ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

27.07.2017 року Справа № 16/5005/15106/2011

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Коваль Л.А.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Ліквідатора Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011

за позовом Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району, м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року Дніпропетровська міська рада звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просила зобовязати Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району передати шляхом підписання ліквідаційною комісією в особі голови ОСОБА_2 авізо та актів приймання-передачі зі свого балансу на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості" Дніпропетровської міської ради обєкти нерухомого майна (із відповідною технічною та іншою документацією), розташовані у м. Дніпропетровську, згідно з зазначеним у позові переліком.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011 позовні вимоги задоволені: зобовязано Виробниче ремонтне житлово-експлуатаційне підприємство Амур-Нижньодніпровського району передати шляхом підписання ліквідаційною комісією в особі голови ОСОБА_2 авізо та актів приймання-передачі зі свого балансу на баланс Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості" Дніпропетровської міської ради обєкти нерухомого майна (із відповідною технічною та іншою документацією), розташовані у м. Дніпропетровську, згідно з зазначеним у позові переліком; стягнуто з Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району на користь Дніпропетровської міської ради витрати по сплаті державного мита у сумі 85,00 грн. та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

26.07.2017 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Ліквідатора Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011, в якій просить:

- поновити строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011;

- прийняти апеляційну скаргу до провадження;

- скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011 і прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Розглянувши апеляційну скаргу та подані до неї документи, апеляційний суд дійшов до висновку про повернення її без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

У даному випадку, рішення місцевого господарського суду від 06.12.2011 року оформлено відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України 12.12.2011 року, отже останній день подачі апеляційної скарги з урахуванням приписів статті 254 Цивільного кодексу України, - 22.12.2011 року.

Згідно з частиною 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

В обґрунтування заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження Ліквідатор Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1 посилається на те, що є особою, яка безпосередньо не брала участі у справі, про існування вказаного рішення не знала, копії рішення не отримувала.

Апелянт звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що ініціатором оскарження рішення є не звичайний керівник підприємства, а арбітражний керуючий, який має особливий статус.

Апелянт зазначає, що після вивчення всієї документації боржника, мав змогу достеменно з'ясувати та обґрунтувати, яким саме сином оскаржуване рішення місцевого господарського суду впливає на майнові активи банкрута та його кредиторів.

Також, апелянта посилається на принцип верховенства права забезпечення права на апеляційне оскарження.

Розглянувши заявлене клопотання Ліквідатора Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1 про відновлення строку на подання апеляційної скарги вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Я вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи та прийняття рішення у справі №16/5005/15106/2011 був присутній представник Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_2 - голова ліквідаційної комісії.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

З доданої до апеляційної скарги ухвали господарського суду Дніпропетровської області у справі №38/5005/6637/2012 вбачається, що ОСОБА_1 призначено ліквідатором, арбітражним керуючим Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району 05.08.2014 року.

За змістом Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" призначення нового ліквідатора (зміна ліквідатора) не тягне за собою поновлення процедури, в якій перебуває боржник, оскільки діяльність ліквідаторів забезпечує безперервність провадження у справі про банкрутство.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

У пункті 41 рішення від 03.04.2008 року "Пономарьов проти України" Суд вказав, що: "правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи є підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків".

Враховуючи, що під час прийняття оскаржуваного рішення у справі брав участь голова ліквідаційної комісії відповідача, ОСОБА_1 призначено ліквідатором, арбітражним керуючим Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району 05.08.2014 року, апеляційну скаргу подано після 6,5 років після прийняття рішення у справі та 3 років після призначення ОСОБА_1 ліквідатором відповідача, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для відновлення пропущеного процесуального строку подання апеляційної скарги, відповідно, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

При цьому апеляційний господарський суд враховує, що одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (апеляційну скаргу подано після 6,5 років після прийняття рішення у справі).

Керуючись статтею 86, пунктом 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання Ліквідатора Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1 про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011 та відмовити у поновленні строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу Ліквідатора Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2011 року у справі №16/5005/15106/2011 повернути без розгляду.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 25-ти аркушах.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.А. Коваль