрядника на об'єм 64,392 кв.м. конструкцій, сторони прийшли до згоди збільшити вартість одного квадратного метра на 122 грн. у т.ч. ПДВ (20%) - 20,33 грн. Загальна сума збільшення вартості робіт становить 7855,82 грн., у т.ч. ПДВ (20%) - 1309,3 грн.

В пункті 2 додаткової угоди №4 від 16.11.2016 сторони погодили, що з моменту підписання сторонами даної додаткової угоди замовник протягом 3 (трьох) банківських днів перераховує підряднику платіж, що складає 7855,82 грн., у т.ч. ПДВ (20%) - 1309,3 грн.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі виконувати розрахунки згідно п.п. 2.3.1 та п.п. 2.3.2. цього договору.

У відповідності до п. 5.1. договору, приймання-здача виконаних робіт виконується уповноваженими представниками сторін та оформлюється актами, які складаються підрядником і подаються на підпис замовнику.

Замовник протягом трьох робочих днів з дня отримання акта повинен перевірити обсяг, зміст і вартість виконаних робіт і підписати ці документи, скріпити їх своєю печаткою та один із примірників повернути підряднику або подати підряднику свої письмові, мотивовані зауваження (п. 5.2.).

Згідно із п. 6.4. договору, за порушення замовником передбачених цим договором строків розрахунків замовник зобов'язаний сплатити підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення, а у випадку прострочення понад 10 (десять) календарних днів, замовник сплачує підряднику додатково штраф у розмірі 3% річних від суми невиконаних обов'язків.

Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх печатками і діє до 31.12.2016, а в частині грошових зобов'язань - до повного їх виконання стороною (п. 8.1. у редакції додаткової угоди №1 від 04.01.2016).

В обґрунтування виконання взятих на себе зобов'язань за договором підряду №28/07/15 від 28.07.2015 позивач надав наступні акти: акт №1 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 123 441,52 грн., акт №2 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 75026,35 грн., акт №3 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 97 304,67 грн., акт №4 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 9022,01 грн., акт №5 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 142129,38 грн., акт №6 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 1598,38 грн., акт №7 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 5484,80 грн., акт №8 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 20642,00 грн., акт №9 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 6945,52 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату прийнятих робіт здійснив частково, внаслідок чого заборгованість відповідача за договором становить 121861,52 грн. (в редакції заяви про зменшення позовних вимог).

У зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, позивач за період з 04.08.2016 по 29.05.2017 нарахував пеню у сумі 42893,18 грн. та 3% річних у розмірі 3390,70 грн. (згідно із останньою заявою про збільшення позовних вимог, поданою до суду 20.07.2017).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Як встановлено судом, позивач згідно із договором підряду №28/07/15 від 28.07.2015 виконав, а відповідач прийняв наступні роботи: згідно із актом №1 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 123 441,52 грн., згідно із актом №2 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 75026,35 грн., згідно із актом №3 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 97 304,67 грн., згідно із актом №4 від 29.01.2016 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2016 року на суму 9022,01 грн., згідно із актом №5 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 142129,38 грн., згідно із актом №6 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 1598,38 грн., згідно із актом №7 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 5484,80 грн., згідно із актом №8 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 20642,00 грн., згідно із актом №9 від 31.07.2016 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2016 року на суму 6945,52 грн.

Відповідач підписав вказані акти та прийняв виконані позивачем роботи без заперечень та зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 2.3. договору сторони погодили, що оплата за договором здійснюється у наступному порядку: відповідач сплачує авансовий платіж в розмірі 113 660,80 грн., а наступні розрахунки здійснює не пізніше 3-х банківських днів по кожному окремому акту виконаних робіт з моменту підписання їх відповідачем.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки, відповідач у визначені договором строки не здійснив оплати за виконані роботи, то суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення 121861,52 грн.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у сумі 42893,18 грн. та 3% річних у розмірі 3390,70 грн.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування пені та 3% річних.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за виконані позивачем роботи передбачена у п. 6.4. договору, відповідно до якого за порушення відповідачем передбачених цим договором строків розрахунків відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Нарахування пені за несвоєчасність розрахунків за договором здійснено позивачем за загальний період з 04.08.2016 по 19.06.2017, а саме: на суму боргу 129861,52 грн. за період з 04.08.2016 по 31.05.2017, на суму боргу 126861,52 грн. за період з 02.06.2017 по 06.06.2017, на суму боргу 121861,52 грн. за період з 08.06.2017 по 19.06.2017.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до. 2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Отже, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Позивачем, в порушення приписів ч. 6 ст. 232 ГПК України, нараховано пеню за порушення строків оплати за виконані роботи за період, який перевищує шість місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане, а зі змісту договору вбачається, що сторони не передбачили іншого періоду нарахування пені, аніж шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, нарахування пені має здійснюватись за період з 04.08.2016 по 04.02.2017.

За розрахунком суду сума пені, нарахування якої здійснюється за період з 04.08.2016 по 04.02.2017 становить 19137,51 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що розмір 3% річних становить 3385,06 грн., а тому вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Атлант - Плюс" частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВМОНТАЖБУД" (02154, м. Київ, проспект Возз'єднання, будинок 21, літера Б, приміщення №8, ідентифікаційний код 38735603) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Атлант - Плюс" (07400, Київська обл., місто Бровари, вулиця Металургів, будинок 32 , ідентифікаційний код 36107594) основний борг у розмірі 121861,52 грн., пеню у розмірі 19137,51 грн., 3% річних у розмірі 3385,06 грн. та судові витрати у розмірі 2165,77 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 31.07.2017.

Суддя С.О. Турчин