РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2017Справа №910/8163/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ" до Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" про стягнення 49 000,00 грн., за участю представників позивача - Крашеніннікової М.І., довіреність №б/н від 29.02.2016 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 49 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 серпня 2016 року на а/д Київ - Харків - Довжанський відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volvo" д.н. НОМЕР_1 (застрахований у позивача транспортний засіб) та автомобіля Fiat Croma д.н. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Fiat Croma" д.н. НОМЕР_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Європейський страховий союз".

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.05.2017 року порушено провадження та призначено до розгляду на 14.06.2017 року.

17.07.2017 року відповідачем через канцелярію суду надано письмові пояснення по суті спору, в яких він не заперечував проти позову та просив розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання 24.07.2017 року не з'явився, відзив на позов не подав, водночас, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з постанови Прокуратури Харківської області від 15.11.2016 року про закриття кримінального провадження №00000916, 28.08.2016 року, гр. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Fiat Croma д.н. НОМЕР_3 рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський», в Чугуївському районі Харківської області, зі сторони м. Ізюм в напрямку м. Харкова, в районі 599 км. + 700 метрів вказаної автодороги, водій ОСОБА_2 не обрав таку швидкість руху і прийоми керування, щоб постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не впорався із керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався автобус "Volvo" д.н. НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3, в результаті чого відбулося зіткнення зазначених автомобілів та водій ОСОБА_2 загинув на місці пригоди.

Згідно вищезазначеної постанови Прокуратури Харківської області від 15.11.2016 року, порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_2 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП.

Постановою Прокуратури Харківської області від 15.11.2016 року кримінальне провадження №00000916 закрите у зв'язку зі смертю ОСОБА_2

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль Volvo д.н. НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору страхування № PKS 1501603 від 21.12.2015 року.

Згідно висновку про оцінку № 16-290 від 01 жовтня 2016 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автобуса "Volvo" д.н. НОМЕР_1 склала 222 810,43 грн.

Як вбачається з страхового акту від 23.11.2016 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 50 000,00 грн.

Зазначені кошти в розмірі 50 000,00 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 21164 від 24.11.2016 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем Fiat Croma д.н. НОМЕР_3 який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю Volvo д.н. НОМЕР_1, керував ОСОБА_2

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Fiat Croma д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_2 підтверджується постановою Прокуратури Харківської області від 15.11.2016 року кримінальне провадження №00000916.

Тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю Volvo д.н. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля Fiat Croma д.н. НОМЕР_3 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Європейський страховий союз", про що було укладено договір (поліс) № АЕ/6182707 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля Fiat Croma д.н. НОМЕР_3, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю Volvo д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку (реальних збитків) та ліміту відповідальності, за вирахуванням суми франшизи 1 000,00 грн. передбаченої договором (полісом) № АЕ/6182707, позов підлягає задоволенню у розмірі 49 000,00 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 49 000,00 грн. (50 000,00 грн. (розмір виплаченого страхового відшкодування) мінус 1 000,00 грн. (франшиза).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз" (01030, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, 6; код 33552636) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; код 24745673) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 28.07.2017р.

Суддя С.О. Чебикіна