РІШЕННЯ

25.07.2017Справа №910/8136/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8136/17

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інформаційної технології», м. Київ,

про стягнення 1 305 519,35 грн.,

за участю представників:

позивача - Толкачова О.І. (довіреність від 25.07.2017 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інформаційної технології» (далі - Товариство) про стягнення з Товариства: 1 272 483,12 грн. заборгованості за простроченими відсотками, що виникла в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору від 04.06.2008 № 0 (далі - Кредитний договір); 33 036,23 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, а всього 1 305 519,35 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 15.06.2017.

13.06.2017 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 відкладено розгляд справи на 04.07.2017 у зв'язку з неявкою представників відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 04.07.2017 подав суду письмові пояснення щодо неподання доказів, витребуваних ухвалою суду від 15.06.2017, та заявив клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки документів.

Разом з тим, у судовому засіданні представник позивача подав суду клопотання про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 25.07.2017.

Представник позивача у судовому засіданні 25.07.2017 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання 25.07.2017 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином; вимоги ухвали суду не виконали; відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверти з ухвалами суду, які повернуті з адреси відповідача з відмітками Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» та «інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.07.2017 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.06.2008 акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»; Банк) та Товариством (позичальник) укладено Кредитний договір, за умовами якого:

- Банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) у доларах США в сумі 40 000 доларів США 00 центів в порядку і на умовах, визначених Кредитним договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 194 000 грн. за курсом Національного банку України на день укладання Кредитного договору (пункт 1.1 Кредитного договору);

- позичальник зобов'язався повернути кредит в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, а саме до 04.06.2014, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 Кредитного договору на підставі будь-якого з пунктів 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 Кредитного договору (підпункт 1.2.2 пункту 1.2 Кредитного договору);

- за користування кредитними коштами з 04.06.2008 по 04.08.2008 встановлюється процентна ставка в розмірі 13,7 % річних. За користування кредитними коштами після 04.08.2008 встановлюється процентна ставка в розмірі 14,7 % річних (підпункт 1.3.1 пункту 1.3 Кредитного договору);

- за користування кредитними коштами понад встановлений Кредитним договором термін встановлюється процентна ставка у розмірі 27,4 % річних. Такий розмір застосовується до всієї простроченої суми основного боргу (підпункт 1.3.2 пункту 1.3 Кредитного договору);

- сторони домовились, що за умовами Кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом «а» та/або «б» пункту 9.2 Кредитного договору (підпункт 1.3.3 пункту 1.3 Кредитного договору);

- нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов Кредитного договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами підпунктів 1.3.2, 1.3.3 пункту 1.3, пункту 9.2. Кредитного договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані Банком позичальнику і які не повернуті останнім у власність Банку відповідно до умов Кредитного договору, якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами підпункту 1.3.2 пункту 1.3 та/або підпункту 1.3.3 пункту 1.3, пункту 9.2 Кредитного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (підпункт 1.3.4 пункту Кредитного договору);

- позичальник зобов'язався сплачувати проценти за Кредитним договором у строк - протягом перших 10 робочих днів кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти за користування кредитом (підпункт 1.3.5 пункту 1.3 Кредитного договору);

- позичальник зобов'язаний використовувати кредит на зазначені у Кредитному договорі цілі та здійснювати повернення отриманого кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та інших платежів у порядку та терміни, встановлені Кредитним договором (пункт 4.1 Кредитного договору);

- за порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або процентів за кредит та/або комісій, встановлених Кредитним договором, Банк має право вимагати від позичальника, а позичальник зобов'язаний сплатити Банку додатково до плати за кредит пеню з розрахунку 0,2 % річних від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості, за методом «факт/360», але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України (пункт 7.1 Кредитного договору).

Кредитний договір підписано уповноваженими особами, а саме, від АКІБ «УкрСиббанк» начальником відділення № 290 Фокою В.Д., яка діяла на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. 03.03.2008 за реєстровим № 1385, та від Товариства директором Бразасом Е.І, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 цієї глави про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, укладений АКІБ «УкрСиббанк» та Товариством правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

08.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (далі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстровано в реєстрі за №№ 2949, 2950, відповідно до умов якого:

- з урахуванням положень Договору та відповідно до них, продавець погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погоджується придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі (пункт 2.1 Договору);

- права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця, та, з урахуванням інших зобов'язань продавця та покупця, викладених у Договорі, зобов'язання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаним з моменту підписання продавцем та покупцем акта приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття (пункт 2.3 Договору);

- Договір набирає чинності негайно після того, як Договір буде підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений корпоративними печатками сторін та нотаріально посвідчений, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором (пункт 13.10 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від ПАТ «УкрСиббанк» головою правління Філіпом Жоаньє, який діяв на підставі статуту, та від ПАТ «Дельта Банк» першим заступником голови ради директорів Віталієм Масюрою, який діяв на підставі протоколу засідання спостережної ради від 01.12.2011 № 288 та довіреності, посвідченої 02.06.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим № 2116, та скріплено печатками.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, укладений ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» Договір за своєю правовою природою є по суті договором про відступлення права вимоги.

Також судом встановлено, що 19.12.2011 ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено акт приймання-передачі прав вимоги за кредитами, у тому числі і за кредитом, який було надано на підставі Кредитного договору.

Отже, на підставі вказаного Договору та акта приймання-передачі прав вимоги за кредитами до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до позичальників ПАТ «УкрСиббанк», зокрема, право вимоги до Товариства за Кредитним договором.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з частиною другою статті 10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В порушення вказаних умов Кредитного договору, Товариство свої зобов'язання належним чином не виконало, внаслідок чого 27.11.2012 ПАТ «Дельта Банк» подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення солідарно з Товариства та закритого акціонерного товариства «Євростандарт» (далі - ЗАТ «Євростандарт») заборгованості в сумі 553 725,79 грн.

Відповідно до частини третьої статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2012 зі справи № 5011-33/16871-2012 встановлено таке:

- на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківською випискою за Кредитним договором та меморіальним ордером від 04.06.2008 № прим.1. Проте, в порушення умов Кредитного договору та норм чинного законодавства України, позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором, в зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість по кредиту та заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- таким чином, враховуючи вищезазначене, факт наявності у товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інформаційної технології» перед ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за Кредитним договором встановлений судом, тому позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з Товариства та ЗАТ «Євростандарт» заборгованості за кредитом в розмірі 36 666,70 дол. США, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 28 721,32 дол. США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 910,71 дол. США та пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1 977,61 дол. США, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, вказаним рішенням Господарського суду міста Києва, яке набрало законної сили, встановлено факт надання кредиту за Кредитним договором і прострочення щодо його повернення відповідачем.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Позивач зазначає, що станом на 25.04.2017 відповідачем не було виконано належним чином зобов'язання щодо повернення суми кредиту відповідно до умов Кредитного договору, та не виконано рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2012 зі справи № 5011-33/16871-2012; доказів протилежного суду не подано.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача 47 705,54 доларів США, що згідно з встановленим НБУ курсом гривні до долара США на 25.04.2017 еквівалентно 1 305 519,35 грн. за період з 16.11.2012 по 25.04.2017., яка складається із суми заборгованості за простроченими відсотками - 1 272 483,12 грн. та суми пені за несвоєчасне повернення відсотків - 33 036,23 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України та статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками в сумі 1 272 483,12 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 33 036,23 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Центр інформаційної технології» (04071, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 13/34; ідентифікаційний код 25201432) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування: 01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 38; ідентифікаційний код 34047020): 1 272 483 (один мільйон двісті сімдесят дві тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 12 коп. заборгованості за простроченими відсотками; 33 036 (тридцять три тисячі тридцять шість) грн. 23 коп. пені та 19 582 (дев'ятнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят дві) грн. 79 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 31.07.2017.

Суддя І.Д. Курдельчук