ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" липня 2017 р. Справа № 923/655/17

Суддя В.М. Бабкіна, розглянувши матеріали

за позовом Фермерського господарства Вікторія

до Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Агросинтез, м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС, м. Київ

про визнання недійсною угоди про заміну кредитора у зобовязанні та застосування наслідків її недійсності,

встановив:

Згідно з ухвалою господарського суду Херсонської області від 17.07.2017 р. № 923/655/17 до господарського суду Київської області на підставі приписів ст. 15, ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України було направлено позовну заяву Фермерського господарства Вікторія б/н від 11.07.2017 р. (вх. № 2257/17 від 24.07.2017 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Агросинтез, м. Черкаси та до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС, м. Київ про визнання угоди № 15-11/12-130 від 15.11.2012 р. про заміну кредитора у зобов'язанні з подальшими додатковими угодами недійсною та застосування наслідків її недійсності.

Як слідує з матеріалів позову, за умовами вказаної угоди № 15-11/12-130 від 15.11.2012 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Агросинтез до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС перейшло право вимоги від ФГ Вікторія пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат, набуте ТОВ Корпорація Агросинтез на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК260311/1 від 26.03.2011 р.

Відповідно, ФГ Вікторія просить суд визнати вказану угоду (з подальшими додатковими угодами) недійсною та застосувати наслідки її недійсності у вигляді зобовязання ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС, м. Київ повернути Фермерському господарству Вікторія сплачені грошові кошти в сумі 25057,09 грн.

Слід зазначити, що згідно з приписами частини першої статті 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Поряд з цим, відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Як слідує з позовних матеріалів, жодний з відповідачів не має місцезнаходження на території Київської області, відтак направлення матеріалів позовної заяви ФГ Вікторія б/н від 11.07.2017 р. до господарського суду Київської області є помилковим.

Згідно з ч. 1 ст. 17 ГПК України, якщо справа не підсудна господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю.

Оскільки позивачем у даній справі заявлено дві позовні вимоги, одна з яких про зобовязання повернути кошти, спрямована безпосередньо до відповідача 2 - ТОВ Компанія НІКО-ТАЙС, яке має місцезнаходження у АДРЕСА_1 (код 38039872), то зазначені позовні матеріали направляються за встановленою територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва.

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 15, ч. 1 ст. 17, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

Позовну заяву Фермерського господарства Вікторія б/н від 11.07.2017 р. (вх. № 2257/17 від 24.07.2017 р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю Корпорація Агросинтез та до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС про визнання угоди № 15-11/12-130 від 15.11.2012 р. про заміну кредитора у зобов'язанні з подальшими додатковими угодами недійсною та застосування наслідків її недійсності передати за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 105 арк. - господарському суду м. Києва.

Суддя В.М. Бабкіна