Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

« 18» липня 2017 року Справа № 927/585/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Орбіта», вул. Воровського, 35, м. Суми, Сумська область, 40020

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 77730 грн68 коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Лифарь В.В. представник, довіреність №74 від 12.04.2017

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта» подано позов до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 54300,00 грн боргу за непоставлений товар, що становить суму попередньої оплати здійсненої позивачем платіжним дорученням №7980 від 19.04.2016, 15793,12 грн пені, 1567,00 грн - 3% річних, 6070,56 грн суми інфляційного збільшення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1-16 від 19.04.2016р.

Судове засідання 18.07.2017 проводиться без фіксації технічними засобами відповідно до поданого представником позивача клопотання від 18.07.2017 про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Позивачем подані клопотання № б/н від 04.07.2017 та №б/н від 18.07.2017 про долучення до матеріалів справи додаткових документів, які задоволені судом.

Представником позивача в судовому засіданні подано клопотання від 18.07.2017, в якому просить прийняти відмову позивача від заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних - 1567,00 грн, інфляційних збитків - 6070,56 грн та подвійної ставки НБУ в розмірі - 15793,12 грн пені. Всі інші вимоги позивач просить залишити без змін та стягнути 54300,00 грн попередньої оплати та судовий збір у сумі 1600,00грн. Від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Орбіта» (позивача) клопотання про часткову відмову від позову підписано Лифарь В.В. Повноваження представника позивача Лифарь В.В. підтверджуються наявною в матеріалах справи довіреністю №74 від 12.04.2017, якою надано йому право вчиняти від імені товариства всі процесуальні дії, зокрема, право повної або часткової відмови від позовних вимог, розписуватись від імені товариства та здійснювати всі інші законні дії, пов'язані з цією довіреністю. Вказане клопотання позивача суд залучив до матеріалів справи.

За приписами ст.22 Господарського процесуального кодексу України до прийняття рішення у справі позивач вправі відмовитись від позову повністю або частково.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у разі прийняття судом відмови позивача від позову провадження у справі підлягає припиненню. Судом роз'яснено позивачу, що відповідно до ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у випадку припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1567,00 грн, інфляційних збитків в сумі 6070,56 грн та пені в розмірі - 15793,12 грн, оскільки це є правом сторони згідно з ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, і не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Оскільки, позивач відмовився від позову в частині стягнення з відповідача 1567,00 грн 3% річних, 6070,56 грн інфляційних збитків та 15793,12 грн пені і відмова прийнята судом, провадження у справі в цих частинах підлягає припиненню згідно з п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з інформацією отриманою судом на офіційному сайті Міністерства юстиції України, та відповідно до поданого позивачем Витягу станом на 17.07.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, місце проживання: АДРЕСА_1, не перебуває в процесі припинення.

Ухвала про порушення провадження у справі від 20.06.2017 направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві та яка відповідає адресі його державної реєстрації, АДРЕСА_1, повернулася до суду з відміткою відділу поштового зв'язку: «за закінченням терміну зберігання». 30.06.2017 ухвала про порушення провадження у справі від 20.06.2017 повторно направлена на адресу відповідача.

Ухвала про відкладення розгляду справи від 04.07.2017, направлена судом на адресу відповідача, повернулася до суду 06.07.2017 з відміткою відділу поштового зв'язку: «за місцем обслуговування». Відповідно до інформації з офіційного сайту ДП «Укрпошта», «Відстеження пересилання поштових відправлень» (запит за штрихкодовим ідентифікатором №480) від 07.07.2017 судом з'ясовано, що ухвала про відкладення розгляду справи від 04.07.2017 з вини пошти була направлена на іншу адресу: у смт.Сосницю, замість м.Сновськ, та перенаправлена поштою за вірною адресою 07.07.2017. Ухвала про відкладення розгляду справи від 04.07.2017 після повторно направлення відповідачу, повернулася до суду 14.07.2017 з відміткою відділу поштового зв'язку: «за закінченням терміну зберігання», що також підтверджується інформації з офіційного сайту ДП «Укрпошта», «Відстеження пересилання поштових відправлень» (запит за штрихкодовим ідентифікатором №428).

Відповідно до ч. 1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

У п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що ухвали про порушення провадження у справі, про відкладення розгляду справи були направлені відповідачу по справі за вказаною позивачем у позові адресою, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд приходить висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідач своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористався, повноважного представника для дачі пояснень по справі не направив, про причини невиконання вимог суду відповідач не повідомив.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

З огляду на те, що згідно з ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка представника відповідача в судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи по суті за наявними у ній доказами. Окрім того, явка відповідача в судове засідання не визнавалася судом обов'язковою.

Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд

встановив:

Враховуючи, що позивач частково відмовився від позовних вимог і судом була прийнята відмова позивача від позову щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1567,00 грн, інфляційних збитків в сумі 6070,56 грн та пені в розмірі - 15793,12 грн, а тому суд розглядає дану справу з урахуванням клопотання представника позивача від 18.07.2017.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

19.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта» (покупець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (постачальник, відповідач) укладено договір поставки №1-16 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити покупцю літню площадку дерев'яну з металевою покрівлею розміром 5,5 м2 х 10,0 м2 у відповідності до замовлення, а покупець - прийняти та оплатити продукцію у відповідності з погодженою ціною на продукцію, що поставляється (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1, п.2.2 договору продукція оплачується покупцем у відповідності з погодженою ціною на продукцію, що поставляється. Сума цього договору складає 108600,00грн, в тому числі ПДВ 20% 18100,00 грн.

Згідно з п.п. 2.3, 2.3.1, 2.3.2 оплата за цим договором здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в наступному порядку: попередня оплата в розмірі 50% від загальної суми договору становить 54300,00грн, в тому числі ПДВ 20% - 9050,00 грн та здійснюється протягом 7 банківських днів після укладення договору на підставі рахунку постачальника. Остаточний розрахунок в сумі 54300,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 9050,00 грн здійснюється покупцем після приймання продукції та підписання обома сторонами цього договору видаткової накладної.

Відповідач виставив позивачу рахунок №04 від 19.04.2016 на суму 54300,00 грн на попередню оплату за поставку літнього майданчика, згідно договору поставки №1-16 від 19.04.2016.

У відповідності до п.2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач здійснив передплату вартості продукції на суму 54300,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 7980 від 19.04.2016 з відміткою банку, з призначенням платежу «Передоплата за поставку літнього майданчика, згідно договору поставки №1-16 від 19.04.2016 згідно рах. №04 від 19.04.2016 в т.ч. ПДВ 20% 9050,00 грн», та випискою банку від 19.04.2016, вказане не спростовується матеріалами справи, факт отримання зазначених грошових коштів не спростовано жодним доказом відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.3.2 договору постачальник зобов'язується поставити покупцю продукцію не пізніше 20 (двадцяти) днів з дати підписання договору.

З огляду на умови договору відповідач зобов'язався поставити позивачу продукцію у строк 10.05.2016 року.

Пунктом 3.3. договору сторони передбачили, що перехід права власності на продукцію відбувається в момент передачі продукції за відповідною видатковою накладною на складі покупця. Поставка продукції відбувається на умовах DDR- склад покупця згідно ІНКОТЕРМС-2010.

Датою поставки продукції вважається дата підписання сторонами (або їх представниками) видаткової накладної (п. 3.4 договору).

Згідно з п. 4.1 договору постачальник зобов'язується: поставить продукцію у відповідності і в строки та на умовах даного договору. Повідомити покупця про готовність продукції до відвантаження не пізніше, ніж за 2 дні до відвантаження. Надати покупцеві видаткову накладну по факту поставки продукції та оформити відповідно до п.п. 201.1. - 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, зареєструвати податкову накладну/розрахунок коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і надати її/його покупцю протягом строку, встановленого чинним законодавством України.

Відповідно до п. 4.2 договору покупець зобов'язується: прийняти та оплатити продукцію у відповідності до умов даного договору. Постачальник за погодженням з покупцем має право на дострокову поставку продукції.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в обумовлений договором строк не здійснив поставку продукції позивачу.

Частиною 2 ст.693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

18.05.2016 позивачем направлено відповідачу вимогу до сплати №113 від 13.05.2016, в якій вимагає повернення передплачених грошових коштів протягом 7 днів з моменту отримання даної вимоги. Вимога отримана відповідачем 26.05.2016, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 13-15).

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України, та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як зазначається в частині першій статі 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідачем відповідно до положень ст.33 Господарського процесуального кодексу України та діючого законодавства України на день розгляду справи не подано суду доказів щодо поставки продукції позивачу на виконання умов договору №1-16 від 19.04.2016 або повернення позивачу грошових коштів в сумі 54300,00 грн попередньої оплати.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 54300,00 грн суми попередньої оплати є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Зважаючи, що спір виник у зв'язку з неправомірними діями, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 627, 629, 693, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 75, п.4 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В :

1. Прийняти відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 15793грн.12коп. пені, 1567грн.00коп. 3% річних, 6070грн.56коп. інфляційних нарахувань.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача 15793грн.12коп. пені, 1567грн.00коп. 3% річних, 6070грн.56коп. інфляційних нарахувань.

3. Позовні вимоги задовольнити частково.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта» (вул. Воровського, 35, м. Суми, ідентифікаційний код 23633937) 54300грн00коп. попередньої оплати, 1600грн 00коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21 липня 2017 року.

Суддя Н.Ю.Книш