ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"20" липня 2017 р. Справа №925/49/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., без участі представників сторін і органу ДВС, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси розглянувши скаргу Закритого акціонерного товариства «Сонат» на дії та бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області (далі орган ДВС) у справі за позовом Закритого акціонерного товариства «Сонат» до Приватного підприємства «Русь-95» про стягнення 7696225,74 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Стягувач - Закрите акціонерне товариство «Сонат» (далі - скаржник), в порядку ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1212 ГПК України, звернувся в господарський суд Черкаської області зі скаргою, в якій просив суд:

1. визнати незаконною бездіяльність ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області у невинесенні постанови про обєднання виконавчих проваджень № 53839812 та № 34258468 у зведене;

2. визнати протиправними дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області щодо передачі виконавчого документа наказа Господарського суду Черкаської області № 925/49/17 від 14.04.2017 року до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, замість передачі виконавчого провадження № 53839812;

3. зобовязати ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області винести постанову про обєднання виконавчих проваджень № 53839812 та № 34258468 у зведене;

4. зобовязати ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області передати виконавче провадження № 53839812 до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві.

Скаргу мотивовано порушенням головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області Вакуленко С.М. при вчиненні оскаржених дій і бездіяльності норм ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», прав і законних інтересів стягувача.

Стягувач (скаржник), боржник і орган ДВС явку своїх представників у судове засідання без поважних причин не забезпечили, що не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали скарги, справи та оцінивши їх у сукупності, суд скаргу задовольняє частково з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 16.03.2017 року у справі № 925/49/17 повністю задоволено позов, стягнуто з Приватного підприємства «Русь-95» на користь Закритого акціонерного товариства «Сонат» 629787 грн. 43 коп. 3% річних, 7066438 грн. 31 коп. інфляційних втрат, 115443 грн. 38 коп. судових витрат.

Рішення суду набрало законної сили 14.04.2017 року, того ж дня господарським судом Черкаської області видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду Черкаської області від 16.03.2017 року у справі № 925/49/17 щодо стягнення боргу і судових витрат, наказ вручено представнику стягувача Закритого акціонерного товариства «Сонат».

За заявою стягувача від 21.04.2017 року, яка органом ДВС отримана 25.04.2017 року, постановою головного державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області Вакуленко С.М. від 25.04.2017 року на виконання наказу господарського суду Черкаської області від 14.04.2017 року у справі № 925/49/17 відкрито виконавче провадження № 53839812 про стягнення 629787 грн. 43 коп. 3% річних, 7066438 грн. 31 коп. інфляційних втрат, 115443 грн. 38 коп. судових витрат.

Того ж дня, 25.04.2017 року за вих. № 3186 органом ДВС копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику і стягувачу для виконання та до відома.

17.05.2017 року головний державний виконавец ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_1, за заявою стягувача від 12.05.2017 року, у виконавчому провадженні № 53839812, керуючись ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанову про передачу виконавчого провадження, якою передала виконавчий документ - наказ господарського суду Черкаської області від 14.04.2017 року у справі № 925/49/17 до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві. Постанова мотивована наявністю на примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві відкритого виконавчого провадження № 34258468 відносно боржника ПП «Русь-95».

Зазначені постанови головного державного виконавця є предметом оскарження у провадженні, що розглядається.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.07.2017 року за заявою стягувача виправлено описку в наказі суду, копію ухвали суду направлено стягувачу і боржнику.

Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає, що спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ЗУ «Про виконавче провадження».

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1);

виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 18);

передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч. 4 ст. 25);

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 26);

виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження (ч. 1 ст. 30);

рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74).

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства, наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, зареєстрованим в МЮУ 02.04.2012 за № 489/20802, затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що:

у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (п. 5 розділу III. Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження);

до відкриття виконавцем виконавчого провадження виконавчий документ за заявою стягувача може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю (крім виконавчих документів, визначених частиною другою статті 5 Закону) Передача виконавчого документа у випадках, передбачених цим пунктом, здійснюється в порядку, встановленому розділом V цієї Інструкції (п. 7 розділу III. Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження);

наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції (абз. 5, 6 п. 14 розділу III. Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження);

виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі, зокрема, якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби (абз. 4 п. 6 розділу V. Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень);

про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов'язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження (абз. 1, 2 п. 9 розділу V. Порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень).

Відповідно до ст. 1212 ГПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців щодо виконання судових рішень господарських судів може бути подана стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів, крім рішень виконавця про відкладення проведення виконавчих дій, які можуть бути оскаржені протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод і законних інтересів.

Скарги на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби, приватних виконавців розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник, прокурор та орган державної виконавчої служби, приватний виконавець. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби, приватного виконавця в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачу, боржнику, прокурору та органу державної виконавчої служби, приватному виконавцю. Ухвала може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку.

При вирішенні скарги суд також керується розясненнями Пленуму Вищого господарського суду України, зокрема п. 9.13. його постанови від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

За змістом цих нормативних актів та з урахуванням встановлених обставин справи суд вбачає, відповідно до ч. 4 ст. 25, ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», абз. 2 п. 9 розділу V Інструкції, постанови про прийняття виконавчого провадження і обєднання їх у зведене виносить державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження і надсилає її сторонам виконавчого провадження. Відтак, доводи скаржника щодо визнання незаконною бездіяльності ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області, яка виразилась у невинесенні постанови про обєднання виконавчих проваджень № 53839812 та № 34258468 у зведене і зобовязання винести постанову про обєднання виконавчих проваджень № 53839812 та № 34258468 у зведене суд визнає неправомірними і скаргу в цій частині відхиляє.

Разом з тим, відкривши виконавче провадження № 53839812 і встановивши, що на примусовому виконанні ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві перебуває виконавче провадження № 34258468 щодо того ж боржника, державний виконавець зобовязаний був передати до цього органу ДВС відкрите ним виконавче провадження, а не виконавчий документ. Оскільки оскаржені дії державного виконавця в цій частині суперечать наведеним нормам законодавства, доводи скаржника в цій частині суд визнає обґрунтованими, правомірними і вимоги скарги в цій частині задовольняє.

Керуючись ст. 86, ст. 1212 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Закритого акціонерного товариства «Сонат» задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області щодо передачі виконавчого документа наказа Господарського суду Черкаської області № 925/49/17 від 14.04.2017 року до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві, замість передачі виконавчого провадження № 53839812.

Зобовязати ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області передати виконавче провадження № 53839812 до ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя В.М. Грачов