РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2017Справа №910/8656/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМЕНТС УКРАЇНА"

про стягнення 402 148,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Гросман О.М. - за довіреністю № 43/9 від 11.01.2017 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМЕНТС УКРАЇНА" про стягнення 402 148,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язання з оплати послуг по зберіганню товарів на митно-ліцензійному складі відкритого типу за період з 01.01.2015 року по 21.11.2016 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 402 148,00 грн. - заборгованості, 6 032,22 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2017 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 11.07.2017 року.

В судове засідання 11.07.2017 року представник відповідача не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 01.06.2017 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11.07.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 11.07.2017 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішеннями Господарського суду міста Києва від 29.09.2014 року у справі №910/16065/14, від 01.04.2015 у справі №910/3425/15-г та від 02.09.2015 року у справі №910/19379/15 встановлено, що 03.10.2013 року між Державним підприємством "Український державний центр транспортного сервісу "Ліски" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарментс Україна" (далі по тексту - відповідач, ТОВ "Гарментс Україна", замовник) укладено Договір про надання послуг по декларуванню та зберіганню вантажів на митному складі відкритого типу № 470-МС (далі по тексту - Договір), за умовами якого (пункт 1.1 Договору) замовник доручає, а виконавець зобов'язується: за обумовлену плату та в обумовлений строк надати послуги зі зберігання на митному складі відкритого типу товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів замовника, що переміщуються через митний кордон України, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника, послуги; виконувати дії, пов'язані із декларуванням і митним оформленням вантажів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку передбаченому Договором і чинним законодавством України; розвантажувати на склад, зберігати під митним контролем вантаж замовника, навантажувати вантаж на транспорт одержувача; зберігати вантаж на складі до його повної видачі замовнику (пункт 1.1 Договору).

Обсяги та терміни поставки, а також характер вантажу, що надходить на склад виконавця, погоджуються сторонами попередньо (пункт 1.2 Договору).

Ціни на послуги, що надаються власником згідно з пунктом 1.1 Договору, є договірними та зазначаються в протоколі погодження цін за послуги, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 5.1 Договору).

Замовник компенсує витрати виконавця, пов'язані, по-перше, з виконанням на вимогу митниці робіт із завантаження, розвантаження вантажу та, по-друге, з декларуванням вантажу згідно з виставленими рахунками (пункт 5.2 Договору).

Замовник щомісячно здійснює оплату послуг зі зберігання вантажу на умовах передоплати в розмірі 100% протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку (пункт 5.3 Договору).

Якщо акт приймання-передачі наданих послуг надісланий замовнику, але ним не підписаний, не оскаржений та не повернутий виконавцю протягом 12 робочих днів з моменту його одержання, вважається таким, що прийнятий замовником та підлягає оплаті в повному обсязі (пункт 5.5 Договору).

Моментом одержання акта приймання-передачі наданих послуг вважається дата зазначена у графі "вручено" у повідомленні про вручення поштового відправлення (пункт 5.6 Договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2014 (пункт 11.1 Договору).

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року №200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», у зв'язку з чим Державне підприємство «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» реорганізовано у Філію «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до протоколу засідання ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 року №1 на базі ДП «УДЦТС «Ліски» створено Філію «ЦТС «Ліски» ПАТ «Укрзалізниця» (Витяг від 03.11.2015 № 05-1-12 з протоколу ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 №1 (про створення філій).

Таким чином правонаступником Державного підприємства "Український державний центр транспортного сервісу "Ліски" є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Філії «Центр транспортного сервісу «Ліски» (далі по тексту - позивач, виконавець).

Як вбачається з митних декларацій від 13.11.2013р. №100260000/2013/372529 та від 13.11.2013р. №100260000/2013/372530, товар замовника був розміщений на митному складі позивача.

За період з 01.01.2015 по 21.11.2016 позивачем надано відповідачу послуг на загальну суму 402 148,00 грн., що підтверджується рахунками та актами про виконання робіт, а саме:

- акт про виконання робіт від 02.11.2015 №ОУ-0007683 та рахунок-фактура від 02.11.2015 №СР-062832 на суму 177431,04 грн. з ПДВ;

акт про виконання робіт від 30.11.2015 №ОУ-0008637 та рахунок-фактура від 30.11.2015 №СР-063809 на суму 16343,04 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 31.12.2015 №ОУ-0009516 та рахунок-фактура від 29.12.2015 №СР-064702 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

акт про виконання робіт від 29.01.2016 №ОУ-0000447 та рахунок-фактура від 29.01.2016 №СР-065092 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

акт про виконання робіт від 29.02.2016 №ОУ-0001320 та рахунок-фактура від 29.02.2016 №СР-066033 на суму 16926,72 грн. з ПДВ;

акт про виконання робіт від 31.03.2016 №ОУ-0002228 та рахунок-фактура від 31.03.2016 №СР-066975 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

акт про виконання робіт від 29.04.2016 №ОУ-0002984 та рахунок-фактура від 29.04.2016 №СР-067830 на суму 17510,40 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 31.05.2016 №ОУ-0003618 та рахунок-фактура від 31.05.2016 №СР-068524 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

акт про виконання робіт від 30.06.2016 №ОУ-004336 та рахунок-фактура від 30.06.2016 №СР-69376 на суму 17510,40 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 29.07.2016 №5104 та рахунок-фактура від 29.07.2016 №7387 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 31.08.2016 №5953 та рахунок-фактура від 31.08.2016 №8262 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 30.09.2016 №6782 та рахунок-фактура від 30.09.2016 №9099 на суму 17510,40 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 31.10.2016 №7748 та рахунок-фактура від 31.10.2016 №10103 на суму 18094,08 грн. з ПДВ;

- акт про виконання робіт від 21.11.2016 №8333 та рахунок-фактура від 21.10.2016 №10700 на суму 12257,28 грн. з ПДВ

Оригінали рахунків та акти виконаних робіт відправлялися поштою на адресу відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними описами вкладення в цінний лист та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Однак станом на 17.05.2017 рахунки не сплачені, а акти залишаються не підписаними та не повернутими.

Суд зазначає, що якщо акти виконаних робіт надіслані замовнику, але ним не підписані, не оскаржені та не повернуті, а тому вважаються таким, що прийняті замовником та підлягають оплаті в повному обсязі.

Враховуючи викладене, відповідач фактично отримав послуги на підставі актів виконаних робіт, проте свої зобов'язання в частині оплати не виконав, доказів суду щодо виконання не надав.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості отриманих від позивача послуг, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з їх оплати в розмірі 402 148,00 грн. (за період з 01.01.2015 по 21.11.2016).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч.1 статті 509 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу послуги за відповідну плату, а відповідач в не сплатив на користь позивача вартість отриманих послуг, та має перед позивачем заборгованість з їх повної оплати в розмірі 402 148,00 грн. (за період з 01.01.2015 по 21.11.2016).

Згідно частини першої статті 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 402 148,00 грн., нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРМЕНТС УКРАЇНА" (03110, м. Київ, ВУЛИЦЯ ПИРОГОВСЬКОГО, будинок 19, корпус 6; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ) в особі Філії "Центр транспортного сервісу "Ліски" (02092, м. Київ, вул. Довбуша, буд. 22; ) 402 148 (чотириста дві тисячі сто сорок вісім) грн. 00 коп. - заборгованості, 6 032 (шість тисяч тридцять дві) грн. 22 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 21.07.2017 року.