ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2017 р.Справа № 922/1833/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 84103,81 грн.
за участю представників:

позивача - Гроссу Г.В., довіреність №38-2071/471 від 10.06.2012;

відповідача - не з'явився;

3-ої особи - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 84103,81 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з червня 2015 року по квітень 2017 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2014-2015 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2015-2016 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2016-2017 р.р. позивач здійснював постачання теплової енергії до нежитлових приміщень 1-го поверху № 37, загальною площею 122,3 кв. м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, яке відповідач займає на підставі договору оренди № 915 від 16.06.2014 та за період з червня 2015 року по квітень 2017 року у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 84103,81 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 червня 2017 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14 червня 2017 року о 10:30 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 червня 2017 року розгляд справи відкладено на 26 червня 2017 р. о 10:30 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Представник позивача 19 червня 2017 р. надав супровідним листом (вх. №19995) додаткові документи, зазначені у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

Також, представник позивача 19 червня 2017 року надав заяву (вх. №19996), в якій повідомляє суд, що при виготовленні позовної заяви було допущено ряд технічних помилок, а саме: у позовній заяві на 3 аркуші в першому абзаці зазначено: "Сума вартості безпідставно спожитої відповідачем за період з червня 2015 року по квітень 2017року теплової енергії складає 8400,00 грн." та у п.2 прохальної частини позовної заяви зазначено: "Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" вартість безпідставно спожитої теплової енергії у сумі 84103,81 грн.", замість: "Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" вартість безпідставно спожитої теплової енергії у сумі 84103,81 грн."

У зв'язку з чим просить суд в тексті позовної заяви № 421/юр від 29.05.2017 вважати вірним у першому абзаці на третьому аркуші "Сума вартості безпідставно спожитої Відповідачем теплової енергії складає 84103,81 грн." та у прохальній частині "Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" спожитої теплової енергії у сумі 84103,81 грн."

Суд, розглянувши надану заяву позивача прийняв її до розгляду та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 червня 2017 року розгляд справи відкладено на 18 липня 2017 р. о 11:30 год.

Третя особа 10 липня 2017 р. надала клопотання (вх. №22244) про долучення до матеріалів справи додаткових документів, зазначених у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача 18 липня 2017 р. надав супровідним листом (вх. №23195) додаткові документи, зазначені у додатку, які судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 18.07.2017 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд задовольнити позов, з підстав вказаних у позовній заяві.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно діючого законодавства.

Відповідач в призначене судове засідання не з`явився, а також свого повноважного представника не направив, відзив на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав.

Копія ухвали про порушення провадження у справі та копії ухвал про відкладення розгляду справи надіслані на адресу відповідача: АДРЕСА_1, яка зазначена позивачем у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, проте ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи на 26 червня 2017 року о 10:30 були повернуті підприємством зв'язку до господарського суду з посиланням на закінчення терміну зберігання, ухвалу господарського суду Харківської області від 26 червня 2017 року не повернуто підприємством зв'язку.

У п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надано роз'яснення, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова та основним видом його діяльності, зокрема є за КВЕД 35.30 Постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України, Закону України "Про теплопостачання", споживання теплової енергії допускається тільки на підставі договору, укладеного між Теплопостачальною організацією та Споживачем.

Відповідно до приписів ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг мають здійснюватися виключно на договірних засадах. При цьому, обов'язком споживача послуг є укладання договору на отримання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем або виробником на основі типового договору.

Як свідчать матеріали справи, відповідач користується нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 37, загальною площею 122,3 кв. м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору оренди №915 від 16.06.2014, укладеного між відповідачем та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Договору постачання теплової енергії до зазначеного приміщення між позивачем та відповідачем не укладалося.

Позивач на підставі Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2014-2015 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2015-2016 р.р., Розпорядження про початок та кінець опалювального сезону 2016-2017 р.р. здійснював постачання теплової енергії до нежитлових приміщень 1-го поверху №37, загальною площею 122,3 кв. м у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Система опалення приміщень відповідача є невід'ємною частиною системи опалення вказаного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Факт споживання відповідачем теплової енергії з червня 2015 року по квітень 2017 року підтверджується актами на включення та відключення опалення та актами обстеження системи теплоспоживання об'єкту відповідача № 171/398 від 28.11.2014, ОНОТ/2105 від 20.02.2015, № 171/554 від 02.12.2015, № 171/734 від 17.11.2016, які були складені в присутності споживача та підписані ним.

Факт постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_2 у період з червня 2015 року по квітень 2017 р. підтверджується актами про включення та відключення опалення: №171/1828 від 20.10.2014, №171/2427 від 14.04.2015, № 171/3326 від 07.10.2015, № 171/4708 від 01.04.2016, №171/5163 від 13.10.2016, №171/6471 від 03.04.2017 (а.с. 14-16), підписаними позивачем та балансоутримувачем будинку.

Оскільки відповідач безпідставно споживав теплову енергію на потреби опалення, позивач направив на його адресу лист вимогу № 132/юр від 10.03.2017 р. в якій вимагав оплатити вартість спожитої теплової енергії в сумі 77602,94 грн. поставлену у період з жовтня 2014 року по лютий 2017 р. та лист вимогу № 407/юр від 23.05.2017 р. в якій вимагав оплатити вартість спожитої теплової енергії в сумі 84103,81 грн. поставлену у період з жовтня 2014 року по квітень 2017 р.

Проте, направлені позивачем вимоги відповідач залишив без відповіді та без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з Законом України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов'язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб'єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи.

Статтею 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Факт постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, а також те, що на момент прийняття рішення по справі в матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивачів щодо стягнення з відповідача суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії у розмірі 84103,81 грн. нормативно та документально обґрунтованою, не спростованою відповідачем, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, б. 11, ) 84103,81 грн. вартості безпідставно спожитої теплової енергії та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.07.2017 р.

Суддя І.О. Чистякова