РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2017Справа №910/8573/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом корпорації "Артеріум"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Solar Crop Agro Eco"

про стягнення 40 500,00 доларів США, що становить 1 065 332,53 грн.

Представники:

від позивача: Задорожна Л.Г. - представник за довіреністю № б/н від 20.07.2017 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги корпорації "Артеріум" до товариства з обмеженою відповідальністю "Solar Crop Agro Eco" про стягнення 40 500,00 доларів США, що становить 1 065 332,53 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.10.2016 р. між корпорацією "Артеріум" та товариством з обмеженою відповідальністю "Solar Crop Agro Eco" укладено контракт №EXP-509/16.

Позивач виконав свої зобов'язання з поставки товару у відповідності зі специфікацією № 4 до контракту від 07.02.2017 р., на загальну суму 40 500,00 доларів США.

Оплата за поставлений товар повинна бути здійснена протягом 60 календарних днів, починаючи з 27.02.2017 р. до 27.04.2017 р. включно.

Оскільки, в порушення умов контракту відповідач не виконав своїх зобов'язань та своєчасно не здійснив оплату за поставлений товар, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2017 р. порушено провадження у справі, призначено розгляд справи на 25.07.2017 р.

У відповідності до угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності - учасниць Співдружності Незалежних Держав, господарський суд м. Києва 01.06.2017 р. звернувся до господарського суду Ташкентської області з судовим дорученням від 30.05.2017 р. про вручення відповідачу ухвали про порушення провадження у справі.

21.07.2017 р. до канцелярії суду сторони подали документи по справі, на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2017 р.

В судове засідання 25.07.2017 р. представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно п.1 ч.1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Частиною 2 статті 4 угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності - учасниць Співдружності Незалежних Держав, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.15.2 контракту, у випадку, якщо сторони не порозуміються, спір підлягає передачі на розгляд в господарський суд м. Києва.

У зв'язку з вищезазначеним, даний спір підлягає розгляду в господарському суді м. Києва.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

27.10.2016 р. між корпорацією "Артеріум" та товариством з обмеженою відповідальністю "Solar Crop Agro Eco" укладено контракт №EXP-509/16.

Згідно з п.1.1 контракту, продавець зобов'язується передати у власність покупця на умовах, в об'ємах і в порядку, передбаченому даним контрактом медикаменти, далі товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов контракту.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.2 контракту, поставка товару відбувається на підставі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару та являються невід'ємною частиною цього контракту. При цьому, покупець не має права відмовитися від товару, погодженого сторонами в специфікації.

Покупець зобов'язується оплатити товар відповідно до разових специфікацій до даного контракту (п.1.3 контракту).

Згідно п.1.4 контракту, строки, кількість, ціна, асортимент зазначаються в разових специфікаціях на кожне відвантаження окремо.

Валюта платежу - долари США (п.2.2 контракту).

Відповідно до п. 3.1 контракту, товар поставляється на умовах: фрахт/перевозка і страхування оплачено до (СІР) - Ташкент, станція призначення: Митний пост - «Арк Булок», г. Ташкент, вул. Самарканд, 36, код 26003; Митний пост - «СТК Ташкент Аеро», м. Ташкент Аеропорт, код 00102.

Згідно з п.4.1 контракту, продавець зобов'язаний укласти за свій рахунок на звичайних умовах договір перевезення товару з м. Києва в м. Ташкент/м. Самарканд з організацією перевізника.

Доставка товару здійснюється автотранспортом або авіатранспортом протягом 45 днів з дати повідомлення продавцем покупця про передачу товару перевізнику. (п.4.2 контракту).

07.02.2017 р. між сторонами укладено та підписано специфікацію № 4 до контракту № EXP-209/16 від 27.10.2016 р. на загальну суму 40 500,00 дол. США.

Відповідно до авіатранспортної накладної (Air Waybill) № 235 6270 9091, на виконання своїх зобов'язань по контракту позивач 27.02.2017 р. здійснив передачу товару перевізнику відповідно до специфікації № 4 до контракту, інвойсу № EXP-209/16-4 від 07.02.2017 р. на загальну суму 40 500,00 дол. США.

Датою складання авіатранспортної накладної (Air Waybill) № 235 6270 9091 є 27.02.2017 р.

Датою поставки товару є дата передачі товару перевізнику (п.4.3 контракту).

Пунктом 5.1 контракту передбачено, що оплата за товар, що постачається здійснюється в доларах США по реквізитам продавця за рахунок власних сумових коштів шляхом конвертації на внутрішньому валютному ринку Республіки Узбекистан в наступному порядку: банківський переказ на рахунок продавця з відстрочкою платежу 60 (шістдесят) календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) в м. Києві чи авіатранспортної накладної (Air WAYbill) в аеропорту Бориспіль.

Право власності на цей товар переходить до покупця в момент передачі товару перевізнику (п.9.1 контракту).

Таким чином, оплата за поставлений товар відповідно до специфікації № 4 до контракту повинна бути здійснена протягом 60 календарних днів, починаючи з 27.02.2017 р. до 27.04.2017 р. включно.

Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що умова, яка зазначена п.5.1 контракту № EXP-209/16-4 від 27.10.2016 р. настала, а також те, що відповідачем визнано позов, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 40 500,00 дол. США (1 065 332,53 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на 24.05.2017 р.) визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Solar Crop Agro Eco" (111200, Республіка Узбекистан, Ташкентська область, Кибрайський район, Кибрай Ш.Ф.Й., вул.. Зебунисо, 12 ИНН 304 328 125, ОКОНХ 71150, ОКПО 26575755) на користь корпорації "Артеріум" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, будинок 139, ідентифікаційний код 33406813) заборгованість в розмірі 40 500 (сорок тисяч п'ятсот) дол. США 00 центів, що еквівалентно 1 065 332 (один мільйон шістдесят п'ять тисяч триста тридцять дві) грн. 53 коп., а також судовий збір в розмірі 15 979 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 99 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 01.08.2017 року.

Суддя С.М.Мудрий