ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа № 917/414/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Третьяков О.М., за довіреністю від 03.01.2017 року №20-25-26/13;

відповідача - Полюхович І.М., за довіреністю від 03.01.2017 року №2;

третьої особи - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Північно - східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, м. Суми (вх. №1862П/1-18)

на рішення господарського суду Полтавської області від 06.04.2017р.

у справі №917/414/17

за позовом Північно - східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, м. Суми

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державний ліцей - інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка, м.Суми

про стягнення 94 987,94 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.04.2017р. у справі №917/414/17 (суддя Киричук О.А.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Північно - східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській області з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 06.04.2017р. у справі №917/414/17 та прийняти нове рішення, яким стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава в дохід Державного бюджету 94 987, 94 грн., безпідставно отриманих грошових коштів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2017 року у справі №917/414/17 визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.06.2017р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.) прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 17.07.2017р.

03.07.2017 року на адресу суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін (вх.№6918), який долучений до матеріалів справи.

Третя особа, в обґрунтування своєї правової позиції, зокрема, зазначає про те, що на день проведення розрахунків по кошторису на 2012, 2013 роки єдиним документом, який підтверджував опалювальну площу Державного ліцею - інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка була індивідуальна картка обліку приміщень, на підставі якої була укладена угода з КЕВ у місті Полтава «Про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти» та відповідно до якої загальна опалювальна площа становила 16400 кв.м.

Також, до вказаного відзиву на апеляційну скаргу третя особа надала копію постанови Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.07.2015 року у справі №592/6563/15-а за позовом ОСОБА_5 (головного бухгалтера Державного ліцею - інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка) до Державної фінансової інспекції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

03.07.2017 року на адресу суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника (вх.№6919), яке долучене до матеріалів справи.

03.07.2017 року на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на апеляційну скаргу (вх.№6940), які долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.07.2017 року представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.07.2017 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №585, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до ч.3 ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

30.11.2012 року між третьою особою - Державним ліцеєм - інтернатом з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка та відповідачем - Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава укладено договір № 43 "Про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти", відповідно до умов якого Квартирно - експлуатаційний відділ м. Полтава зобов'язується у жовтні-грудні 2012 року надавати послуги з теплопостачання споживачу (Кадетському корпусу) відповідно до розрахунку (додаток №1 до договору), а споживач прийняти і оплатити вартість наданих послуг з теплопостачання (згідно ДК 40.30.1 - послуга з постачання водяної пари і гарячої води) виконавцю.

У п. 1.2 договору передбачено, що опалювальна площа приміщень складає 16400,00 кв.м.

У п.4.3 договору сторони погодили, що споживач зобов'язаний надавати виконавцю інформацію про всі зміни (об'єми, тарифи).

26.03.2013 року між Державним ліцеєм - інтернатом з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава укладено договір про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти №19/1, відповідно до умов якого учасник (Квартирно-експлуатаційний відділ м.Полтава) зобов'язується в 2013 році надати замовникові (Кадетському корпусу) послуги, зазначені в інформації про застосування процедури закупівлі в одного учасника, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити такі послуги (згідно ДКПП 35.30.1 - пара та гаряча вода, постачання пари та гарячої води. Також, в договорі вказано опалювальну площу приміщень - 16400,00 кв.м.

Надалі, між Державним ліцеєм - інтернатом з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка (в особі начальника ОСОБА_6І.) та Квартирно-експлуатаційним відділом м. Полтава (в особі начальника ОСОБА_7.) укладено договори від 14.07.2014 року №32 та від 18.12.2014 року №68 "Про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти", відповідно до умов яких виконавець (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава) зобов'язується в 2014 році надавати послуги з теплопостачання споживачу (Кадетському корпусу), а споживач прийняти і оплатити вартість отриманих послуг (згідно ДКПП 35.30.1 - пара та гаряча вода, постачання пари та гарячої води.

Умовами договорів від 14.07.2014 року та від 18.12.2014 року передбачено, що опалювальна площа приміщень становить 14834,90 кв.м.

28.04.2015 року Державною фінансовою інспекцією у Сумській області проведено ревізію фінансово - господарської діяльності Державного ліцею - інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка за період з 01.06.2012 року по 28.02.2015 року, про що складено відповідний Акт №06-06/03.

У вказаному Акті від 28.04.2015 року №03-06/03 зазначено про те, що всього за період, що підлягає ревізії Кадетським корпусом отримано та оплачено Квартирно - експлуатаційному відділу м. Полтави рахунки за послуги з теплопостачання на загальну суму 1859668,32 грн.

Детальним аналізом правильності відображення в укладених договорах опалювальної площі приміщень Кадетського корпусу, розташованих за адресою: м. Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, буд 165, встановлено, що технічним паспортом (виготовленим станом на 10.12.2013 р.) КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» визначено загальну площу громадського будинку Кадетського корпусу - 16812,4 кв.м. , в тому числі підвальні приміщення, які не опалюються - 1978, кв.м. (з загальної площі підвальних приміщень - 2076,0 кв.м)

При цьому, за наданими до ревізії документами не встановлено в період з 01.06.2012 року по 10.12.2013 рік жодних змін у структурі та складі опалювальної площі по приміщенням Кадетського корпусу.

Тобто, вказаною ревізією встановлено, що загальна площа приміщень Кадетського корпусу, яка фактично опалювалась Квартирно - експлуатаційним відділом м. Полтави в період з 01.06.2012 року по 10.12.2013 рік складала 14834,9 кв.м.

Також, у вказаному Акті зазначено про те, що в результаті завищення площі опалювальних приміщень на 1565,1 кв.м. Кадетським корпусом в порушення абзацу 1 пункту 1, абзацу 2 пункту 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 року №228, ч. 1 статті 48, ч.1 статті 49 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 року здійснено оплату видатків не пов'язаних з власною діяльністю в загальній сумі 94987,9 грн., з них у 2012 році - 25414,70 грн., в 2013 році - 69573,24 грн.

Вимога від 08.06.2015 р. № 18-03-14-14/3403 про усунення виявлених ревізією порушень залишилась третьою особою без відповіді та виконання.

Вказане вище й стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Полтавської області, в якому останній просив стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 94 987,94 грн.

06.04.2017 року господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 94 987,94 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Акту прийому - передачі військового майна з балансу військового інституту РВіА м. Суми на баланс КЕВ м. Полтава від 02.03.2006 року, на баланс КЕВ міста Полтави були передані, зокрема, казарменно - житловий фонд військових містечок №№1,6,10,12, зовнішні мережі водопостачання, водовідведення, теплопостачання та електропостачання військових містечок №1,6, 10, 12, об'єкти благоустрою військових містечок №1,6, 10, 12 (а.с.81)

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.06.2008 року №845-р та згідно акту прийому - передачі військового майна від 03.07.2008 року, передано до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області будівлі головного навчального корпусу, корисною площею приміщень 12455 кв.м. та кімнати відвідувачів (прохідна), корисною площею приміщень 60 кв.м., що розташовані за адресою: м. Суми, вулиця Кірова, 165, який належить до сфери управління Міноборони України (а.с.82-85)

Як вже було зазначено вище, 30.11.2012 року між третьою особою та відповідачем був укладений договір № 43 "Про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти", відповідно до умов якого відповідач зобов'язався у жовтні-грудні 2012 року надавати послуги з теплопостачання споживачу, а споживач прийняти і оплатити вартість наданих послуг з теплопостачання виконавцю; опалювальна площа приміщень складає 16400,00 кв.м.

26.03.2013 року між третьою особою та відповідачем був укладений договір про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти №19/1, відповідно до умов якого учасник зобов'язався в 2013 році надати замовникові послуги, зазначені в інформації про застосування процедури закупівлі в одного учасника, а замовник зобов'язався прийняти і оплатити такі послуги, опалювальна площа приміщень складає 16400,00 кв.м.

14.07.2014 року та 18.12.2014 року, між третьою особою та відповідачем були укладені договори №32 та №68 "Про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти", відповідно до умов яких виконавець зобов'язався в 2014 році надавати послуги з теплопостачання споживачу, а споживач прийняти і оплатити вартість отриманих послуг; опалювальна площа приміщень складає 14834,90 кв.м.

10 грудня 2013 року КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на громадський будинок адміністративної будівлі та контрольно - перепускного пункту №165 по вулиці Герасима Кондратьєва, загальна площа яких складає 16400 кв.см. (а.с.51-63).

У грудні 2013 року третьою особою було направлено відповідачу інформацію «Про різницю в коштах за опалення, яка сформувалася після виготовлення зазначеного технічного паспорту по Державному ліцею - інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка в грудні 2013 року», яка за договорами №43 від 30.11.2012 року та №19/1 від 26.03.2013 року становить 94987,94 грн.

За даними, що містяться у технічному паспорті, виданому 20.01.2014 року КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» на громадський будинок адміністративної будівлі та контрольно - перепускного пункту №165 по вулиці Герасима Кондратьєва в місті Суми, площа опалювальних приміщень, також, складає 14834,90 кв.м.

У червні 2014 року третя особа звернулась до відповідача з проханням здійснити перерахунок опалювальної площі приміщень за січень - лютий 2014 року, відповідно до технічного паспорту.

28.04.2015 року Державною фінансовою інспекцією у Сумській області проведено ревізію фінансово - господарської діяльності третьої особи за період з 01.06.2012 року по 28.02.2015 року, про що складено відповідний Акт №06-06/03.

Детальним аналізом правильності відображення в укладених договорах опалювальної площі приміщень Кадетського корпусу, розташованих за адресою: м. Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, буд 165, встановлено, що технічним паспортом (виготовленим станом на 10.12.2013 р.) КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» визначено загальну площу громадського будинку Кадетського корпусу - 16812,4 кв.м. , в тому числі підвальні приміщення, які не опалюються - 1978, кв.м. (з загальної площі підвальних приміщень - 2076,0 кв.м)

Тобто, загальна площа приміщень Кадетського корпусу, яка фактично опалювалась Квартирно - експлуатаційним відділом міста Полтави в період з 01.06.2012 року по 10.12.2013 року складала 14834,9 кв.м.

При цьому, за наданими до ревізії документами не встановлено в період з 01.06.2012 року по 10.12.2013 рік жодних змін у структурі та складі опалювальної площі по приміщенням Кадетського корпусу.

Здійснення Держаудитслужбою державного фінансового контролю з використання бюджетних коштів, врегульовано Законом України від 26.01.1993 року № 2939-ХІІ "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (далі - Закон № 2939-ХІІ), а також Положенням про Державну аудиторську службу в Україні, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 р. № 43 (далі - Положення № 43).

Згідно статті 2 Закону № 2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

У відповідності до Положення № 43, Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходи щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).

Згідно пункту 6 Положення № 43, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Положенням № 43 передбачено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держаудитслужба має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону № 2939-ХІІ, згідно з якими органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до статті 15 Закону № 2939-ХП законні вимоги службових осіб державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

До повноважень Держаудитслужби віднесено фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевого бюджетів, та, у разі виявлення порушень законодавства, право на пред'явлення обов'язкових до виконання вимог щодо усунення таких порушень. Відшкодування збитків, виявлених під час здійснення фінансового контролю, може бути зазначено у вимозі, проте їх відшкодування (стягнення) відбувається в судовому порядку за позовом органу фінансового контролю.

Аналогічної правової позиції дійшов Верховний Суд України у постановах від 15.04.2014 року у справі №21-40а14 та від 15.04.2014 року у справі № 21-63а14.

У п. 38 та п. 47 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань, довгострокових зобов'язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету. Одержувач бюджетних коштів - суб'єкт господарювання, громадська чи інша організація, яка не має статусу бюджетної установи, уповноважена розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримує на їх виконання кошти бюджету.

Колегія суддів, враховуючи вказані приписи чинного законодавства України вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до господарського суду Полтавської області з відповідним позовом, оскільки перевірений позивачем розпорядник коштів не усунув виявлені в ході перевірки порушення, а саме не звернувся з позовом до одержувача коштів, які склали суму безпідставно отриманих коштів.

Також, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Так, як вже було зазначено вище, у Акті Державної фінансової інспекції у Сумській області від 28.04.2015 року вказано про те, що в укладених договорах №43 від 30.11.2012 року та №19/1 від 26.03.2013 року визначено загальну площу громадського будинку Кадетського корпусу - 16812,4 кв.м. , в тому числі підвальні приміщення, які не опалюються - 1978, кв.м. (з загальної площі підвальних приміщень - 2076,0 кв.м)

Тобто, загальна площа приміщень Кадетського корпусу, яка фактично опалювалась відповідачем в період з 01.06.2012 року по 10.12.2013 року складала 14834,9 кв.м.

При цьому, доказів, які б свідчили про зміни у структурі та складі опалювальної площі по приміщенням Кадетського корпусу в період з 01.06.2012 року по 10.12.2013 рік відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Отже, третьою особою, як розпорядником коштів, за умовами укладених договорів про надання послуг з теплопостачання в 2012 та в 2013 роках на користь відповідача, як одержувача коштів, за рахунок коштів державного бюджету було безпідставно здійснено оплату вартості фактично не отриманих послуг в розмірі 94987,94 грн.

Оплата Кадетським корпусом вартості фактично не отриманих послуг сталася внаслідок безпідставного включення до умов договорів від 30.11.2012 року №43 та від 26.03.2013 року №19/1 про надання послуг з теплопостачання загальної площі приміщень, а саме 16812,4 кв.м., замість фактично опалювальної, тобто, 14834,9 кв.м., що, зокрема, підтверджується виготовленим 10 грудня 2013 року КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» технічним паспортом на приміщення.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог виходив з того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами весь склад правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності виконавця, а саме наявності причинно-наслідкового зв'язку між заподіяними збитками та діями відповідача.

Колегія суддів з таким висновком господарського суду першої інстанції не погоджується та зазначає наступне.

Приписами частини 1 статті 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з положенням частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковими для неї.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту.

Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Так, умовами укладених між сторонами договорів від 30.11.2012 року №43 та від 26.03.2013 року №19/1 розмір опалювальної площі приміщень становив 16400,00 кв.м., що не відповідає дійсним обставинам справи, та, зокрема, підтверджується договорами від 14.07.2014 року та від 18.12.2014 року, укладеними між третьою особою та відповідачем, за умовами яких дійсний розмір опалювальної площі приміщень становить 14834,90 кв. м.

Отже, враховуючи те, що відповідач, як одна із сторін зобов'язання та одержувач коштів, набув кошти у сумі 94987,94 грн. безпідставно за рахунок іншої сторони, тобто, розпорядника коштів, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача за завищення опалювальної площі приміщень, у відповідача відсутні правові підстави для утримання перерахованих третьою особою коштів у сумі 94987,94 грн., які підлягають поверненню до Державного бюджету України на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про те, що позивачем не доведено існування розбіжностей між вартістю наданих відповідачем послуг з теплопостачання третій особі та розміром здійснених останнім оплат та про дотримання сторонами умов договору є передчасним.

За таких обставин, є помилковим також висновок господарського суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами весь склад правопорушення, необхідного для настання цивільно-правової відповідальності виконавця, а саме наявності причинно-наслідкового зв'язку між заподіяними збитками та діями відповідача а виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладених між сторонами договорів та не можуть їх змінювати.

Також, відповідно до ст.15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються, з огляду на що, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Колегія суддів враховує правову позицію викладену Верховним Судом України у постанові від 10.09.2013 р. у справі №21-237а13, де зазначено про те, що акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, а акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб'єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Не приймаються до уваги посилання третьої особи у відзиві на апеляційну скаргу про те, що на день проведення розрахунків по кошторису на 2012, 2013 роки єдиними документом, який підтверджував опалювальну площу Державного ліцею - інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка була індивідуальна картка обліку приміщень, на підставі якої була укладена угода з КЕВ у місті Полтава «Про закупівлю послуг з теплопостачання за державні кошти» та відповідно до якої загальна опалювальна площа становила 16400 кв.м.

Як вбачається з матеріалів справи та, зокрема, зазначено в Акті ревізії від 28.04.2015 року, опалювальна площа приміщення на початку 2013 року визначалася згідно індивідуальної картки обліку будівлі переданої згідно з актом передачі військового майна Квартирно - експлуатаційному відділу міста Полтава Міністерства оборони України; 16400 кв.м. - становлять загальну площу будівлі, а не опалювальну.

Щодо посилань третьої особи на постанову Ковпаківського районного суду міста Суми від 23.07.2015 року у справі №592/6563/15-а за позовом ОСОБА_5 (головного бухгалтера Державного ліцею - інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус" імені І.Г.Харитоненка) до Державної фінансової інспекції в Сумській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, якою скасовано постанову про адміністративне правопорушення першого заступника начальника Державної фінансової інспекції в Сумській області ОСОБА_8 серії ДФІ № 18-0159/15 від 24.06.2015 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-2 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 221 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення в дохід Державного бюджету України безпідставно отриманих грошових коштів з одержувача коштів, а не дії чи бездіяльність посадової особи при здійсненні нею своїх повноважень.

Отже, висновок місцевого господарського суду щодо відмови у задоволенні позову не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

А отже, доводи викладені в апеляційній скарзі Північно - східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській області знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, оскільки є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи та наявними по справі доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права та дійшов необґрунтованих висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, а тому рішення господарського суду Полтавської області від 06.04.2017 року у справі №917/414/17 підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення у справі, яким слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 94 987, 94 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст. 99, 101, п. 2 ст. 103, п.1, п.3 статті 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Північно - східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, м. Суми задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 06.04.2017р. у справі №917/414/17 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава (вулиця Сінна, 36, м. Полтава, 36039, ) на користь Державного бюджету України (за кодом бюджетної класифікації доходів 21080500 «інші надходження» на р/р 0002 відкритий в Головному УДКСУ України у Сумській області (код за , МФО 837013) грошові кошти у розмірі 94 987, 94 грн.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Полтава (вулиця Сінна, 36, м. Полтава, 36039, ) на користь Північно - східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно - східного офісу Держаудитслужби в Сумській області, м. Суми (Покровська площа, 11, м. Суми, 40030, ) 3360,00 грн. судового збору.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 21.07.2017 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.