ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" липня 2017 р.Справа № 916/1032/17

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС";

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО"

2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

про стягнення 6369,62грн.

Головуючий суддя Степанова Л.В.

Суддя Малярчук І.А.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідачів: 1. ТОВ "СОВАГРО": не зявився;

2. ФОП ОСОБА_2: ОСОБА_2 приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції;

Суть спору: про стягнення 6369,62грн.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 донарахованого розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) за договором купівлі-продажу товару у сумі 369,62грн. згідно договору купівлі-продажу №ТАТ-Л/11 від 27.05.2009р., угоди №16-27/14 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги) від 16.01.2014р. та договору поруки №09-12-2016 від 09.12.2016р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.05.2017р. порушено провадження у справі №916/1032/17.

22.05.2017р. за вх.суду№2-2766/17 позивач звернувся до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог в якій просить стягнути з відповідачів 6369,62грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) за договором купівлі-продажу товару у сумі 6369,62грн. згідно договору купівлі-продажу №ТАТ-Л/11 від 27.05.2009р., угоди №16-27/14 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги) від 16.01.2014р. та договору поруки №09-12-2016 від 09.12.2016р., 1500,00грн. витрат на послуги адвоката згідно договору №14-02/17 про надання адвокатських послуг від 14.02.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2017р. справу №916/1032/17 призначено до колегіального розгляду.

Згідно автоматичного розподілу справ Господарського суду Одеської області від 22.06.2017р. справу №916/1032/17 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., судді Малярчук І.А., судді Волков Р.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.06.2017р. справу №916/1032/17 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді Степанової Л.В., судді Малярчук І.А., судді Волкова Р.В.

Позивач на позовних вимогах в редакції заяви про збільшення позовних вимог від 22.05.2017р. за вх.суду№2-2766/17 наполягає.

Відповідач ФОП ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечує, однак письмових заперечень до суду не надав.

Відповідач ТОВ "СОВАГРО" в засідання суду не з'явився, письмових заперечень не надав, своїм правом на захист не скористався.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як зазначає позивач, 27.05.2009р. між ТОВ "ТАТ-АГРО" та ПП ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу №ТАТ-Л/11 (далі договір купівлі-продажу). У зв'язку із неналежним виконанням ПП ОСОБА_2 зазначеного договору в частині грошового зобов'язання щодо оплати вартості товару, ТОВ "Компанія "НОТАПС" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ПП ОСОБА_2 та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" суми заборгованості та штрафних санкцій за період з 08.062009р. по 31.07.2014р., рішенням Господарського суду Київської області від 07.10.2014р. по справі №911/3321/14 позов задоволено. Постановою ВДВС Троїцького РУЮ Луганської області від 12.11.2014р. було відкрито виконавче провадження №45834820 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Київської області від 26.11.2014р. по справі №911/3321/14 про стягнення заборгованості з ПП ОСОБА_2 та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" у сумі 2800,00грн. Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.03.2016р. було здійснено правонаступництво у виконавчому провадженні №45834820, а саме замінено боржника ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_4 на ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_2.

Позивач вказує, що у звязку із подальшим неналежним виконанням зобовязань, ТОВ "Компанія "НОТАПС" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ПП ОСОБА_2 та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" санкцій. Рішенням Господарського суду Київської області від 17.10.2016р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017р. по справі №911/2988/16 встановлено та підтверджено те. що сума основного боргу у розмірі 2800,00грн. була сплачена наступним чином: 608,61грн. на підставі платіжного доручення №271 від 27.05.2016р., 1546,26грн. на підставі платіжного доручення №292 від 14.06.2016р., 645,13грн. на підставі платіжного доручення №404 від 27.07.2016р.

Позивач зазначає, що відповідно до додатку до договору купівлі-продажу сторони визначили курс долара США на момент укладання договору та передбачили, що в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору використовується наступна формула: S=(A1/A2)*B, де В ціна на момент підписання, А2 курс НБУ долара США до гривні на день підписання договору, А1 курс НБУ долара США до гривні на день перерахування грошей. Так вартість грошового зобов'язання щодо формування ціни товару згідно договору відповідачем 2 виконано не в повному обсязі, неналежним чином та несвоєчасно. Станом на день укладання договору купівлі-продажу офіційний курс гривні до долара США, встановлений НБУ складав 7,62грн. із розрахунку за 1 долар США. Таким чином заборгованість у вигляді дооцінки вартості товару (курсова різниця) згідно договору купівлі-продажу становить 6369,62грн.

Крім того позивач вказує, що 17.12.2012р. між ТОВ "ТАТ-АГРО" та ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" було укладено угоду №17-27/12 про заміну кредитора за якою ТОВ "ТАТ-АГРО" відступило ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" право вимоги виконання ПП ОСОБА_2 зобовязань щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних витрат. ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" одержує право вимагати від ПП ОСОБА_2 сплати грошової суми у розмірі 2800,00грн., а також в нарахованому розмірі пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат.

16.01.2014р. між ТОВ "КАЗУС-ПРО" (правонаступник ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ") та ТОВ "Комапнія "НОТАПС" було укладено угоду №16-27/14 про заміну кредитора у зобовязанні за якою ТОВ "КАЗУС-ПРО" відступив ТОВ "Компанія "НОТАПС" право вимоги виконання ПП ОСОБА_2 зобовязань щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних витрат. ТОВ "Компанія "НОТАПС" одержує право вимагати від ПП ОСОБА_2 сплати грошової суми у розмірі 2800,00грн., а також в нарахованому розмірі пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат.

З метою забезпечення виконання зобовязань за угодою №16-27/14 , 09.12.2016р. між ТОВ "СОВАГРО" та ТОВ "Компанія "НОТАПС" було укладено договір поруки №09-12-2016 за яким ТОВ "СОВАГРО" поручається перед ТОВ "Компанія "НОТАПС" за виконання зобовязань ПП ОСОБА_2 щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ПП ОСОБА_2 грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу.

Як стверджує позивач ані відповідач 2, ані відповідач 1 не сплатили заборгованість, що виникла за угодою №16-27/14 від 16.01.2014р., укладеної на підставі договору купівлі-продажу №ТАТ-Л/11 від 27.05.2009р. позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути солідарно з відповідачів 6369,62грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) за договором купівлі-продажу товару у сумі 369,62грн. згідно договору купівлі-продажу №ТАТ-Л/11 від 27.05.2009р., угоди №16-27/14 про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги) від 16.01.2014р. та договору поруки №09-12-2016 від 09.12.2016р., 1500,00грн. витрат на послуги адвоката згідно договору №14-02/17 про надання адвокатських послуг від 14.02.2017р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст.ст. 173, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку, визнається майново-господарським зобов'язанням. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи видно, що 27.05.2009р. між ТОВ "ТАТ-АГРО" та ПП ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу №ТАТ-Л/11 предметом якого є купівля-продаж засобів захисту рослин, насіння (п.1.1. договору).

На підставі видаткової накладної №РН-00255 від 05.06.2009р. відповідачу 2 було поставлено товар, а саме фуфанон 570 к.е. 5л. на суму 2800,00грн.

У зв'язку із неналежним виконанням ПП ОСОБА_2 зазначеного договору в частині грошового зобов'язання щодо оплати вартості товару, ТОВ "Компанія "НОТАПС" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ПП ОСОБА_2 та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" суми заборгованості та штрафних санкцій за період з 08.062009р. по 31.07.2014р., рішенням Господарського суду Київської області від 07.10.2014р. по справі №911/3321/14 позов задоволено. Постановою ВДВС Троїцького РУЮ Луганської області від 12.11.2014р. було відкрито виконавче провадження №45834820 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Київської області від 26.11.2014р. по справі №911/3321/14 про стягнення заборгованості з ПП ОСОБА_2 та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" у сумі 2800,00грн. Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.03.2016р. було здійснено правонаступництво у виконавчому провадженні №45834820, а саме замінено боржника ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_4 на ОСОБА_3 підприємця ОСОБА_2.

В подальшому ТОВ "Компанія "НОТАПС" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з ПП ОСОБА_2 та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" санкцій. Рішенням Господарського суду Київської області від 17.10.2016р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017р. по справі №911/2988/16 встановлено та підтверджено те, що сума основного боргу у розмірі 2800,00грн. була сплачена наступним чином: 608,61грн. на підставі платіжного доручення №271 від 27.05.2016р., 1546,26грн. на підставі платіжного доручення №292 від 14.06.2016р., 645,13грн. на підставі платіжного доручення №404 від 27.07.2016р.

17.12.2012р. між ТОВ "ТАТ-АГРО" та ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" було укладено угоду №17-27/12 про заміну кредитора за якою ТОВ "ТАТ-АГРО" відступило ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" право вимоги виконання ПП ОСОБА_2 зобовязань щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних витрат. ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ" одержує право вимагати від ПП ОСОБА_2 сплати грошової суми у розмірі 2800,00грн., а також в нарахованому розмірі пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат.

16.01.2014р. між ТОВ "КАЗУС-ПРО" (правонаступник ТОВ "НЕЗАЛЕЖНА ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ") та ТОВ "Комапнія "НОТАПС" було укладено угоду №16-27/14 про заміну кредитора у зобовязанні за якою ТОВ "КАЗУС-ПРО" відступив ТОВ "Компанія "НОТАПС" право вимоги виконання ПП ОСОБА_2 зобовязань щодо сплати розміру заборгованості, пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних витрат. ТОВ "Компанія "НОТАПС" одержує право вимагати від ПП ОСОБА_2 сплати грошової суми у розмірі 2800,00грн., а також в нарахованому розмірі пені, 3% річних, штрафу, дооцінки вартості товару (курсової різниці) та інфляційних втрат.

З метою забезпечення виконання зобовязань за угодою №16-27/14 , 09.12.2016р. між ТОВ "СОВАГРО" та ТОВ "Компанія "НОТАПС" було укладено договір поруки №09-12-2016 за яким ТОВ "СОВАГРО" поручається перед ТОВ "Компанія "НОТАПС" за виконання зобовязань ПП ОСОБА_2 щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ПП ОСОБА_2 грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу.

В обґрунтування стягнення з відповідачів заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) за договором купівлі-продажу товару у сумі 6369,62грн. позивач посилається на те, що відповідно до додатку до договору купівлі-продажу сторони визначили курс долара США на момент укладання договору та передбачили, що в тому випадку, якщо курс долара США на день оплати вище, ніж курс долара США на день підписання договору використовується наступна формула: S=(A1/A2)*B, де В ціна на момент підписання, А2 курс НБУ долара США до гривні на день підписання договору, А1 курс НБУ долара США до гривні на день перерахування грошей. Так вартість грошового зобов'язання щодо формування ціни товару згідно договору відповідачем 2 виконано не в повному обсязі, неналежним чином та несвоєчасно. Станом на день укладання договору купівлі-продажу офіційний курс гривні до долара США, встановлений НБУ складав 7,62грн. із розрахунку за 1 долар США. Таким чином заборгованість у вигляді дооцінки вартості товару (курсова різниця) згідно договору купівлі-продажу становить 6369,62грн.

За приписами статті 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 189 Господарського кодексу України передбачено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України і урахуванням особливостей передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 2 ст. 10 Закону України "Про ціни і ціноутворення" передбачено, що ціни на товари, які призначені для реалізації на внутрішньому ринку України, установлюються виключно у валюті України, якщо інше не передбачено міжнародними угодами, ратифікованими Україною та постановами Кабінету Міністрів України.

Статті 524 Цивільного кодексу України та ст. 198 Господарського кодексу України визначають, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Згідно і ч. 2 сі. 524 Цивільною кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Частиною 2 ст. 533 Цивільного кодекс) України встановлено, що якщо у зобов'язанні визначено і грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 04 липня 2011 року по справі №3-62гс11).

Сторони погодили у пункті 5.4. договору купівлі-продажу, що ціна товару вказується в додатках. Ціна товару розрахована по міжбанківському курсу відповідної іноземної валюти згідно додатку №1 до української гривні на дату підписання цього договору. Ціна оплати визначається міжбанківським курсом на день здійснення оплати по даному договору.

При цьому, слід зазначити, що передбачене в пункті 5.4. договору купівлі-продажу право коригування ціни товару за своєю правовою природою є курсовою різницею між національною та іноземною валютою за період з дати підписання даного договору до дати надходження коштів.

Згідно з п. 4 Наказу Міністерства фінансів України від 10.08.2000 № 193 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 21 "Вплив змін валютних курсів", курсова різниця - це різниця між оцінками однакової кількості одиниць іноземної валюти при різних валютних курсах. При цьому, валютний курс - це встановлений Національним банком України курс грошової одиниці України до грошової одиниці іншої країни.

Право на стягнення курсової різниці зумовлене тим, що валютні розрахунки унеможливлюють урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних із знеціненням валюти боргу, бо офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Приписами ст. 524 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

При цьому, згідно вимог статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Даний припис узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-145-цс/14 від 24.09.2014 та рекомендаціями Пленуму Вищого господарського суду України, викладеної у п. 8 постанови № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Норми чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

В листі від 21.12.2007 р. N 9563 Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва "Щодо визначення поняття "умовна одиниця" зазначено, сторонам надано право визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті, що поряд із застосуванням індексації суми зобов'язання дає можливість учасникам цивільного обороту уникнути впливу інфляційних процесів на суму їхніх грошових зобов'язань.

Проте, з наданої до матеріалів справи копії договору поставки вбачається, що сторонами не було визначено грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

На підставі правової оцінки наявного у справі додатку №1 до договору встановлено, що грошові зобов'язання сторін в договорі обумовлені в гривневому еквіваленті. Матеріали справи не містять жодного іншого доказу, який би підтверджував узгодження ціни за поставлений товар в іноземній валюті.

Тобто, ціна у договорі та додатку №1 до договору контрагентами виражена в гривні без прив'язки до еквівалента в іноземній валюті.

Отже, господарська операція проведена між сторонами є поставкою, в якій ціна товару визначена як зазвичай у національній валюті України, а отже у разі прострочення оплати застосовуються загальні правила ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо обов'язку боржника на вимогу кредитора компенсувати інфляційні втрати.

Крім того, відсутні та позивачем не надані докази того, що купівля товару, визначеного умовами договору, здійснювалася за валютні розрахунки.

Розрахунок позивачем суми доплат зв'язку зі зміною курсу долара США був здійснений поза умовами договору, оскільки відсутні відомості із офіційного сайту Національного Банку України щодо коливання курсу долара США по відношенню до національної валюти України.

Згідно статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що у відповідача відсутня заборгованість за договором купівлі-продажу, оскільки 2800,00грн. були стягнуті з відповідача в судовому порядку згідно рішення Господарського суду Київської області від 17.10.2016р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2017р. по справі №911/2988/16 яким встановлено та підтверджено те, що сума основного боргу у розмірі 2800,00грн. була сплачена наступним чином: 608,61грн. на підставі платіжного доручення №271 від 27.05.2016р., 1546,26грн. на підставі платіжного доручення №292 від 14.06.2016р., 645,13грн. на підставі платіжного доручення №404 від 27.07.2016р., документи, які підтверджують вартість поставленого товару визначають ціну товару лише в гривнях, виходячи із принципів розумності і справедливості, рівності у захисті прав боржника і кредитора у зобов'язанні, відсутні законодавчі приписи щодо стягнення курсової різниці в розмірі 6369,62грн.

Судові витрати по сплаті судового збору та витрат на послуги адвоката покласти на позивача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Компанія "НОТАПС" відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 27 липня 2017р.

Головуючий суддя Л.В. Степанова

Суддя І.А. Малярчук

Суддя Р.В. Волков