ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2017 року Справа № 918/110/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Куровського С.В. - головуючого (доповідача),

Панової І.Ю., Ткаченко Н.Г.,

за участю представників сторін: "Мерідіан плюс/Україна/" - Мельника М.А. дов №39 від 24.07.2017; ПАТ "Родовід Банк" - Гуртовий В.В. дов. №133 від 30.06.2017; гр. ОСОБА_6 - ОСОБА_7 (угода про надання правової допомоги від 10.05.2013, ордер на надання правової допомоги серія КВ "084307) та арбітражного керуючого Сокольвак М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу кредитора ОСОБА_6

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016

на ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.11.2016

у справі №918/110/15 господарського суду Рівненської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Планета смаку"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мерідіан плюс/Україна/"

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01.11.2016 у справі №918/110/15, було зокрема, включено до реєстру вимог кредиторів боржника та затверджено реєстр вимог кредиторів - ТОВ "Мерідіан плюс /Україна/" у наступному складі та обсязі: ТОВ "Планета смаку (Україна)" в розмірі 3212 415 грн. 01 коп. (4 черга вимог) ; судові витрати - 7 308 грн. 00 коп. (1 черга вимог); ТОВ "Актум" в розмірі 329566 грн. 91 коп. (4 черга вимог); судові витрати - 1 218грн. 00 коп. (1 черга вимог); ТОВ "ВЕРБУД" в розмірі 3457167 грн. 80 коп. (4 черга вимог); судові витрати - 1218грн. 00 коп. (1 черга вимог), ТОВ "ЕКСПЕРТ МОТОРС" в розмірі 4062278 грн. 20 коп. (4 черга вимог); судові витрати - 1218грн. 00 коп. (1 черга вимог), ПАТ "Родовід Банк" в розмірі 59087 грн. 13 коп. (4 черга вимог); 12837651 грн. 93 коп.( вимог забезпечених заставою (позачергові)); судові витрати - 1218грн. 00 коп. (1 черга вимог), гр.ОСОБА_6 в розмірі 476257 грн.00 коп. (4 черга вимог); судові витрати 1218 грн. 00 коп. (1 черга вимог); відхилено заявлені вимоги ПАТ "Родовід Банк" до боржника в розмірі 9629152 грн. 87 коп.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 апеляційну скаргу ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ПАТ "Родовід Банк" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.11.2016 у справі №918/110/15 - залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

У касаційній скарзі кредитор ОСОБА_6 просить скасувати постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 та ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.11.2016 в частині: затвердження кредиторських вимог ТОВ "Вербуд" на суму 3 457 167,80 грн.; затвердження кредиторських вимог ТОВ "Планета смаку (Україна)" на суму 3212415,01 грн.; затвердження лише частини кредиторських вимог ОСОБА_6 в розмірі 476 257,00 грн., а не заявлених і, як вважає скаржник, підтверджених документально в розмірі 5 326 464,91 грн., пославшись на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено таке.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.02.2015 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Планета смаку (Україна)" про порушення справи про банкрутство ТОВ "Мерідіан плюс /Україна/".

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.03.2015 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мерідіан плюс /Україна/", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

03.03.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення оголошення №15301 про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Мерідіан плюс /Україна/", де зазначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника, а саме: 04.04.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

У відповідності із ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до господарського суду та розпорядника майна надійшли письмові заяви з вимогами до боржника та документи, що їх підтверджують від наступних кредиторів:

- ТОВ "Планета смаку (Україна)" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 3 212 415 грн. 01 коп.

- ТОВ "Актум" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 329 566 грн. 91 коп.

- ТОВ "ВЕРБУД" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 3 457 167 грн. 80 коп.

- ТОВ" ЕКСПЕРТ МОТОРС" з грошовими вимогами до боржника в розмірі 4 062 278 грн. 20 коп.

- ПАТ " Родовід Банк " з грошовими вимогами до боржника в розмірі 23 107 918 грн. 58 коп.

- гр. ОСОБА_6 з грошовими вимогами до боржника в розмірі 5 326 464 грн. 91 коп.

Затверджуючи реєстр вимог кредиторів місцевим господарським судом встановлено, що заяву з грошовими вимогами до боржника в розмірі 5 326 464,91 грн. кредитор ОСОБА_6 обґрунтовував наявністю заборгованості ТОВ "Мерідіан плюс/Україна/", яка, на думку кредитора, підтверджена договором безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 21.01.2009 з додатковою угодою, договором безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 09.07.2012 з додатковою угодою, договором безпроцентної поворотної фінансової допомоги від 03.07.2013 з додатковою угодою, договорами про відступлення права вимоги №01/09 від 01.09.2013, №02/09 від 01.09.2013, №03/09 від 01.09.2013, №04/09 від 02.09.2013, №05/09 від 02.09.2013, №06/09 від 02.09.2013, №07/09 від 02.09.2013, №08/09 від 02.09.2013, квитанціями до прибуткових касових ордерів.

На підтвердження виконання договорів безпроцентної поворотної фінансової допомоги долучено до матеріалів справи квитанції до прибуткових касових ордерів та банківські виписки по руху коштів боржника.

Господарський суд Рівненської області у ухвалі попереднього засідання, яку підтримав апеляційний господарський суд, дійшов висновку про часткове визнання вимог гр. ОСОБА_6 до боржника, а саме: в розмірі 476 257 грн.00 коп. - основного боргу (4 черга вимог); 1218 грн. 00 коп. - судових витрат (1 черга вимог).

В решті заявлених вимог в розмірі 4 850 207 грн. 91 коп. господарський суд дійшов висновку про їх відхилення, як не доведених в порядку ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, встановлено, що ТОВ "Планета смаку (Україна)" (ініціюючий кредитор) звернулось до суду із грошовими вимогами до боржника в розмірі 3 212 415 грн. 01 коп., частина яких визнана ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.03.2015 в сумі 2 101 415 грн. 01 коп.

26.03.2015 ТОВ "Планета смаку (Україна)" заявила додаткові вимоги до боржника в розмірі 1 111 000 грн. 00 коп., які підтверджено наказом господарського суду Рівненської області від 09.02.2015 на виконання судового рішення у справі №918/57/15 та судові витрати у сумі 7 308 грн. 00 коп.

Наведені вимоги в повному обсязі визнано боржником, судом та включено до реєстру вимог кредиторів.

ТОВ "ВЕРБУД" також звернулось з грошовими вимогами до боржника в розмірі 3 457 167 грн. 80 коп., які підтверджено договором уступки право вимоги від 05.03.2015 по контракту №Е01/01-12 від 10.10.2012, вимогою та актом звірки взаємних розрахунків; судові витрати - 1 218грн. 00 коп.

Наведені вимоги в повному обсязі визнано боржником, судом та включено до реєстру вимог кредиторів.

Погоджуючись із наведеними висновками попередніх судових інстанцій колегія суддів Вищого господарського суду України виходить з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Відповідно до ст.1 Закону грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи зі змісту вказаних норм, суд при розгляді відповідних заяв зобов'язаний перевірити їх обґрунтованість та наявність документів, що підтверджують відповідні вимоги. До того ж, колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що обов'язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Так, розглядаючи грошові вимоги кредитора ОСОБА_6 судами встановлено, що із наданих суду оригіналів квитанцій до прибуткових касових ордерів (том К гр.ОСОБА_6, арк.справи 73-107), підтвердження виконання умов договорів безпроцентної поворотної фінансової допомоги містяться в квитанціях №250 від 08.08.2013р., №257 від 10.07.2013р., № 258 від 12.07.2013р., № 263 від 18.07.2013р., №264 від 18.07.2013р., № 268 від 22.07.2013р., № 271 від 24.07.2013р., №272 від 24.07.2013р., № 275 від 26.07.2013р., та № 276 від 26.07.2013р. (т.К гр.ОСОБА_6 арк.справи 74-76) на загальну суму 476257 грн.00 коп.

В решті квитанцій до прибуткових касових ордерів, як встановлено судами під час розгляду, не міститься посилання на підставу договорів, відсутнє зазначення відповідальних осіб за складання ордеру.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Пунктом 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Пунктами 3.1., 3.3. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджених Постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637 визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів. Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до п.3.10. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N637, прибуткові касові ордери і квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості мають заповнюватися бухгалтером чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою, за допомогою друкарських машинок, комп'ютерних засобів чи іншими способами, які забезпечили б належне збереження цих записів протягом установленого для зберігання документів терміну. У касових ордерах зазначається підстава для їх складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і видаткових відомостей на руки особам, що вносять або одержують готівку, забороняється.

Квитанція це відривна частина прибуткового касового ордеру, яка видається на руки особі, яка внесла готівку в касу організації, тобто, усі реквізити у квитанції повинні бути заповнені так само як і у прибуткового касового ордеру, квитанція повинна бути скріплена печаткою підприємства (абзац другий п. 3.3 Постанови №637). При цьому печатка ставиться тільки на квитанції, а не на самому прибутковому касовому ордері і не посередині бланка.

Проте, як встановлено судами, наявні в матеріалах справи квитанції до прибуткових касових ордерів не містять відомостей на підставі яких документів підлягає внесенню гр. ОСОБА_6 в касу боржника сум та на підставі яких договорів вносилися кошти, тобто, квитанції до прибуткових касових ордерів не відповідають вимогам вищенаведеного положення.

Згідно ч.2. ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Наявні у матеріалах справи квитанції до прибуткових касових ордерів, як встановили суди під час розгляду, не містять відомостей про місце складання даних квитанцій до прибуткових касових ордерів.

У зв'язку із встановленими обставинами та наведеними законодавчими положеннями, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що квитанції до прибуткових касових ордерів, які надані на підтвердження суми грошових вимог у 4 850 207 грн. 91 коп. не є належними доказами, в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України

За таких обставин, господарський суд Рівненської області, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку про часткове визнання грошових вимог гр.ОСОБА_6 до боржника, а саме: в розмірі 476 257 грн.00 коп. - основного боргу (4 черга вимог); 1218 грн. 00 коп. - судових витрат (1 черга вимог), та про відхилення решти заявлених вимог в розмірі 4 850 207 грн. 91 коп., оскільки гр. ОСОБА_6 в розумінні ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не обґрунтовано та документально не підтверджено загальну суму заявленого боргу.

Відповідно до ст. 111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова позиція, щодо дотримання вимог ст. 111-7 ГПК України судом касаційної інстанції, викладена у постановах Верховного суду України від 27.12.2005 по справі №24/389, від 16.03.2010 по справі № 30/44-09, від 23.03.2010 у справі № 4/45-38, відповідно до яких, касаційна інстанція під час розгляду справи, зокрема, не вправі виходити за межі своїх повноважень, переоцінювати докази, що є в матеріалах справи, ставити під сумнів достовірність документальних доказів, яким надана оцінка судами попередніх інстанцій.

Відтак, твердження, зазначені в касаційній скарзі, про помилковість висновків місцевого та апеляційного господарських судів, порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у касаційному провадженні. Крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що відповідно ст. 111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваних ухвали та постанови суду апеляційної інстанції саме в частині кредиторських вимог гр. ОСОБА_6, ТОВ "ВЕРБУД" та ТОВ "Планета смаку (Україна)" у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1117, 1119 , 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу кредитора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2016 та ухвалу господарського суду Рівненської області від 01.11.16 у справі №918/110/15 залишити без змін.

Головуючий Куровський С.В.

Судді Панова І.Ю.

Ткаченко Н.Г.