ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

31 липня 2017 р. Справа № 902/583/17

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В.В. Білоус

ОСОБА_1 Матущак

за участю представників:

позивача : ОСОБА_2 - згідно довіреності;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду, зал судових засідань №3

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" (21050, м. Вінниця, вул. Магістратська,2) в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" (21008, м. Вінниця, вул. Пирогова,174)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" (23223, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, вул. Зарічна,12; 21011, м.Вінниця, вул.Ватутіна, буд.10Б)

про стягнення 140 176,78 грн., з яких 134 113,57 грн.- заборгованості за спожиту активну електроенергію, 310,10 грн.- заборгованості за перетоки реактивної енергії, 4 262,24 грн.- пені за період з 06.04.2017 по 19.05.2017, 1 005, 86 грн.- інфляційних втрат за період квітень 2017, 485,01 грн.- 3% річних за період з 06.04.2017 по 19.05.2017

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимоги ухвали суду від 04.07.2017 про явку в судове засідання представника, про надання додаткових доказів, в тому рахунку, відзиву на позовну заяву, контррозрахунку позовних вимог не виконав. Письмових пояснень про причини невиконання вимог ухвали суду не надав.

Копія ухвали від 04.07.2017 була надіслана відповідачеві на адресу яка вказана в позовній заяві рекомендованим листом та станом на 31.07.2017 органом поштового зв'язку до суду не повернута.

Із витягу з офіційного веб-порталу ПАТ "Укрпошта" вбачається, що вказане відправлення 13.07.2017 не вручене під час доставки.

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали відповідачу та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи за його участю.

Представником позивача в судовому засіданні заявлено усне клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, в тому рахунку відзиву на позов, контррозрахунку позовних вимог не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про задоволення усного клопотання представника позивача та про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

11.10.2016 між позивачем (в договорі "Постачальник") та відповідачем (в договорі "Споживач") було укладено договір на постачання електричної енергії № ВІ-682700.

Згідно розділу 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 136 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору.

Пунктом 2.1 договору визначено, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ).

Пунктом 2.3.3 договору, додатком № 3 до нього визначено, що споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії на протязі 5 днів з дня отримання рахунку на оплату.

Пунктом 2.3.4 договору визначено, що споживач зобов'язався здійснити оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 5 до договору - «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Позивач свої зобов'язання стосовно постачання електричної енергії виконав відповідно до умов договору про постачання електричної енергії та додатків до нього.

Таким чином відповідачу за березень 2017 було поставлено електричної енергії на суму 137 113,57 грн. Відповідач оплату не здійснив. Таким чином, борг відповідача перед позивачем за використану електроенергію, згідно договору на постачання електричної енергії № ВІ-682700 від 11.10.2016 становить 137 113,57 грн..

Окрім того, відповідачу було надано послуги з перетікання електричної енергії на суму 310,10 грн..

Вищевказане підтверджується такими належними доказами, як акт №ВІ-682700/44989/1 від 29.03.2017, акт №ВІ-682700/44991/3 від 29.03.2017, рахунком фактурою №ВІ-682700/44989/1 від 29.03.2017, рахунком фактурою №ВІ-682700/44991/3 від 29.03.2017, актами контрольного огляду засобів обліку та пломбування від 30.03.2017, копії яких додані до позовної заяви (а.с.25-30), розрахунком суми, що стягується.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № СО-51-604 від 03.05.2017 про сплату заборгованості за спожиту електроенергію. Відповідач відповіді на претензію не надав.

Зміст вказаного договору, додатків до нього свідчить, що між сторонами виникли правовідносини з енергопостачання електроенергії, які регулюються ст. 275, 277 ГК України.

Згідно ст. 275, 277 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту електроенергію та дотримуватися передбаченого договором режим у її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідальність за порушення правил користування енергією встановлюється законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено , що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо не встановлений строк, кредитор має право вимагати його в будь - який час.

Згідно ч.І ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.610, ст.612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 134 113,57 грн.- заборгованості за спожиту активну електроенергію, 310,10 грн.- заборгованості за перетоки реактивної енергії.

Окрім вимог про стягнення суми боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення 1 005, 86 грн.- інфляційних втрат за період квітень 2017, 485,01 грн.- 3% річних за період з 06.04.2017 по 19.05.2017.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.І ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 1 005, 86 грн.- інфляційних втрат за період квітень 2017, 485,01 грн.- 3% річних за період з 06.04.2017 по 19.05.2017.

Також, позивач заявив до стягнення 4 262,24 грн.- пені за період з 06.04.2017 по 19.05.2017.

Згідно ст.549, ст.550 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 4 262,24 грн.- пені за період з 06.04.2017 по 19.05.2017.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача та про стягнення 140 176,78 грн., з яких 134 113,57 грн.- заборгованості за спожиту активну електроенергію, 310,10 грн.- заборгованості за перетоки реактивної енергії, 4 262,24 грн.- пені за період з 06.04.2017 по 19.05.2017, 1 005, 86 грн.- інфляційних втрат за період квітень 2017, 485,01 грн.- 3% річних за період з 06.04.2017 по 19.05.2017.

В силу ст. ст.4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп.1 п.2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач при подачі позову, згідно платіжного доручення № 3047590 від 06.06.2017 фактично сплатив 2 102,66 грн. судового збору із позовних вимог про стягнення 140 176,78 грн., що на 0,01 грн. більше ніж передбачено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на те, що позивач не звертався до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору із державного бюджету, враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", станом на 31.07.2017 суд не вирішує питання про повернення позивачу сплаченого судового збору із державного бюджету.

За таких обставин, питання щодо повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору в сумі 0,01 грн. буде розглянуто судом після звернення позивача до суду із відповідною заявою.

В звязку із задоволенням позову, судові витрати на судовий збір в сумі 2 102,65 грн. на підставі ст. 49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 42, 43, 44, 48, 49, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю в сумі 140 176,78 грн., з яких 134 113,57 грн.- заборгованості за спожиту активну електроенергію, 310,10 грн.- заборгованості за перетоки реактивної енергії, 4 262,24 грн.- пені за період з 06.04.2017 по 19.05.2017, 1 005, 86 грн.- інфляційних втрат за період квітень 2017, 485,01 грн.- 3% річних за період з 06.04.2017 по 19.05.2017. Судові витрати на судовий збір в сумі 2 102,65 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент", (23223, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, вул. Зарічна,12; 21011, м.Вінниця, вул.Ватутіна, буд.10Б) на користь Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго", (21050, м. Вінниця, вул. Магістратська,2) в особі Структурної одиниці "Вінницькі міські електричні мережі" (21008, м. Вінниця, вул. Пирогова,174) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання структурної одиниці «Вінницькі міські елекричні мережі» Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» № 48 у ВОУ АТ «Ощадбанк», МФО 302076 - 134 113,57 грн.- заборгованості за спожиту активну електроенергію, на поточний рахунок структурної одиниці «Вінницькі міські електричні мережі» Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» № 4 у ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», МФО 380805 - 310,10 грн.- заборгованості за перетоки реактивної енергії, 4 262,24 грн.- пені за період з 06.04.2017 по 19.05.2017, 1 005, 86 грн.- інфляційних втрат за період квітень 2017, 485,01 грн.- 3% річних за період з 06.04.2017 по 19.05.2017, 2 102,65 грн. для відшкодування судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 31.07.2017 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 02 серпня 2017 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - відповідачу (23223, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Зарванці, вул. Зарічна,12; 21011, м.Вінниця, вул.Ватутіна, буд.10Б)