ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2017р. Справа № 917/924/17

За позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

до Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23", вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762

про стягнення 67966,00 грн. (із врахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог)

Суддя Семчук О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 01/2986 від 07.07.2017р.);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі - позивач/ Полтавське ОТВ АМК України) звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" (далі - відповідач/ ПрАТ "Управління механізації будівництва № 23") про стягнення 61509,23 грн., з яких: 33 983,00 грн. - штраф, 27526,23 грн. - пеня. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем рішення адміністративної колегії Полтавського ОТВ АМК України № 01-20-рш від 14.02.2017р.

29.06.2017р. від позивача надійшло клопотання про збільшення позовних вимог, згідно якого він просить стягнути з відповідача 67966,00 грн., в тому числі 33983,00 грн. штрафу та 33983,00 грн. пені. Примірник вказаного клопотання позивач надіслав на адресу відповідача, що підтверджується фіскальним чеком пошти від 29.06.2017р. та описом вкладення у цінний лист. Вказане клопотання не суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема, ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). В зв'язку з цим надалі розглядається позов про стягнення з відповідача 67966,00 грн., в тому числі 33983,00 грн. штрафу та 33983,00 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.06.2017р. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 10.07.2017р.

10.07.2017р. суд відклав розгляд справи на 27.07.2017р.

26.07.2017р. від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю її явки в судове засідання через перебування у щорічній відпустці.

Господарським процесуальним кодексом України не обмежено коло осіб, які можуть здійснювати представництво сторін в судових засіданнях, окрім того, представник відповідача вдруге не з'явився в судове засідання та 2-місячний строк розгляду даної справи закінчується 16.08.2017р. Оскільки з 07.08.2017р. суддя буде перебувати у щорічній відпустці, часу, що залишився недостатньо для відкладення розгляду справи. В зв'язку з цим, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки необхідних для вирішення спору доказів, наявних у матеріалах справи достатньо, строк розгляду справи, встановлений ГПК України, закінчується, то справа розглядається без участі представника відповідача.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, керуючись ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу і вирішує спір за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує у повному обсязі.

В судовому засіданні 27.07.2017р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст. 85 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2017p. Адміністративна колегія Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийняла рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 01/20-рш по справі № 01-13-50/03-2017 (далі - рішення № 01/20-рш). Пунктом 1 резолютивної частини рішення № 01/20-рш визнано, що відповідач вчинив порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації на вимогу від 30.12.2016р. № 02/4547 у встановлений головою територіального відділення строк. Пунктом 2 резолютивної частини рішення на відповідача за вчинене порушення накладено штраф у розмірі 33983,00 грн., що становить 1999 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказане рішення було відправлено супровідним листом від 15.02.2017р. № 01/805 на адресу відповідача (вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська обл., 38762). У зазначеному листі відповідач попереджувався, що у разі несплати штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення, буде нараховуватися пеня у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон).

Рішення № 01/20-рш було отримано представником відповідача 21.02.2017р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 779.

Таким чином, рішення № 01/20-рш є таким, що вручено відповідачу 21.02.2017р.

Відповідно до ст. 56 Закону, особа на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний термін з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно ст. 253, ч. 3 ст. 254 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Тобто, відповідач повинен був сплатити штраф по 22.04.2017р. включно. Проте, 22.04.2017р. є вихідним днем, в зв'язку з цим відповідно до ч. 5 ст 254 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) днем закінчення строку оплати є наступний за ним робочий день, а саме 24.04.2017р.

За даними позивача, на момент звернення до суду з даним позовом до територіального відділення не надходили ні позовна заява щодо оскарження даного рішення, ні ухвала суду про порушення провадження у справі.

З огляду на відсутність доказів оскарження відповідачем рішення № 01/20-рш в порядку визначеному Законом, позивач вважає вказане рішення таким, що набрало законної сили та є обов'язковим до виконання.

Отже, у встановлений строк за рішенням № 01/20-рш штраф у добровільному порядку відповідачем не сплачено.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

За несплату відповідачем штрафу згідно рішення № 01/20-рш, позивачем за період з 22.04.2017р. по 29.06.17р. нарахована пеня в розмірі 35172,40 грн. Проте, враховуючи приписи ч. 5 ст. 56 Закону, позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення з відповідача 33983,00 грн. пені.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно положень ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 22 Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Положеннями ст. 48 Закону передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Відповідно до ст. 56 Закону рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Приймаючи до уваги те, що рішення направлене позивачем на адресу відповідача було отримано 21.02.2017р. його представником, у розумінні положень ст. 56 Закону останнє є врученим (докази на підтвердження даної обставини наявні у матеріалах справи).

Докази сплати штрафу відповідачем за первісним позовом не надані.

Таким чином, позов в частині стягнення штрафу в сумі 33983,00 грн. є обгрунтованим, відповідачем не заперечується, а отже підлягає задоволенню.

Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Судом встановлено, що відповідач повинен був сплатити штраф по 24.04.2017р., таким чином, прострочення зобов'язання по сплаті штрафу розпочинається з 25.04.2017р.

Таким чином, позивач безпідставно нараховує пеню на прострочену суму штрафу з 22.04.2017р. по 24.04.2017р.

Стягненню підлягає пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу за період прострочення з 25.04.2017р. по 29.06.2017р. в сумі 33643,17 грн.

Тобто, позовна вимога про стягнення пені підлягає задоволенню частково в сумі 33643,17 грн. В іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 78, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" (вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762; ) до загального фонду Державного бюджету України на рахунок УДКСУ у Полтавському районі Полтавської області (, р/р 0395; за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106) 33983 грн. 00 коп. штрафу, 33643 грн. 17 коп. пені.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Управління механізації будівництва № 23" (вул. Шевченка, 11, с. Терешки, Полтавський район, Полтавська область, 38762; ) на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000, , МФО 820172, Державна казначейська служба України м. Київ, р/р 9819 на відновлення касових видатків за КЕКВ 2800) 1592 грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.07.2017р.

Суддя ОСОБА_2