КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" липня 2017 р. Справа№ 910/1270/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тищенко О.В.

Тарасенко К.В.

секретар судового засідання Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Тимошенко П.О. (представник за довіреністю)

від відповідача: Богуш М.К. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Національного агентства з акредитації України

на рішення господарського суду міста Києва

від 23.05.2017

у справі №910/1270/17 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Національного агентства з акредитації України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт"

про стягнення 36811,81 грн

ВСТАНОВИВ:

Національне агентство з акредитації України звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" про стягнення 36811,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору від 03.07.2014 №80093-09-Ао-14 в частині оплати за виконані позивачем роботи з акредитації (підготовка до оцінки), у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 36811,81 грн.

У відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву, наданих в суді першої інстанції, відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що надані позивачем до суду документи на підтвердження своїх вимог стосуються іншого договору, укладеного між сторонами, а саме договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014.

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.05.2017 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами виконання ним спірного договору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Національне агентство з акредитації України звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/1270/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі скаржником викладено обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, аналогічні тим, які викладено в позовній заяві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2017 (у складі: головуючого судді: Іоннікова І.А., суддів Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.) прийнято апеляційну скаргу Національного агентства з акредитації України до провадження, призначено розгляд справи на 12.07.2017.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду у справі №910/1270/17 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/1270/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2017 (у складі: головуючого судді: Іоннікова І.А., суддів Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) прийнято апеляційну скаргу Національного агентства з акредитації України до провадження, призначено розгляд справи на 25.07.2017.

В судовому засіданні 25.07.2017 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін; відповідач вважає, що судом прийнято рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, при цьому відповідач посилається на відсутність обґрунтувань позовних вимог та відсутність відповідних доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники сторін надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

03.07.2014 між Національним агентством з акредитації України, як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євросерт", як замовником, укладено договір на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 (далі за текстом - договір), за яким замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи з підготовки до оцінки замовника на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011 "Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту" органу з оцінки відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1 договору, виконавець гарантує виконання робіт протягом 30 календарних днів.

Згідно п. 2.2 договору, виконавець приступає до роботи безпосередньо після отримання 100% попередньої оплати вартості робіт за цим договором, вказаної у п.4.1 Договору.

За виконання робіт за даним договором замовник сплачує виконавцю 40811,81 грн (п. 4.1 договору).

Пунктом 4.2 договору встановлено, що після підписання договору, виконавцем протягом 5 робочих днів надається/направляється (на електронну адресу, вказану п.6.4 договору, та/або листом, та/або факсом) замовником рахунок-фактура, на підставі якої здійснюється оплата робіт за цим Договором.

Згідно п.4.3 договору замовник після одержання рахунку-фактури здійснює передоплату в розмірі 100% вартості, вказаної у п.4.1, протягом 5 банківських днів із моменту одержання рахунку-фактури.

Листом вих. №40 від 08.07.2014 відповідач звернувся до позивача з проханням провести роботи, що стосуються, у тому числі договору №80093-09-Ам-14 та гарантував провести оплату до кінця третього кварталу 2014 року.

В матеріалах справи міститься рахунок №524 від 03.07.2014, який було виставлено позивачем на адресу відповідача, та який оплачено відповідачем частково в сумі 4000 грн.

Зміст робіт за договором було визначено кошторисом у вигляді додатку №1 до договору, відповідно до якого позивач зобов'язувався виконати наступні роботи:

- складання програми робіт та інформування про це заявника;

- призначення групи аудиторів;

- проведення аналізу наданої заявником інформації та документації;

- підготовка рішення;

- виконання робіт із залученням позаштатних працівників за договорами ЦПХ.

Згідно з п. 3.4.2 договору відповідач зобов'язався прийняти виконані роботи та оплатити їх незалежно від рішення за актом оцінки.

Позивач стверджує, що ним в повному обсязі виконані роботи, визначені пунктом 1.1 договору, що підтверджується рішенням за результатами акта аналізу документів органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011, затвердженим 01 серпня 2014 року. За твердженням позивача він звертався до відповідача щодо підписання актів здачі-приймання робіт, надсилав рахунки та вимагав сплатити заборгованість, однак вся кореспонденція поверталась до позивача, з формулюванням «за закінченням встановленого строку зберігання». Також позивач зазначає, що законодавством з питань акредитації передбачено залучення додаткового (позаштатного) персоналу з акредитації для виконання окремих робіт (персонал який має статус експерта, аудитора, з акредитації). Вартість робіт залученого персоналу з акредитації входить в загальний кошторис робіт за основним договором. Тому, на виконання умов основного договору, позивачем було укладено договір субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014. Умови договору субпідряду виконано у повному обсязі, про що свідчить акт здавання-приймання робіт, з якого вбачається, що загальна вартість робіт складає 2255,26 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Умови договору №80093-09-Ао-14 від 03.07.2014 свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

На підтвердження належного виконання договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 від 03.07.2014 позивачем додано копії наступних документів:

- затверджений склад групи аудиторів з акредитації для оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011;

- затверджений план оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011;

- протокол попередньої наради по проведенню оцінки на місці органу з сертифікації на відповідність вимогам акредитації від 12.08.2014;

- протокол підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з сертифікації на відповідність вимогам акредитації від 13.08.2014.

Водночас, як вірно встановлено місцевим господарським судом, зазначені документи стосуються іншого договору, укладеного між сторонами, а саме: договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи), за яким позивач зобов'язувався виконати роботи з проведення оцінки на місці органу з відповідності відповідача вимогам ISO/IEC 17021:2011 "Вимоги до органів, що здійснюють аудит і сертифікацію систем менеджменту".

Відповідно до кошторису (додаток №1 до договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014) позивач зобов'язувався виконати наступні роботи: проведення оцінки заявника на місці; аналіз зібраних матеріалів й складання акта оцінки; аналізування всієї отриманої інформації для прийняття рішення та інформування про це заявника; підготовка рішення; при позитивному рішенні оформлення та видання атестату про акредитацію разом із сферою акредитації; реєстрування атестата акредитації в Реєстрі ООВ; виконання робіт із залученням позаштатних працівників за договорами ЦПХ.

Колегія суддів звертає увагу на те, що затверджений склад групи аудиторів з акредитації для оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011 датований 18.06.2014, тоді як договір на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 було укладено 03.07.2014, тобто вже після затвердження вказаного документа. Зазначена обставина безумовно свідчить, що зазначений документ не міг бути складений на виконання вказаного договору, а відтак не є належним доказом його виконання.

Твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що затверджений склад групи аудиторів стосується саме цього договору, оскільки договір на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 укладено на підставі заявки відповідача та склад групи аудиторів затверджено також на підставі цієї ж заявки, є безпідставними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Наявні в матеріалах справи протоколи попередньої та підсумкової наради по проведенню оцінки на місці органу з сертифікації на відповідність вимогам акредитації від 12.08.2014 та 13.08.2014 не є належними доказами виконання договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14, оскільки з назви документів вбачається, що вони фіксують проведення позивачем саме оцінки на місці (що передбачено договором на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014), а не підготовку до оцінки згідно договору, який є підставою даного позову.

План оцінки органу з сертифікації на відповідність вимогам ISO/IEC 17021:2011 також стосується договору на виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014, адже містить посилання на проведення вищезазначених попередньої та підсумкової нарад по проведенню оцінки на місці, а не підготовки до оцінки.

Окрім того, кошторисом передбачено складання програми підготовки до оцінки, а не плану оцінки.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що план оцінки, протоколи попередньої та підсумкової нарад датовані 04.08.2014, 12.08.2014 та 13.08.2014, відповідно. Разом з тим, до позову позивачем додано акт аналізу документів, де зазначено дати проведення 21.07.2014 - 01.08.2014, а також рішення за результатами розгляду акту аналізу документів від 01.08.2014.

Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, акт аналізу та рішення не можуть передувати плану робіт та протоколам нарад, що в свою чергу підтверджує відсутність відношення вказаних документів до спірного договору.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що саме вищевказаними наданими суду першої інстанції документами позивач підтверджував виконання робіт також за договором виконання робіт з акредитації (оцінка заявника на місці) №80093-09-Ам-14 від 23.02.2014 у судовому спорі у справі №910/1278/17, що вбачається з рішення господарського суду міста Києва від 28.03.2017, яке на даний час не набрало законної сили та переглядається в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.5.1 договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14, робота за договором вважається такою, що виконана, після надання/надсилання виконавцем замовнику рішення за актом аналізу документів.

Пунктом 6.3 договору передбачено надсилання замовнику плану оцінки, складу групи аудиторів, рішення за актом аналізу документів.

Проте в матеріалах справи відсутні докази складання програми робіт та інформування про це відповідача, призначення групи аудиторів проведення аналізу інформації та документації, а також надсилання відповідних документів відповідачу.

Позивачем також не надано доказів надсилання акту аналізу документів та рішення за актом аналізу документів.

Наявний в матеріалах справи договір субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, укладений між позивачем та ОСОБА_1., який за твердженням позивача укладався на виконання умов основного договору, і який за його твердженням виконано в повному обсязі, не приймається судом до уваги, з огляду на наступне.

У кошторисі закладена вартість робіт, які виконує позаштатний персонал за договорами цивільно-правового характеру, у сумі - 3037,84 грн.

Однак із наданого позивачем договору субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, укладеного між позивачем та ОСОБА_1. та акту здавання-приймання робіт вбачається, що загальна вартість робіт складає 2255,26 грн.

Окрім того, вказаний акт здавання-приймання робіт взагалі не має жодної сили доказу, адже не містить усіх необхідних реквізитів, передбачених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для первинних документів.

У ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зазначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Так, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно 4.2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції чинній станом на 03.07.2014) на первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання: назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Однак, у вищезазначеному акті не міститься дати його підписання сторонами, а також дати початку та завершення проведення робіт.

Таким чином, наданий позивачем акт здавання-приймання робіт не є належним та допустимим доказом на підтвердження здійснення господарських операцій за договором субпідряду на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №С2-1/80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, укладеного між позивачем та ОСОБА_1.

З огляду на викладене, враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами належного виконання договору на виконання робіт з акредитації (підготовка до оцінки) №80093-09-Ао-14 від 03.07.2014, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги Національного агентства з акредитації України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросерт" 36811,81 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного агентства з акредитації України залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 23.05.2017 у справі №910/1270/17- без змін.

Матеріали справи №910/1270/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді О.В. Тищенко

К.В. Тарасенко