ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2017 р. Справа № 918/347/17

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Першого заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М",

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Прислуцької сільської ради,

про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки

за участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_2І, довіреність № 01/10-329/17 від 25.05.2017 р.;

від відповідача - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився;

від прокуратури - ОСОБА_3, посвідчення № 031264 від 12.01.2015 р.

В судовому засіданні 24 липня 2017 року, відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

24 травня 2017 року заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Березнівської районної державної адміністрації (далі - Адміністрація, позивач) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" (далі - ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М", відповідач) про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог Прокурор посилався на те, що відповідно до умов договору оренди землі від 15 грудня 2014 року № 5 земельна ділянка площею 36,14 м2, була передана відповідачу в строкове платне користування. Оскільки всупереч умовам договору орендна плата відповідачем систематично не сплачувалась, позивач, посилаючись на статті 32, 34 Закону України "Про оренду землі" (далі - Закон), п. д ч. 1 ст. 141, 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), ст. 216, 651 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просив суд визнати розірвати договір оренди землі від 15 грудня 2014 року № 5 та повернути земельну ділянку.

Ухвалою суду від 25 травня 2017 року позовну заяву від 12.04.2017 р. № 36/1-826вих.-17 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 918/347/17, розгляд якої призначено на 22 червня 2017 року. Одночасно, вказаною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Прислуцьку сільську раду (далі - третя особа).

21 червня 2017 року від Прислуцької сільської ради на адресу суду надійшов лист від 6 червня 2017 року № 357/02-21, в якому остання не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить розглянути справу за відсутності представника Прислуцької сільської ради (а.с. 45).

Ухвалою суду від 22 червня 2017 року розгляд справи відкладено на 10 липня 2017 року.

Ухвалою суду від 10 липня 2017 року розгляд справи відкладено на 24 липня 2017 року.

24 липня 2017 року від Прокурора у справі через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява про долучення документів до справи, а саме: копії інформації ГУ ДФС у Рівненській області від 18.07.2017 р. та копій інтегрованих карток по Поліській сільській раді (а.с. 69-74).

У судовому засіданні 24 липня 2017 року прокурор позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача у даному судовому засіданні позовні вимоги також підтримав.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте явку свого повноважного представника у призначене судове засідання не забезпечив.

Відповідно до статті 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом цієї норми, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі № 918/347/17 від 25.05.2017 р., а також про відкладення розгляду справи від 22.06.2017 р. та від 10.07.2017 р. були надіслані відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, буд. 24. Однак, вищезазначені поштові відправлення були повернуті підприємством поштового звязку на адресу суду з посиланням на: "за зазначеною адресою не проживає".

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань.

Представник Прислуцької сільської ради у судове засідання 24 липня 2017 року також не з'явився, однак у листі від 6 червня 2017 року № 357/02-21 (а.с. 45) просив розглянути справу за відсутності представника Балашівської сільської ради.

За таких обставин, суд здійснює розгляд справи за наявними матеріалами без участі представників відповідача та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Прокурора та Адміністрації, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

За змістом частин 1, 2 статті 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Судом встановлено, що Прокурор звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Адміністрації до ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

За пунктом 1 частини 6 згаданої статті під час здійснення представництва інтересів держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 3-рп/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах.

В обґрунтування звернення до Господарського суду Рівненської області з позовом в інтересах держави в особі Адміністрації, Прокурор посилався на те, що з моменту виникнення заборгованості по орендній платі Адміністрацією лише 01.02.2017 р. скеровано ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" претензію щодо погашення заборгованості з орендної плати за землю. Однак, станом на звернення з позовом до суду заборгованість за спірним договором не погашена та будь-яких заходів щодо розірвання договору з підстав систематичної несплати в односторонньому порядку Адміністрацією не вжито, що підтверджує факт неналежного здійснення останньою своїх повноважень по захисту інтересів держави.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість звернення Прокурора до Господарського суду Рівненської області з даним позовом в особі Адміністрації.

З матеріалів справи вбачається, що 15 грудня 2014 року між Адміністрацією (далі - Орендодавець) та ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" (далі - Орендар) було укладено договір оренди землі (далі - Договір) (а.с. 21-24), відповідно до пункту 1 якого, орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться за межами с. Прислуч на території Прислуцької сільської ради.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 36,14 га, у тому числі: сіножаті - 32,46 га, пасовища - 3,68 га. На земельній ділянці відсутні об'єкти нерухомого майна (пункти 2, 3 Договору).

Відповідно до пункту 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 339 240 грн. 00 коп.

Згідно пункту 9 Договору орендна плата вноситься Орендарем в розмірі 3 відсотки від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, що складає 10 177,20 грн.

У відповідності до пункту 11 Договору орендна плата вноситься Орендарем щомісячно в розмірі 1/12 частини річної орендної плати не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем.

Пунктом 27 Договору визначено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням, дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості грунтів, дотримання режиму водоохоронних зон, своєчасного внесення орендної плати.

У відповідності до пункту 35 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір укладено на 5 (п'ять) років, але не більше ніж на строк до моменту отримання власниками земельних паїв (їх спадкоємцями) правовстановлюючих документів, однак в жодному випадку договір не може бути припинений раніше ніж 31 грудня року, в якому були отримані правовстановлюючі документи власниками. При цьому договір припиняється лише в частині щодо площу земельної ділянки (ділянок), на яку власниками були отримані правовстановлюючі документи, та до 31 грудня Орендар та Орендодавець зобов'язуються укласти додаткову угоду про внесення змін до цього договору оренди щодо зменшення площі та орендної плати, які зазначені в пунктах 2 та 9 Договору. Після закінчення строку договору Орендар має переважене право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж 1 (один) місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію (пункт 8 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання, крім того зареєстрований у Прислуцькій сільській раді, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 грудня 2014 р. за № 5.

Статтею 204 Цивільного кодексу України презюмується правомірність правочину.

На час розгляду справи доказів недійсності чи розірвання договору від 15 грудня 2014 року № 5, зокрема відповідних судових рішень з цього приводу, господарському суду не надано.

На виконання умов договору між Орендодавцем та Орендарем було складено та підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого Адміністрація передала а ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" прийняла земельну ділянку загальною площею 36,14 га, яка знаходиться за адресою: Рівненська область, Березнівський район, за межами с. Балашівка на території Балашівської сільської ради (а.с. 24).

Судом встановлено, що Адміністрація виконала покладені на неї зобов'язання, згідно договору оренди та передала в оренду земельну ділянку ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М", про належне виконання умов договору позивачем також свідчить те, що в матеріалах справи відсутні будь-які претензії з боку орендаря.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати, належним чином не виконав, що стверджується наданою інформацією Березнівським відділенням Головного управління ДФС у Рівненській області від 28.03.2017 р. № 137/17-01 про те, що по боржнику ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" наявна заборгованість по платежу 18010600 "орендна плата з юридичних осіб" перед бюджетом Прислуцької сільської ради в сумі 17 697 грн. 95 коп. з датою виникнення 30.01.2016 р. (а.с. 31).

Матеріалами справи стверджено, що за 2016-2017 роки, сума несплаченої та нарахованої орендної плати за спірним договором, становить 17 697 грн. 95 коп.

Як свідчать матеріали справи, зокрема надана інформація Березнівським відділенням Головного управління ДФС у Рівненській області, ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" здійснено останню самостійну сплату податкового боргу по орендній платі за землю згідно спірного договору - 16 серпня 2016 року на суму 2 200 грн. 00 коп.

Станом на момент подачі позову податковий борг в сумі 17 697 грн. 95 коп. за спірним договором відповідачем не було сплачено.

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Згідно з пунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Отже, як вбачається з розрахунку податкової інспекції, копії яких наявні у матеріалах справи, відповідач систематично не виконував зобов'язання щодо сплати земельного податку у 2016 та у 2017 роках.

Статтею 96 Земельного кодексу України визначено, що землекористувачі зобов'язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до частин 3, 4 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини 1 статті 32 названого Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно пункту "д" частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Доводи про наявність заборгованості з орендної плати мають підтверджуватися належними доказами, наприклад, довідкою, виданою державною податковою інспекцією про наявність (або відсутність) заборгованості за земельним податком та орендною платою (пункт 2.23 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17 травня 2011 року № 6).

Отже, враховуючи перелічені норми законодавства та беручи до уваги те, що відповідно до умов договору оренди землі від 15 грудня 2014 року № 5, земельна ділянка площею 36,14 га, була передана відповідачу в строкове платне користування, проте, орендна плата останнім в порушення умов договору не сплачена, суд дійшов висновку про допущення відповідачем істотних порушень умов договору, що відповідно до вимог частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання за рішенням суду за вимогою наймодавця.

За таких обставин, вимога прокурора та позивача про розірвання договору оренди землі від 15 грудня 2014 року № 5, укладеного між Адміністрацією та ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону України "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Враховуючи викладене та те, що позовна вимога про розірвання договору оренди судом задоволена, відтак, вимога про зобов'язання відповідача повернути Адміністрації земельну ділянку є правомірною та також підлягає задоволенню.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Прокурора в інтересах держави в особі Адміністрації до ОСОБА_4 "ОСОБА_1 М" про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 75, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди землі від 15.12.2014 року, укладений між Березнівською районною державною адміністрацією (34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Київська, буд. 6, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" (34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, буд. 24, ), зареєстрований у Прислуцькій сільській раді, про що у державному реєстрі земель 15.12.2014 р. вчинено запис за № 5.

Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" (34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, буд. 24, ) повернути Березнівській районній державній адміністрації (34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Київська, буд. 6, ) земельну ділянку загальною площею 36,14 га, нормативна грошова оцінка якої складає 339 240 грн. 00 коп., що знаходиться за межами с. Прислуч на території Прислуцької сільської ради Березнівського району Рівненської області у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому її було одержано в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 М" (34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, буд. 24, ) на користь прокуратури Рівненської області (р/р 5371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 3 200 (три тисячі двісті) грн. - витрат по оплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 28 липня 2017 року.

Суддя Політика Н.А.