ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р. Справа № 909/265/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Макітра" (надалі ОСББ "Макітра") б/н та б/д (вх. ЛАГС № 01-05/2766/17 від 14.06.2017р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2017р.

у справі № 909/265/17

за позовом: ОСББ "Макітра", м. Коломия , Івано-Франківська область

до відповідача-1: Коломийської міської ради, м. Коломия , Івано-Франківська область

до відповідача-2: обслуговуючого кооперативу "Галичанський" (надалі ОК "Галичанський"), м. Коломия , Івано-Франківська область

до відповідача-3: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2В.)

про - визнання недійсними п. 2 рішення сесії Коломийської міської ради №1365-19/2017 від 16.03.2017р. про надання дозволу ОК "Галичанський" на переоформлення договору оренди землі площею 0,0198 га на вул. Г. Мазепи , 9 ;

- зобов'язання Коломийської міської ради розглянути в установленому порядку звернення ОСББ "Макітра" про передачу у постійне користування земельної ділянки прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку № 9 по вул. Г. Мазепи та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою.

за участю учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 27.06.2017р.)

від відповідача-1: ОСОБА_4 представник (довіреність № 434/0/01-14/17 від 03.04.2017р.)

від відповідача-2: ОСОБА_5 представник (адвокат, угода № 18 від 27.06.2017р.)

від відповідача-3: не зявився

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу від сторін не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2017р. у справі №909/265/17 (суддя Гриняк Б.П.) у задоволені позову відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції встановив, що Коломийська міська рада, надаючи дозвіл ОК "Галичанський" на переоформлення договору оренди землі площею 0,0198 га на вул. Г.Мазепи, 9 діяла виключно в межах наданих їй повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, а відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо визнання недійсним п.2 рішення сесії Коломийської міської ради №1365-19/2017 задоволенню не підлягає. Щодо позовної вимоги про зобов'язання Коломийської міської ради розглянути в установленому порядку звернення ОСББ "Макітра" про передачу у постійне користування земельної ділянки та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, то судом встановлено, що відповідне звернення ОСББ "Макітра" 20.04.2017р. розглядалося на сесії Коломийської міської ради, проте, не отримало необхідної кількістю голосів на підтримку. Проект рішення, який не отримав необхідної кількості голосів на підтримку, вважається відхиленим. Таке відхилення проекту рішення заноситься до протоколу пленарного засідання і трактується міською радою як відмова у зв'язку з недоцільністю. Окрім того, суд зазначив, що позовна вимога про зобовязання міську раду розглянути таке звернення не відповідає приписам ст. 16 ЦК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСББ «Макітра» подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, не враховано надані ним докази, а відтак, винесено необєктивне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що ОСОБА_2 добровільно відмовилась від права користування орендованою земельною ділянкою та розірвала договір оренди, права і обовязки сторін договору оренди припинились з 18.02.2016р., розробка проекту землеустрою згідно п.2 рішення міської ради № 267-5/2016 від 18.02.2016р. в шестимісячний строк не проведена, тому спірна земельна ділянка була вільна для розгляду звернення ОСББ «Макітра» від 21.09.2016р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Натомість міська рада п.2 рішенням № 1365-19/2017 від 16.03.2017р. надала дозвіл ОК «Галичанський» на переоформлення договору оренди землі площею 0,0198 га, тим самим порушила право ОСББ «Макітра» на отримання в постійне користування земельної ділянки прибудинкової території для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, передбаченого ст. 42 Земельного кодексу України.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 14.06.2017р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_6, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_7 та ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.06.2017р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її до розгляду на 04.07.2017р.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.2017р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 18.07.2017р.

Скаржник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю. На підтвердження своїх доводів долучив до матеріалів справи заяву з долученням доказів (зареєстровані в канцелярії суду за вх№ 01-04/4366/17 від 30.06.2017р. та 01-04/4732/17 від 14.07.2017р.).

Частиною 1 ст. 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Проте, під час надання додаткових доказів до суду апеляційної інстанції позивачем не наведено жодного обґрунтування причини неможливості їх подання суду першої інстанції.

Окрім того, як вбачається зі змісту долучених позивачем документів, вони не стосуються предмета даного позову, а стосуються правовідносин, які виникли ще до створення ОСББ «Макітра» як юридичної особи, що виключає можливість їх врахування під час перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції, оскільки такі докази не вплинуть на розгляд даної справи по суті. Відтак, долучаються до матеріалів справи в якості інформації.

Представник відповідача-1 відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив в усному порядку, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник ОК «Галичанський» в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/4418/17 від 03.07.2017р.), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач-3 відзиву на апеляційну скаргу не подав, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

14.05.2010р. ОСОБА_2 придбала у власність 7/1000 часток магазину по вул. Г.Мазепи, 9 в м. Коломия, а саме: павільйон загальною площею 23,0 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за № 1901, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 11.07.2010р. № 26671144 (а.с. 114-116).

Рішенням Коломийської міської ради від 12.08.2010р. №2924-52/2010 надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 198,0 кв.м. по вул. Г.Мазепи, 9 для комерційного використання-будівництва та реконструкції павільйону під торгово-комерційний комплекс за рахунок земель запасу (а.с. 128).

В акті встановлення і узгодження меж від 16.08.2010р. вказано про встановлення в натурі меж земельної ділянки та зазначено, що земельна ділянка межує із землями запасу міської ради та ОСОБА_9 (а.с. 135).

Наступним рішенням Коломийської міської ради від 21.10.2010р. №3050-52/2010 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання ФОП ОСОБА_2 в оренду терміном 50 років земельну ділянку загальною площею 198,0 кв.м. по вул. Г. Мазепи, 9 для комерційного використання-будівництва та реконструкції павільйону під торгово-комерційний комплекс за рахунок земель запасу (а.с. 127).

29.03.2011р. на підставі вказаного рішення між Коломийською міською радою та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди землі, згідно із умовами якого в оренду передано земельну ділянку площею 0,0198га для комерційного використання-будівництва та реконструкції павільйону під торгово-комерційний комплекс в м. Коломия по вул. Г. Мазепи,9. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у м. Коломиї 22.04.2011р. за №00014 (а.с. 37-38).

10.11.2014р. на підставі рішення установчих зборів засновників кооперативу створено ОК Галичанський (106-110).

В статутний фонд ОК Галичанський ОСОБА_2 передала 7/1000 частин нерухомого майна, яке знаходиться по вул. Г.Мазепи, 9 в м. Коломия, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19.12.2014р. та витягом з Державного реєстру речових прав (117-118).

Згідно з п.1 рішення Коломийської міської ради від 16.03.2017р. №1365-19/2017 припинено право користування та розірвано договір оренди земельної ділянки, зареєстрований за № 00014 від 22.04.2011р., наданої ФОП ОСОБА_2 для комерційного використання-будівництва та реконструкції павільйону під торгово-комерційний комплекс площею 198,0 кв.м. по вул. Г. Мазепи, 9 на підставі поданої заяви за взаємною згодою (а.с. 146).

Пунктом 2 даного рішення надано дозвіл ОК Галичанський на переоформлення договору оренди землі площею 0,198 га на вул. Г.І.Мазепи,9 в м. Коломия терміном оренди 50 років для комерційного використання-будівництва та реконструкції павільйону під торгово-комерційний комплекс.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ «Макітра» створена власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №9 по вул. Г. Мазепи в місті Коломия, державна реєстрація якого проведена 14.06.2016р. (а.с. 17 том І).

Згідно акту від 13.07.2016р. про списання багатоквартирного будинку по вул. Г.Мазепи, 9 з балансу КП "Житлоінфоцентр" (кількість квартир у будинку -12, кількість нежитлових приміщень в будинку-4) та акту приймання-передачі 03.10.2016р. проведено його передачу об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку по вул. Г. Мазепи, 9 в особі голови ОСОБА_10 (а.с. 28-30).

Позивач стверджує, що співвласники та мешканці багатоквартирного будинку №9 по вул. Г. Мазепи домагаються в місцевих органах влади надати у відповідності до ст. 42 Земельного кодексу України та Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» прибудинкову територію, що фактично перебуває в користуванні та числиться за цим будинком з 1959 року його побудови.

Так зокрема, 21.09.2016р. ОСББ "Макітра" звернулось до Коломийської міської ради із зверненням про надання у постійне користування земельної ділянки прибудинкової території багатоквартирного будинку №9 по вул. Г. Мазепи та надання дозволу на розробку проекту землеустрою, долучивши до даного звернення витяг з генерального плану м. Коломия в частині земельної ділянки по вул. Г. Мазепи, 9, що станом на час побудови будинку в 1958р. становила загальну площу - 2017,3 га (а.с. 31-34).

Також заявник зазначив, що земельна ділянка площею 0,0198 га, яка була передана ОСОБА_2 в оренду, знаходиться саме на прибудинковій території їхнього будинку, відтак вона має бути надана у постійне користування саме для обслуговування ОСББ «Макітра».

Згідно виготовленого для ОСББ "Макітра" кадастрового плану земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Ґ.Мазепи, 9 площа відведення становить 0,1211 га, проте управлінням Держгеокадастру в Коломийському районі його не погоджено з підстав, що накладається на земельну ділянку 25:001:0028 та управління архітектури і містобудування Коломийської міської ради - з підстав, що на даній земельній ділянці зареєстровано оренду, згідно ст. 42 п. 4 Земельного кодексу України (а.с. 32-34).

Враховуючи, що вищезазначене звернення про передачу в користування ОСББ "Макітра" земельної ділянки прибудинкової території Коломийською радою не розглядалось, відповідного рішення за наслідками його розгляду не прийнято, позивач звернувся до господарського суду з позовом про зобовязання Коломийську міську раду розглянути дане звернення.

Окрім того, просить суд визнати недійсним п.2 рішення Коломийської міської ради від 16.03.2017р. № 1365-19/2017, мотивуючи свої вимоги тим, що надаючи дозвіл ОК Галичанський на переоформлення договору оренди землі площею 0,198 га на вул. Г.І.Мазепи,9 в м. Коломия терміном оренди 50 років, Коломийською міською радою не враховано звернення ОСББ «Макітри» від 21.09.2016р. про надання у постійне користування земельну ділянку, в т.ч. і вказану, для обслуговування багатоквартирного будинку (з врахування заяви про зміну предмету позову а.с. 54-59).

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Земельні правовідносини, зокрема повязані із виникненням, припиненням права користування землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом.

Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Приписами ч.1, ч. 4 ст. 42 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Відповідно до п. 5 Порядку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002р. № 1521, передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо) у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об'єднання.

Згідно актів про списання багатоквартирного будинку з балансу від 01.10.2016р. та акту приймання передачі житлового будинку від 03.10.2016р. не вбачається, що при передачі з балансу КП «Житлоінфоцентр» на баланс ОСББ «Макітра» було передано план земельної ділянки (а.с. 28-30).

Судом встановлено, що для будівництва багатоквартирних будинків в період до 1991 року обовязковим було: отримання рішення про виділення землі, відведення земельної ділянки в натурі та виготовлення правовстановлювальних документів. Таким чином, межі прибудинкових територій мали бути визначені в натурі та посвідчуватись відповідними документами.

Згідно п. 1, 3, 6 Постанови Верховної Ради УРСР від 18.12.1990р. №563-ХІІ "Про земельну реформу" в Україні оголошено земельну реформу і Ради були зобов'язані здійснити облік земель, землекористувачів з оформленням їх права на землекористування згідно із земельним кодексом УРСР.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначені ст. 23 ЗК України 1990 року, а саме державний акт, який видається та реєструється відповідними радами.

Таким документом може бути і відповідний запис у земельно-кадастрових документах. Наведене підтверджується Правовою позицією (постанова Верховного Суду України від 30.05.2012р. № 6-31цс12), а саме.

Пунктом 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. № 15-92 Про приватизацію земельних ділянок, встановлено, що право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених ст. 1 цього Декрету - а саме: ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Отже, цією нормою визначено порядок посвідчення права приватної власності громадян на земельні ділянки та документи, що посвідчують право на земельну ділянку. Таким документом може бути відповідний запис у земельно-кадастрових документах.

З 01.01.2002р., відповідно до статті 125 ЗК України право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 02.05.2009р. у відповідності із Законом України від 05.03.2009р. №1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Підставою для звернення до Коломийської міської ради із заявою про передачу в постійне користування земельної ділянки прибудинкової території багатоквартирного будинку по вул. Г.І.Мазеп,9 та надання дозволу на розробку проекту землеустрою позивач вважає витяг з генерального плану м. Коломиї в частині земельної ділянки по вул. Г.І.Мазепи,9, що станом на час побудови будинку в 1958 р. становила загальну площу - 2017,3 га.

Проте, жодних вищезазначених документів, які б підтверджували право власності чи користування ОСББ "Макітра" спірною земельною ділянкою, суду не надано.

З долученого позивачем до матеріалів справи генерального плану, вбачається відмітка про те, що рішенням МВК земельна ділянка не затверджена. Реєстрація в земельних кадастрових книгах відсутня.

З долученого позивачем кадастрового плану не зрозуміло з чого визначалась конфігурація та площа земельної ділянки 0,1211 га.

Тобто, станом на момент розгляду даної справи, судом вставлено, що землевпорядна документація на прибудинкову територію вказаного будинку не оформлювалася, державні акти на постійне землекористування або договори оренди відносно неї не укладалися.

Статтею 116 Земельного кодексу встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 21.09.2016р. звернувся до Коломийської міської ради із зверненням про надання у постійне користування земельної ділянки прибудинкової території багатоквартирного будинку №9 по вул. Г. Мазепи та надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Згідно витягу з протоколу двадцятої сесії Коломийської міської ради сьомого демократичного скликання вбачається, що таке звернення було 20.04.2017р. включено в порядок денний сесії та розглядалося, проте рішення не прийнято (а.с. 151-153).

Відповідно до п. 4 ст. 2.6 Регламенту Коломийської міської ради сьомого демократичного скликання затвердженого рішенням Коломийської міської ради від 24.11.2015р. №6-2/2015 рішення міської ради вважається прийнятими, якщо на пленарному засіданні за нього проголосувала більшість від загального складу міської ради, крім випадків, передбачених чинним законодавством. При встановленні результатів голосування до загального складу ради включається міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради і враховується його голос. Проект рішення, який не отримав необхідної кількості голосів на підтримку, вважається відхиленим. Таке відхилення проекту рішення заноситься до протоколу пленарного засідання і трактується міською радою як відмова у зв'язку з недоцільністю (а.с. 155-156).

Позивачем заявлено до суду вимогу про зобовязання Коломийську міську раду розглянути дане звернення.

Частина 1 ст. 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що предмет позову в частині позовних вимог щодо зобов'язання Коломийської міської ради розглянути звернення ОСББ "Макітра" про передачу у постійне користування спірної земельної ділянки не відповідає приписам ст.16 ЦК України.

Щодо позовної вимоги про визнання недійсним п.2 рішення Коломийської міської ради від 16.03.2017р. № 1365-19/2017, яким надано дозвіл ОК Галичанський на переоформлення договору оренди землі площею 0,198 га на вул. Г.І.Мазепи,9 в м. Коломия з терміном оренди 50 років для комерційного використання-будівництва та реконструкції павільйону під торгово-комерційний комплекс, то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Положеннями ч. 1 ст. 155 ЦК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Позивач стверджує, що надаючи дозвіл ОК Галичанський на переоформлення договору оренди землі площею 0,198 га на вул. Г.І.Мазепи,9 в м. Коломия терміном оренди 50 років, Коломийською міською радою не враховано звернення ОСББ «Макітри» від 21.09.2016р. про надання у постійне користування земельну ділянку, в т.ч. і вказану, для обслуговування багатоквартирного будинку.

Статтею 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У пункті 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/35 Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів зазначається, що обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Наведені положення є реалізацією ч. 1 ст. 55 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та ч. 2 ст. 124 Конституції України, відповідно до якої юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

До господарського суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто в контексті норми ст. 1 ГПК України має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. При цьому, заінтересована особа вправі звертатись до суду за захистом не будь-якого, а виключно охоронюваного законом інтересу, законного інтересу (абз.3 п.3.5 мотивувальної частини Рішення КСУ №18-рп/2004 від 01.12.2004р. у справі про охоронюваний законом інтерес).

Таким чином, господарський суд зазначає, що перед тим як здійснювати аналіз правомірності та законності прийняття оскаржуваного рішення, в першу чергу слід зясувати чи порушуються прийняттям цього рішення права та інтереси позивача у справі. За відсутності порушень таких прав та інтересів, немає правових підстав для задоволення позову і доцільності у подальшому здійсненні аналізу правомірності та законності такого рішення. При цьому, в силу приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України порушення своїх прав чи охоронюваних законом інтересів прийнятим рішенням позивач повинен довести належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. а, б, в ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 24 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції, і не інакше.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України Про місцеве самоврядування" виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Зі змісту викладених норм вбачається, що Коломийська міська рада відповідно до Закону є органом місцевого самоврядування та наділена повноваженнями вирішувати на пленарних засіданнях питання регулювання земельних відносин, а саме: розпоряджатися землями територіальних громад та надавати земельні ділянки у користування із земель комунальної власності.

Фактичні обставини справи свідчать, що земельна ділянка по вул. Г.І.Мазепи,9 площею 0,198 га, які передана в оренду ОК Галичанський, належить на праві комунальної власності Коломийській міській раді.

Таким чином, Коломийська міська рада, діючи як власник вказаної земельної ділянки реалізувала надані їй чинним законодавством України повноваження в сфері земельних відносин, надавши вказану земельну ділянку в оренду.

Щодо надання земельної ділянки спершу ОСОБА_2, а згодом ОК Галичанський, то при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами з 01.01.2010р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК і ст. 120 ЗК України в редакції від 05.11.2009р. №1702-VI, відповідно до яких до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 14.05.2010р. ОСОБА_2 придбала у власність 7/1000 часток магазину, який знаходиться м. Коломия, вул. Г.Мазепи, 9, на орендованій попереднім власником (Закритим акціонерним торгівельним товариство "Берегиня") земельній ділянці площею 0,0198 га., у зв'язку з чим до неї перейшло право на земельну ділянку.

Таким чином, ОСОБА_2, а згодом ОК Галичанський будучи власниками будівлі по вул. Мазепи, 9 отримали право на передачу земельної ділянки для будівництва та реконструкції павільйону відповідно до ст. 120 ЗК України, ч. 1 ст. 377 ЦК України.

Статтею 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі припиняється у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Тобто законодавець прямо пов'язує момент набуття права власності на нерухомість новим власником із моментом припинення землекористувачем права користування земельною ділянкою під нерухомістю.

Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України , громадяни та юридичні особи набувають право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Земельні ділянки, що перебувають у користуванні громадян або юридичних осіб, передаються в користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування тільки після припинення користування ними в порядку, визначеному законом.

Статтею 141 ЗК України передбачено, що набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю чи споруду, розташовані на земельній ділянці, є підставою для припинення права користування земельною ділянкою, а не фактом припинення такого права.

Вищий господарський суд України у постанові від 15.04.2015р. у справі №28/5005/5627/2012 зазначає, що відповідно до ст. 377 ЦК та ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на будинок, споруду, що перебуває на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому самому обсязі, що був у попереднього землекористувача. Однак, при цьому договір оренди земельної ділянки попереднього власника нерухомого майна не припиняється автоматично, а новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на себе у встановленому чинним законодавством порядку.

Тобто, суд, висловлює таку позицію: у зв'язку з переходом права власності на будинок до нового власника цей факт є підставою для припинення права користування земельною ділянкою попереднім землекористувачем і до нового власника переходить право користування земельною ділянкою. Однак право користування земельною ділянкою попереднього користувача слід припинити та набути (переоформити) власником будинку у встановленому законом порядку.

Такий порядок передбачає необхідність прийняття уповноваженими органами рішень про припинення/наданні в оренду зазначеної земельної ділянки та здійснення державної реєстрації зазначених прав, що фактично і зроблено ОК Галичанський.

З огляду на встановлені господарським судом обставини, можна зробити висновок, що спірне рішення, яке оскаржується позивачем у цій справі не порушує права чи законні інтереси позивача, оскільки останнім не подано суду доказів, що спірна земельна ділянка площею 0,0198 га по вул. Г. Мазепи,9 в м. Коломия належить до прибудинкової території ОСББ «Макітра».

Аналізуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, суд констатує, що Коломийська міська рада, надаючи дозвіл ОК "Галичанський" на переоформлення договору оренди землі площею 0,0198 га на вул. Г.Мазепи, 9 діяла виключно в межах наданих їй повноважень та у відповідності до норм чинного законодавства, а отже позовні вимоги щодо визнання недійсним п.2 рішення сесії Коломийської міської ради №1365-19/2017 задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, оскільки в процесі розгляду справи позивачем не було доведено належними доказами законність свого інтересу, а відтак і факту його порушення прийнятим Коломийською міською радою рішенням № 1365-19/2017 від 16.03.2017р., то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд, при вирішенні даної справи, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, висновок суду щодо відсутності підстав для задоволення позову є обґрунтованими і таким, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшло свого підтвердження, в зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення відсутні.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2017р. у справі № 909/265/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу повернути до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Матущак О.І.

ОСОБА_1