РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2017Справа №910/15993/16

За позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради

До відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю «Преско-В»

До відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп»

До відповідача-3 товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест»

Про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, повернення земельної ділянки

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від прокуратури Константинова І.В. (посв.)

від позивача Телицька В.А. (за дов.)

від відповідача-1 Петровський В.В. (за дов.)

від відповідача-2 не прибув

від відповідача-3 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернувся з позовом заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Преско-В» (відповідача-1), товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Авалон Комерц Груп» (відповідача-2), товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Аурум Інвест» (відповідача-3) про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, вартістю 68720 грн., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Преско-В» та товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 8372;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.2015, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест», посвідчений 25.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А.;

- зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест» повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення будівель і споруд.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами

Під час процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000066 від 28.04.2015 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу встановлено, що на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 та ухвали від 10.11.2010 у цивільній справі № 2-391/08 за позовом ТОВ «Преско-В» до ОСОБА_7 про розірвання договорів оренди та визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, державним реєстратором КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» (далі - КП «КМБТІ») Коломієць О.Г. 07.07.2011 прийнято рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Преско-В» права власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1.

У подальшому, між ТОВ «Преско-В» та ТОВ «Авалон Комерц Груп» 29.12.2011 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі торгівельного призначення за вказаною адресою, який 29.12.2011 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 8372.

Потім ТОВ «Авалон Комерц Груп» 25.07.2015 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна відчужило вказаний об'єкт нерухомості ТОВ «Аурум Інвест», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою I.A.

Однак, відповідно до листа Гребінківського районного суду Полтавської області, справа № 2-391/08 розглядалась за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про визнання права власності на майно (рішення від 18.08.2008).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень судові рішення у цивільній справі № 2-391/08 за Гребінківським районним судом Полтавської області не обліковуються.

Отже, підстава для державної реєстрації права власності на спірний об'єкт нерухомості за ТОВ «Преско-В» відсутня.

Крім того, спірний об'єкт нерухомості, на який зареєстровано право власності за ТОВ «Преско-В» є самочинним (рішення про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 (код ділянки 62:025:062) у Деснянському районі м. Києва ТОВ «Преско-В» та іншим особам Київською міською радою не приймалися, документи, що посвідчують право користування земельними ділянками, не реєструвались; документи, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт у Деснянському районі м. Києві по АДРЕСА_1 не видавались та не реєструвались, в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти не приймались; проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалось та до містобудівного кадастру не вносилась).

Таким чином ТОВ «Преско-В» набуло право власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості незаконно та не мало права його віджувати. Крім того, ТОВ «Преско-В» самовільно зайняв земельну ділянку по АДРЕСА_1 у Деснянському районі м. Києва.

Суд своєю ухвалою від 01.09.2016 порушив провадження у справі № 910/15993/16.

Суд своєю ухвалою від 01.09.2016 наклав арешт на нежитлову будівлю торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп» подало клопотання про залишення позову без розгляду в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, вартістю 68720 грн., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Преско-В» та товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 8372. Так, в провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/18114/15 за позовом заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю «Преско-В», товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп», Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Департаменту державної реєстраційної служби Міністерства юстиції України про визнання права власності, визнання недійсним договору, витребування майна, відновлення становища, яке існувало до порушення шляхом скасування рішення про державну реєстрацію, однією з позовних вимог в якій є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення, площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Преско-В» та товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп». При цьому підстави позову в цій частині такі ж як і в справі № 910/15993/16.

Суд своєю ухвалою від 06.10.2016 залишив без розгляду позовну вимогу у справі № 910/15993/16 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, вартістю 68720 грн., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Преско-В» та товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 8372.

06.10.2016 суд зупинив провадження у справі № 910/15993/16 до вирішення Господарським судом міста Києва справи № 910/18114/15 та Окружним адміністративним судом міста Києва справи № 826/14017/15.

01.12.2016 Київський апеляційний господарський суд скасував постанову місцевого суду від 06.10.2016 (про залишення без розгляду позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011).

Вищий господарський суд України своєю постановою від 16.03.2017 залишив без змін постанову апеляції.

16.03.2017 Вищий господарський суд України скасував постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2016 та ухвалу господарського суду міста Києва від 06.10.2016 (про зупинення провадження у справі № 910/15993/16).

11.04.2017 Господарський суд міста Києва призначив розгляд справи на 18.05.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Преско-В» у поданому суду відзиві позовні вимоги відхилило у повному обсязі з огляду на таке:

- відповідач-1 відкрито користувався спірною земельною ділянкою (сплачував земельний податок, тощо);

- є власником нежитлової будівлі торгівельного призначення за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 у справі 2-391/08 та ухвали цього суду від 10.11.2010 у справі 2-391/08, якою роз'яснено порядок виконання такого рішення суду, що спростовує доводи прокурора про те, що будівництво цього об'єкту є самочинним;

- прокурор не довів що вказані судові рішення є підробленими;

- у провадженні Господарського суду міста Києва є справа № 910/18114/15, в якій розглядається спір про той же об'єкт нерухомого майна, між тими ж сторонами, з тих же підстав.

- прокурор не має права представляти інтереси держави в особі Київської міської ради.

18.05.2017 представник відповідача-1 подав клопотання про застосування строку позовної давності. Так, з відповіді КП «КМБТІ» від 02.09.2015 № 11279 на запит ТОВ «Преско-В» від 01.09.2015 № 33 вбачається, що 26.12.2011 надходив запит прокуратури Деснянського району міста Києва щодо спірних об'єктів. Прокуратурі було надано відповідь. Таким чином прокуратура Деснянського району міста Києва ще 12.01.2012 отримала інформацію про рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 та ухвалу від 10.11.2010 у справі № 2-391/08.

З приводу пропуску строків позовної давності прокурор зазначив таке.

Київська міська рада не була стороною у цивільній справі № 2-391/08 та не є суб'єктом реєстрації прав на нерухоме майно, тому доводи відповідача-1 про те, що позивач міг дізнатися про порушення свого права при проведенні 07.07.2011 державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості на підставі судового рішення у вказаній справі є помилковими.

Посилання відповідача-1 на апеляційну скаргу прокурора Деснянського району міста Києва від 08.11.2011 на рішення Гребінківського суду Полтавської області від 20.10.2008 у справі № 2-391/08, як на доказ обізнаності позивача про порушення його права власності, є безпідставним, оскільки, відповідно до ст. ст. 295, 298 Цивільного процесуального кодексу України, копії апеляційних скарг сторонам у справі надсилаються лише після постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду. Доказів прийняття даної апеляційної скарги судом апеляційної інстанції та надіслання її копії сторонам у справі, зокрема і Київській міській раді, відповідач-1 не надав.

Київській міській раді стало відомо про порушення її прав в ході розслідування кримінального провадження № 0000066 від 28.04.2015 за ч.4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу, тому строк позовної давності не пропущено.

Крім того, оскільки у даному випадку йде мова про триваюче правопорушення, власник може звернутися з позовом у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав.

До ухвалення рішення у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Преско-В» (відповідача-1) подало ряд клопотань:

- про зупинення провадження у справі до вирішення адміністративної справи № 826/14017/15 за позовом заступника прокурора Деснянського району міста Києва до комунального підприємства «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» про скасування ряду рішень про реєстрацію права власності за ТОВ «Преско-В» на нежитлові будівлі, в тому числі на житлову будівлю торгівельного призначення, загальною площею 94,40 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Суд відхилив клопотання як необґрунтоване;

- про призначення у справі комплексної судової технічної експертизи документа та почеркознавчої експертизи з метою встановлення справжності рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 у справі № 2-391/08 та ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.11.2010 у справі № 2-391/08.

- про витребування вільних зразків підписів судді ОСОБА_14, а також відтисків гербової печатки та зразки печатки канцелярії Гребінківського районного суду Полтавської області.

Суд клопотання відхилив.

- про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С.П. засвідченого гербовою печаткою копії рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 у справі № 2-391/08 та ухвали Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.11.2010 у справі № 2-391/08.

Суд клопотання відхилив.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників процесу, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 96,40 кв.м, по АДРЕСА_1, зареєстровано державним реєстратором комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» за ТОВ «Преско-В» на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 та ухвали від 10.11.2010 у цивільній справі № 2-391/08.

29.12.2011 ТОВ «Преско-В» та ТОВ «Авалон Комерц Груп» уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі торгівельного призначення за вказаною адресою, який 29.12.2011 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстровано в реєстрі за № 8372.

Згідно з п. 1 договору купівлі-продажу, нежитлова будівля площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, належить ТОВ «Преско-В» на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 та ухвали цього ж суду від 10.11.2010.

25.07.2015 ТОВ «Авалон Комерц Груп» та ТОВ «Аурум Інвест» уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарською I.A., згідно з яким передано вказаний вище об'єкт нерухомості у власність ТОВ «Аурум Інвест».

Як зазначено вище, реєстрація права власності на нежитлове приміщення здійснена ТОВ «Преско-В» на підставі рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 та ухвали від 10.11.2010 у цивільній справі № 2-391/08.

Однак, згідно з листом голови Гребінківського районного суду Полтавської області Федорак Л.М., справа № 2-391/08 розглядалась Гребінківським районним судом Полтавської області за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11 про визнання права власності на майно (рішення від 18.08.2008), а не за позовом ТОВ «Преско-В» до ОСОБА_7 про розірвання договорів оренди та визнання права власності на майно.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судові рішення в цивільній справі № 2-391/08, за позовом ТОВ «Преско-В» до ОСОБА_7 про розірвання договорів оренди та визнання права власності на об'єкти нерухомого майна, не обліковуються.

Суду не надано належним чином завірену копію рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 20.10.2008 у цивільній справі № 2-391/08, на яке посилається ТОВ «Преско-В» як на підставу реєстрації права власності на спірний об'єкт.

Київська місцева прокуратура № 3 внесла відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження № 0000066 від 28.04.2015 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу.

Оцінюючи можливість набуття ТОВ «Преско-В» права власності на майно за рішенням суду суд виходить з такого.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій.

Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами законом встановлена його непорушність (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Таким чином, позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Одним із способів захисту права власності є визнання його в судовому порядку.

Зокрема, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказаний спосіб захисту права власності пов'язаний з тим, що право власності має спиратись на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Саме суд в разі виникнення спору здійснює це доведення.

Отже, рішення суду про визнання права власності, яке прийнято за результатами розгляду позову, поданого в порядку ст. 392 ЦК України, є правозахисним актом, і спрямоване на захист наявного у позивача права власності.

У зв'язку з цим, момент виникнення права не залежить від набрання рішенням законної сили, оскільки підставою для прийняття останнього є наявність у позивача до звернення до суду тих матеріально-правових фактів, з якими закон пов'язує виникнення права власності.

Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності згідно зі ст. 392 ЦК України є оспорення існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Нормами статті 375 Цивільного кодексу України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Згідно з ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Тобто, єдиною підставою для громадян та юридичних осіб набуття права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Статтею 9 та п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент реєстрації права власності за ТОВ «Преско В») встановлено, що розпорядження землями на території м. Києва, до розмежування земель комунальної та державної власності, належить до повноважень Київської міської ради.

Згідно з листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № 6 від 03.08.2016 рішення про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 (код ділянки 62:025:062) в Деснянському районі м. Києва ТОВ «Преско-В» та іншим особам Київською міською радою не приймалися, документи, що посвідчують право користування земельними ділянками, не реєструвались.

Також, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києва, в листі № 10.08.2016 № 10126-62/1008/09, повідомив, що документи, які надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт у Деснянському районі м. Києві по АДРЕСА_1 не видавались та не реєструвались, в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти не приймались.

Відповідно до інформації, наданої Департаментом містобудування та архітектури КМДА, за вказаною адресою проектна документація на проведення будівельних робіт не погоджувалось та до містобудівного кадастру не вносилась.

Таким чином об'єкт нерухомості збудовано на земельній ділянці по АДРЕСА_1 в Деснянському районі м. Києва, що не була належним чином відведена TOB «Преско-В» для цієї мети, а також без дозвільних документів, які надають право виконувати будівельні роботи, без належно затвердженого проекту, а тому в силу ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності у ТОВ «Преско-В» або інших осіб не виникало.

За таких обставин у ТОВ «Преско-В» не виникло права власності на заявлене до вилучення нежитлове приміщення площею 96,40 кв.м, по АДРЕСА_1. Тому таке неіснуюче право щодо цих приміщень не могло бути реалізовано жодним чином, в тому числі і в частині розпорядження майном, зокрема, передачі третім особам.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

З огляду на викладене, підлягають визнанню недійсними договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 29.12.2011, укладений між ТОВ «Преско-В» та ТОВ «Авалон Комерц Груп», а також договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.2015, укладений між ТОВ «Авалон Комерц Груп» та ТОВ «Аурум Інвест».

Згідно зі ст. 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на землю.

Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 20 Господарського кодексу України, права та законні інтереси кожного суб'єкта господарювання захищаються, серед іншого, шляхом припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення та відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

З огляду на викладене, спірна земельна ділянка відповідно до вимог ст. 212 Земельного кодексу України підлягає поверненню власнику з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення будівель і споруд.

Таким чином вимоги про зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест» повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення будівель і споруд є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідачем-1 під час розгляду справи було заявлено про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Прокурор зазначає, що про вказані порушення прокуратурі району стало відомо після отримання листа Голови Гребінківського районного суду Полтавської області Федорак JI.M. № 411/15-вих від 05.03.2015 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000066 від 28.04.2015 за ч.4 ст. 358 КК України за фактом використання завідомо підробленого документу, тому строк позовної давності не пропущено.

Відповідно до п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» передбачено, що якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Оскільки позивач не був стороною у цивільній справі № 2-391/08 про визнання права власності на спірне майно за ТОВ «Преско-В», і вказана справа Гребінківським районним судом Полтавської області не розглядалась, а про виявлені порушення позивачу стало відомо в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000066 від за ч.4 ст. 358 КК України, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідачів порівну.

Вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 заходи забезпечення позову підлягають скасуванню в порядку ст. 68 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 68, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.12.2011, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, вартістю 68720 грн., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Преско-В» та товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 8372.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна від 25.07.2015, а саме: нежитлової будівлі торгівельного призначення площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест», посвідчений 25.07.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войнарскою І.А..

Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест» (вул. Космонавта Волкова, 2-А, м. Київ, 02166, код 32732570) повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 96,40 кв.м. по АДРЕСА_1, привівши її у придатний для використання стан шляхом знесення будівель і споруд.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Преско-В» (вул. Будищанська, 7, м. Київ, 02097, код 23726946) на користь Прокуратури міста Києва Прокуратури міста Києва (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150, код 02910019) 1608 грн. судового збору

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Авалон Комерц Груп» (вул. Боженка, 2, м. Київ, 02230, код 37985840) на користь прокуратури міста Києва (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150, код 02910019) 1608 грн. судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аурум Інвест» (вул. Космонавта Волкова, 2-А, м. Київ, 02166, код 32732570) на користь прокуратури міста Києва (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150, код 02910019) 1608 грн. судового збору

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2016.

Повний текст рішення складено 01.08.2017.

Суддя С. А. Ковтун