ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2017 р.Справа № 916/2273/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: Жекова В. І.,

суддів: Богатиря К. В., Аленіна О. Ю.,

(Склад колегії суду визначено, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2017 р.)

при секретарі судового засідання - Чеголя Є. О.,

за участю:

від ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" - Сивак А. Л.,

від ПП "УПТК" - Пак О. І., Охотська Л. В.,

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

на ухвалу господарського суду Одеської області від 23.06.2017 р. (про призначення по справі судово інженерно-екологічної експертизи)

у справі № 916/2273/16

за позовом ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

до ПП "УПТК"

про стягнення 29 247,48 грн.

та за зустрічним позовом ПП "УПТК"

до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"

про скасування оперативно - господарської санкції

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 07.07.2017 р. апеляційну скаргу ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді Жекова В. І., суддів: Богатиря К. В., Аленіна О. Ю. на 19.07.2017 р.

Учасники судового процесу, відповідно до ст. 98 ГПК України, належним чином повідомлялись про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановляння ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні, яке відбулось 19.07.2017 р., оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

19.08.2016 р. ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до ПП "УПТК" про стягнення (а.с. 3-5, т.1), згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 06.10.2016 р. (а.с. 137-139, т.1), заборгованості за скид ненормативно - очищених стічних вод у розмірі 29 247,78 грн., а також витрати по оплаті судового збору.

23.09.2016 р. ПП "УПТК" звернулося до господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" про визнання неправомірним та скасування нарахування плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн. (а.с. 47-58, т.1).

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.11.2016 р. (суддя Щавинська Ю. М.) у задоволенні позовних вимог ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" до ПП "УПТК" про стягнення плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 29 247,48 грн. відмовлено; зустрічний позов ПП "УПТК" задоволено; визнано неправомірною та скасовано застосовану ТОВ "ІНФОКС" в особі філії "ІНФОКСВОДОКАНАЛ" до ПП „УПТК" оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахованої плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації м. Одеси у сумі 52 354,36 грн. (29 247,78 грн. з урахуванням зменшення розміру позовних вимог); стягнено з ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на користь ПП "УПТК" витрати по сплаті судового збору за подання зустрічного позову у розмірі 1 378,00 грн. (а.с. 32-42, т.3)

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 р. рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2016 р. залишено без змін (а.с. 92-101, т.3).

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2017 р. рішення господарського суду Одеської області від 03.11.2016 р. та постанова Одеського апеляційного господарського суду від 13.12.2016 р. скасовані та справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області (а.с. 146-153, т.3).

Ухвалою суду від 03.05.2017 р. справу № 916/2273/16 прийнято до свого провадження суддею Власовою С.Г. (а.с. 157-158, т.3).

13.06.2017 р. від ПП "УПТК" до господарського суду Одеської області надійшла заява про призначення судової експертизи (а.с. 217-221, т.3) і направлення матеріалів справи до Державної екологічної інспекції України для дачі фахівцями в галузі дослідження стічних вод роз'яснень по відповідним питанням, що виникли в процесі судового розгляду, в якій, з урахуванням заяви про уточнення формулювання питань судової експертизи (а.с. 26-27, т.4), наданої 23.06.2017 р., остаточно просить суд поставити перед експертами наступні питання:

- Чи може вплинути на достовірність результатів аналізу робочої проби стічних вод, якщо відбір проби стічних вод проведений в одну посудину і не виконані вимоги пункту 7.7. КНД 211.1.0.009-94, яким визначено, що: „Відібрання робочої проби для визначення показників: завислі речовини, нафтопродукти, біологічне споживання кисню (БСК), хімічне споживання кисню (ХСК) слід проводити в окремий посуд одноразовим наповнюванням без переливу" ?

- Чи може вплинути на достовірність результатів аналізу робочої проби стічних вод - відібрання робочої проби для визначення показників: нафтопродуктів і жирів; вуглеводів; детергентів; пестицидів - в один пластиковий посуд, а не в окремий скляний посуд, як того вимагає п. 4.1. ДСТУ ІSO 5667-10-2005 ?

- Чи може вплинути на достовірність результатів аналізу робочої проби стічних вод - не проведення негайно після відбирання робочих проб стічних вод заходів щодо їх консервування шляхом охолодження проб від 0 до 4 градусів Цельсія і додавання консервантів, відповідно до приписів розділу 3 „Зберігання проб" ДСТУ ІSO 5667-3-2001 „Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами", за умови, що температура повітря 09.09.2014 р. була 25,8 градусів тепла ?

- Чи може вплинути на достовірність результатів аналізу робочої проби стічних вод - недодержання температурного режиму при транспортуванні та зберігання робочих проб стічних вод, відповідно до приписів розділу 5 „Транспортування проб" ДСТУ ІSO 5667-3-2001 „Якість води. Відбирання проб. Частина 3. Настанови щодо зберігання та поводження з пробами", за умови, що температура повітря 09.09.2014 р. була 25,8 градусів тепла ?

- Чи може вплинути на достовірність результатів аналізу робочої проби стічних вод - проведення лабораторного аналізу проб стічних вод на протязі 9 днів, 09.09 - 17.09.2014 р., які після відбирання не були консервовані шляхом охолодження і додавання консервантів і під час транспортування проб не було додержано температурного режиму ?

- Чи відповідає Акт „Аналіз стічної води" від 09.09.2014 р. вимогам пункту 9.1. КНД 211.1.0.009-94 щодо інформації, яка вказується у супровідному документі (акт, паспорт) на відібрану пробу і вимогам пункту 7 ДСТУ ІSO 5667-10:2005 щодо форми і змісту Звіту відбирання проб побутових і промислових стічних вод ?

- При розгляді наданих матеріалів справи виявити інші порушення порядку відбирання проб стічних вод, методів відбирання проб, порядку зберігання та поводження з пробами, порядку проведення лабораторного аналізу, які мають суттєвий вплив на достовірність результатів лабораторного аналізу проб стічних вод і надати відповідні роз'яснення.

В обґрунтування своїх заяв ПП "УПТК" послався на те, що при відборі проб стічних вод були порушенні Національні стандарти України ДСТУ ISO 5667-10:2005, ДСТУ ISO 5667-2:2003, ДСТУ ISO 5667-3:2005, ДСТУ ISO 5667-3-2001, а також керівний нормативний документ КНД 211.1.0.009-94.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2017 р. (суддя Власова С. Г.) призначено у справі № 916/2273/16 судову інженерно-екологічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (а.с. 31-34, т.4); на вирішення експерта поставлені наступні питання: чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик, стосовно показників: завислі речовини, нафтопродукти, жири, біологічне споживання кисню (БСК), хімічне споживання кисню (ХСК), ТОВ „Інфокс" в особі філії „Інфоксводоканал" здійснено відбір проб стічних вод ПП „УПТК" 09.09.2014 р., проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено ?, у випадку встановлення порушень ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" Національних стандартів України в проведені аналізу стічних вод ПП „УПТК", встановити чи існує причинно - наслідковий зв'язок між порушенням відповідачем методик та наявності вмісту і концентрації у досліджувальній пробі забруднюючих речовин, зокрема за показниками: завислі речовини, нафтопродукти, жири, біологічне споживання кисню (БСК), хімічне споживання кисню (ХСК) ?; попереджено експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України, за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову від дачі висновку, а також за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків; витрати по сплаті вартості проведення експертизи покласти на ПП „УПТК", згідно з виставленими експертною установою рахунками.

Свою позицію суд мотивував тим, що для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні даного спору необхідні спеціальні знання.

Не погоджуючись з ухвалою про призначення судової експертизи, ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, оскільки дотримання вимог нормативів та методик, надання їх правової оцінки є саме повноваженням суду, а не судового експерта.

В обґрунтування своєї позиції скаржник також зазначив, що безпосередньо аналізи стічних вод ПП „УПТК" проводились незалежною лабораторією - Одеською гідрогеолого-меліоративною експедицією, а не ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал", тому не зрозуміло, яким чином судовий експерт буде надавати оцінку в дотриманості вимог нормативів та методик, а саме, що експертом буде досліджуватись для надання висновку з даного питання, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які документи від лабораторії, що передбачали б фіксацію певних фактичних її дій при проведенні аналізу відбору проб стічних вод та встановлення їх результатів.

Також, апелянт зазначив, що відсутні і самі об'єкти дослідження, тобто проби стічної води, які були відібрані 09.09.2014 р.

18.07.2017 р. від ПП "УПТК" до суду надійшла заява про надання додаткових доказів, які підтверджують обов'язок ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" виконувати приписи КНД 211.1.0.009-94, та відзив на апеляційну скаргу, в якому ПП "УПТК" просило відмовити у її задоволенні.

Представник ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представники ПП "УПТК" просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята у цілковитій відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Водночас, згідно з ч.1 ст. 41 ГПК України, судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Як роз'яснено у п. п. 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених ч.2 ст. 86 ГПК України, зазначаються, зокрема: обставини справи, які мають значення для проведення судової експертизи; підстави та мотиви призначення судової експертизи, у тому числі додаткової, повторної, комісійної, комплексної експертизи; організація або особа, якій доручається проведення судової експертизи; перелік питань, що потребують роз'яснення; мотиви, за якими відхилено пропозиції учасників судового процесу стосовно проведення судової експертизи; об'єкти експертного дослідження (предмети, матеріали, документи тощо), які надаються судовому експерту, а якщо йдеться про об'єкти, які не може бути доставлено до суду чи судовому експерту (наприклад, нерухоме майно), - їх місцезнаходження; обов'язок експертної організації (експерта) надіслати копії експертного висновку сторонам, згідно з ч.1 ст. 42 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 86 ГПК України, ухвала господарського суду має містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Призначаючи у справі судову експертизу, місцевий господарський не навів обґрунтування необхідності її призначення, вказавши лише, що для роз'яснення питань, що виникли при вирішенні даного спору необхідні спеціальні знання.

При цьому, судом не вказано для встановлення яких саме фактичних обставин, які б входили до предмету доказування у справі, є потреба у спеціальних знаннях; не обґрунтовано неможливості самостійно встановити фактичні обставини справи за результатами оцінки наявних у справі доказів.

Крім того, слід зазначити, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду.

Питання щодо дотримання вимог нормативів та методик, надання їх правової оцінки є правовим, відноситься до повноважень суду, а не судового експерта, та не потребує для вирішення спеціальних знань.

Поставлення такого питання на вирішення експерта є перекладанням функцій судового органу на експертну установу, що, в свою чергу, є неприпустимим.

У будь-якому випадку, висновок експерта з правового питання, вирішення якого віднесено до компетенції саме суду (якщо експертиза з такого питання буде проведена), не може бути покладено в основу судового рішення.

Враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу суду про призначення експертизи не можна визнати обґрунтованою та такою, що винесена із дотриманням норм процесуального законодавства.

Колегія суддів апеляційної інстанції наголошує на тому, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, відтак безпідставне призначення судової експертизи перешкоджає подальшому розгляду справи.

Враховуючи викладене, а також те, що завданням суду, який здійснює правосуддя на засадах верховенства права, є забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"), колегія суддів, діючи з метою забезпечення дієвого судового захисту усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про необхідність скасування ухвали про призначення судової експертизи.

При цьому, колегією суддів враховується позиція Вищого господарського суду України, викладена у постанові від 03.05.2017 р. зі справи №910/11780/16, про те, що оскільки ст. 41 ГПК України, якою врегульовано питання призначення і проведення судової експертизи, не містить положень, які б встановлювали заборону на оскарження ухвал про призначення судової експертизи, то, відповідно, відсутність у ГПК України прямих вказівок на можливість оскарження ухвал, які суттєво впливають на права та обов'язки учасників судового процесу, не може бути підставою для відмови у прийнятті апеляційної скарги, оформленої, згідно з вимогами господарського процесуального законодавства, за відсутності прямої заборони в Законі на їх оскарження. Ця відмова розглядається як порушення конституційного права на судовий захист, яке, згідно зі ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене.

Враховуючи наведене вище, ухвала господарського суду Одеської області від 23.06.2017 р. про призначення експертизи у справі № 916/2273/16 підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням ст.ст. 41 та 86 ГПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з п.10 ч.2 ст. 105 ГПК України, у постанові в разі скасування чи зміни рішення повинно бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат.

Відповідно до п.4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч.7 ст. 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у ч.4 ст. 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 49 ГПК України.

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо розподілу судового збору, сплаченого ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" за подання апеляційної скарги, з урахуванням вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 85,99,101-106 ГПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу ТОВ "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" на ухвалу господарського суду Одеської області від 23.06.2017 р. про призначення судової експертизи задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Одеської області від 23.06.2017 р. про призначення судової експертизи у справі № 916/2273/16 скасувати.

3. Справу №916/2273/16 передати на розгляд до господарського суду Одеської області.

Постанова, відповідно до вимог ст. 105 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 20.07.2017 р.

Головуючий суддя Жеков В. І.

Суддя Богатир К. В.

Суддя Аленін О. Ю.