РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017Справа №910/8125/17

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна"
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
провідшкодування шкоди в розмірі 6 944,05 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - не з'явився;
від відповідача - Усенко А.М., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6 944,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив з тих підстав, що відповідач виплатив страхове відшкодування в розмірі 15 124,07 грн., яке було розраховано відповідно до приписів ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на підставі висновку №2550 від 29.12.2014 про визначенні вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу пошкодженого транспортного засобу «Лексус 350», д.н.з НОМЕР_2. Отже, відповідачем повністю виконане грошове зобов'язання перед позивачем за спірним страховим випадком.

Позивачем подані письмові заперечення на відзив відповідача, в яких зокрема зазначив, що звіт є попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17.12.2014 о 18:15 у м. Дніпропетровську на перехресті вул. 6-ї Стрілкової дивізії та вул. Набережна Леніна трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "ВАЗ" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля "Лексус" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням водія ОСОБА_4

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем "ВАЗ" (д.н. НОМЕР_1) не врахувавши дорожню обстановку, не вибрала безпечної швидкості руху, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем "Лексус" (д.н. НОМЕР_2), який рухався ліворуч, чим порушила п. 12.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №9477324 та постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська (справа №201/16365/14-п, провадження №3/201/2763/2014), копія якої містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю Лексус" (д.н. НОМЕР_2), який був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Колоннейд Україна" згідно з договором добровільного страхування автотранспорту від 07.08.2014 №CAS0025177.

Згідно з рахунком від 18.12.2014 №12504 ТОВ «фірма Алмаз Мотор, Лтд», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Лексус", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 22 068,12 грн.

Наявний в матеріалах справи акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №АМ12504 від 29.01.2015 свідчить про те, що вартість матеріального збитку також складає 22 068,12 грн.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля "Лексус", державний реєстраційний НОМЕР_2 позивачем надано суду Звіт про оцінку вартості майнової шкоди №2550, складений 29.12.2014, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 15 124,07 грн., при значенні коефіцієнта фізичного зносу 0,39.

На виконання умов договору добровільного страхування автотранспорту від 07.08.2014 №CAS0025177, на підставі страхового акту від 06.01.2015 № позивачем виплачено Страхувальнику 22 068,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 13.01.2015 №000034983.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП 17.12.2014, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 під час керування транспортного засобу "ВАЗ" (д.н. НОМЕР_1), застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провідна» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/4801994. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза - 0 грн., строк дії полісу з 18.12.2013 до 17.12.2014.

З метою досудового врегулювання спору ТОВ «Інтер Тех Севірс Моторс» звернувся до відповідача з заявою за вих. №R/L18503 від 15.10.2015 на виплату страхового відшкодування, відповідно до якої просив відповідача сплатити страхове відшкодування на користь позивача у сумі 22 068,12 грн.

27.11.2015 відповідачем було сплачено позивачеві частину відшкодування у розмірі 15 888,62 грн., що також підтверджується позивачем.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 6 944,05 грн., які Відповідачем не відшкодовані.

Відповідно до норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон).

Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, регулюється не тільки приписами Закону України "Про страхування", а і загальними нормами цивільного законодавства та спеціальними нормами Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", за змістом якого обсяг відповідальності страховика, що виник за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є обмеженим лімітом відповідальності, зазначеним в полісі, і розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

При цьому, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не порушує право на відшкодування фактичних витрат особи, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, адже це право може бути реалізоване шляхом подання позову до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до спеціального законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 04.06.2014 р. №6-49цс14 та від 02.12.2015 р. №6-691цс15).

В матеріалах справи міститься Звіт №2550 від 29.12.2014 про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу, складеного суб'єктом оціночної діяльності - експертом авто товарознавцем ОСОБА_9, в якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту застрахованого позивачем транспортного засобу "Лексус" (д.н. НОМЕР_2), складає 15 124,07 грн.

У вищевказаному висновку вказано, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля " Лексус" (д.н. НОМЕР_2) - становить 0,39.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АС/4801994 та положення статей 9, 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 993 ЦК України, суд вказує на те, що на відповідачеві за полісом №АС/4801994 лежав обов'язок відшкодувати за спірним страховим випадком саме 15 124,07 грн. грн. (в межах витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу та враховуючи, що франшиза за полісом дорівнює 0,00).

Разом з тим, як встановлено судом, відповідачем повністю сплачено вказану суму на користь позивача, про що також підтверджується самим позивачем.

За встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача у зв'язку з відмовою у позові.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 24.07.2016

Суддя І.І. Борисенко