РІШЕННЯ

25.07.2017Справа №910/8038/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8038/17

за позовом приватного підприємства «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ», м. Київ,

до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, в особі філії «Центр забезпечення виробництва», м. Київ,

про визнання недійсною додаткової угоди від 30.12.2016 №2 до договору поставки від 22.06.2016 №ЦЗВ-14-02516-01,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Пегзи К.К. (довіреність від 11.05.2017 №б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «ОККО-БІЗНЕС КОНТРАКТ» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Товариство) в особі філії «Центр забезпечення виробництва» (далі - Філія) про визнання недійсною додаткової угоди від 30.12.2016 №2 (далі - Угода) до договору поставки від 22.06.2016 №ЦЗВ-14-02516-01 (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 14.06.2017.

08.06.2017 відповідач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів витребуваних ухвалою про порушення провадження у справі.

13.06.2017 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Позивач 14.06.2017 подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів витребуваних ухвалою про порушення провадження у справі.

У судовому засіданні 14.06.2017 оголошено перерву до 04.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 розгляд справи було відкладено на 25.07.2017 у зв'язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.07.2017 надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова №18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про здійснення державних закупівель» замовник безоплатно подає для оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому цим Законом, інформацію про закупівлю, зокрема, оголошення про проведення процедури закупівлі - не пізніш як за 20 робочих днів до дня розкриття пропозицій конкурсних торгів або кваліфікаційних пропозицій, якщо цим Законом для окремих процедур закупівлі не встановлено інший строк.

У відповідності до порядку, встановленого Законом України «Про здійснення державних закупівель», оголошення про проведення процедури закупівлі було розміщене 01.02.2016 на веб-порталі Уповноваженого органу за №023996 у ВДЗ №20.

За результатами проведення процедури закупівлі Філією було акцептовано пропозицію Підприємства та 22.06.2016 укладено Договір, за умовами якого постачальник зобов'язується поставити, а замовник прийняти та оплатити паливо рідинне та газ; оливи мастильні (дизельне паливо) (далі - товар) найменування, марка та кількість якого вказується в специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у Договорі (пункт 1.1 Договору).

Згідно з пунктом 12.2 Договору термін дії Договору встановлюється з моменту його підписання обома сторонами до 31.12.2016, а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, надісланими на адресу постачальника та в частині оплати - до повного виконання.

Пунктом 12.7 Договору передбачено, що всі доповнення і зміни до Договору дійсні лише в тому випадку, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані обома сторонами.

Позовні вимоги мотивовано тим, що укладаючи Угоду сторони керувалися положеннями Закону України «Про здійснення державних закупівель», хоча під час укладення Угоди повинні були керуватися Законом України «Про публічні закупівлі», а тому Угода має бути визнана недійсною як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Так, 25.12.2015 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про публічні закупівлі», який встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.04.2016 - для центральних органів виконавчої влади та замовників, що здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання; з 01.08.2016 - для всіх замовників.

Згідно з пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про публічні закупівлі» визнано таким, що втратив чинність з 01.08.2016, але не раніше дня набрання чинності цим Законом, Закон України «Про здійснення державних закупівель» (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., №24, ст. 883 із наступними змінами).

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що процедури закупівель товарів, робіт та послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону.

Таким чином, на замовника у відповідності до вказаного пункту Закону України «Про публічні закупівлі» покладається обов'язок у правовідносинах, які виникли за результатами процедури закупівель, що були розпочаті до введення в дію зазначеного Закону, дотримуватись порядку, встановленого Законом України «Про здійснення державних закупівель».

За приписами частини першої статті 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини шостої статті 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Згідно із статтею 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З урахуванням вказаних положень законодавства Філією і Підприємством 30.12.2016 правомірно було укладено Угоду до Договору, якою термін дії Договору було встановлено на строк до 31.03.2017.

Частиною першою статті 10 Закону України «Про здійснення державних закупівель» передбачено, що замовник безоплатно подає для оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому цим Законом, інформацію про закупівлю, зокрема, звіт про виконання договору - протягом трьох робочих днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання.

Так, 04.04.2017 Філією було опубліковано інформацію про виконання Договору у вигляді звіту, що є юридичним оформленням правовідносин, що виникли за результатом проведення процедури, після якої у сторін вже не виникає нових прав та обов'язків за Договором.

Таким чином, 04.04.2017 було завершено процедуру закупівлі, розпочату 22.06.2016 шляхом підписання Договору, а відтак при укладенні Угоди сторони у відповідності до положень Закону України «Про публічні закупівлі» керувалися Законом України «Про здійснення державних закупівель», який діяв станом на початок проведення процедури закупівлі.

Отже, підстав для визнання Угоди недійсною у суду немає.

Саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи позовні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (частина друга статті 32 ГПК України).

Пунктом 2.3 Постанови №18 передбачено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Позивач не подав суду належних та допустимих доказів (у розумінні статі 32 ГПК України) наявності обставин та підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з частиною п'ятою статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 31.07.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук