ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2017р. Справа № 914/1027/17

За позовом: Приватного транспортно-експедиційного підприємства «Автотрансекспедиція», м.Львів

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 15», м.Львів

про стягнення 44615,40грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: позов заявлено Приватним транспортно-експедиційним підприємством «Автотрансекспедиція», м.Львів до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 15», м.Львів про стягнення 42347,76грн., з яких 36900,00грн. основного боргу, 2877,65грн. пені, 1053,01грн. 10% річних та 1517,10грн. індексу інфляції.

Ухвалою суду від 29.05.2017р. справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.06.2017р. В судовому засіданні 21.06.2017р. оголошено перерву до 10.05.2017р. для надання відповідачу можливості подати витребувані судом документи. Ухвалою суду від 10.07.2017р. прийнято заяву ПТЕП «Автотрансекспедиція» про збільшення позовних вимог (вх.№2979/17 від 07.07.2017р.), якою просить стягнути з відповідача на свою користь 44615,40грн., з яких 36900,00грн. основного боргу, 4150,52грн. пені, 1548,37грн. 10% річних та 2016,51грн. індексу інфляції, та відкладено розгляд справи на 19.07.2017р. з підстав, викладених у ній. Ухвалою суду від 19.07.2017р. строк вирішення спору за клопотанням відповідача продовжено на 15 днів та відкладено розгляд справи на 31.07.2017р. зважаючи на клопотання сторін та для надання їм можливості врегулювати спір в добровільному порядку.

В судове засідання 31.07.2017р. зявився представник позивача, йому розяснено права передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Представник позивача в судовому засіданні 31.07.2017р. позовні вимоги, з врахуванням заяви про їх збільшення (вх.№2979/17 від 07.07.2017р.) підтримав в повному обсязі із підстав, зазначених у них, а також поясненнях (вх.№24077/17 від 07.07.2017р.). Ствердив, зокрема, що протягом грудня 2016 року лютого 2017 року ним, на виконання укладених із відповідачем в грудні 2016 року договорів, надано останньому послуги із перевезення та транспортного експедирування, які всупереч взятим зобовязанням оплачено ЖБК «Апартаменти-Захід 15» лише частково, внаслідок чого виникла заборгованість. Зазначене зумовило звернення ПТЕП «Автотрансекспедиція» до суду із позовом, в якому окрім 36900,00грн. основного боргу до стягнення також заявлено 4150,52грн. пені, 1548,37грн. 10% річних та 2016,51грн. індексу інфляції. Просив позов задоволити.

Відповідачем явки повноважного представника в судове засідання 31.07.2017р. повторно не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином. У долученому до матеріалів справі відзиві ЖБК «Апартаменти-Захід 15» (вх.№2815/17 від 26.06.2017р.) проти задоволення позову заперечено. Зокрема зазначено, що акти прийому виконаних робіт, на які посилається позивач, не є належними доказами і не можуть братися судом до уваги, оскільки підписані невстановленою особою, а тому просить провести судову експертизу для встановлення відповідності підписів на таких актах підпису голови ЖБК «Апартаменти-Захід 15».

Суд, беручи до уваги встановлений ст.69 ГПК України строк вирішення спору, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Між Приватним транспортно-експедиційним підприємством «Автотрансекспедиція» (позивач по справі, виконавець за договором) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 15» (відповідач по справі, замовник за договором) укладено договір №10423-16 про надання послуг від 06.12.2016р., а також договори №10956-16 від 22.12.2016р. та №11161-16 від 28.12.2016р. про надання транспортно-експедиційних послуг, за якими виконавець надає замовнику транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом згідно визначених умов (п.1.1 кожного із вказаних договорів).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору №10423-16 від 06.12.2016р. позивачем надано відповідачу послуги на суму 4800,00грн., що підтверджується актом №194-12.16АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 07.12.2016р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №10423-16 від 06.12.2016р. На виконання умов договору №10956-16 від 22.12.2016р. позивачем надано відповідачу послуги на суму 5100,00грн., що підтверджується актом №625-12.16АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 23.12.2016р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №10956-16 від 23.12.2016р. На виконання умов договору №11161-16 від 28.12.2016р. позивачем надано відповідачу послуги на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №777-12.16АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 28.12.2016р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №11161-16 від 28.12.2016р.

У п.3.1 кожного із вказаних договорів сторони погодили, що розрахунки за ними здійснюються в безготівковій формі у національній грошовій одиниці України шляхом переказу коштів на поточний рахунок виконавця впродовж 5-ти календарних днів з дати відправлення належним чином оформлених документів (рахунку виконавця, товарно-транспортної накладної (CMR), акту виконаних робіт та податкової накладної), якщо в заявці не зазначені інші умови оплати за кожне окреме перевезення.

Окрім цього, між Приватним транспортно-експедиційним підприємством «Автотрансекспедиція» (експедитор за договором) та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 15» (клієнт за договором) укладено договір транспортного експедирування №1753/16 від 29.12.2016р., предметом якого є взаємовідносини сторін, які виникають при перевезенні та транспортно-експедиторському обслуговуванні вантажів, що надаються клієнтом експедитору для перевезення автомобільним транспортом перевізника чи залучених ним осіб в міжнародному, міжміському та міському сполученнях (п.2.1).

За цим договором експедитор зобовязався організувати перевезення довіреного йому вантажу в пункт призначення та видачу його уповноваженій на його отримання особі, а клієнт оплатити вартість послуг експедитора (п.2.2). Заявки, погоджені сторонами, регулюють взаємини сторін щодо кожного окремого перевезення. В заявках можуть відображатися також інші істотні умови договору транспортного експедирування, що не були обумовлені сторонами в момент підписання договору (п.2.3).

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов цього договору позивачем надано відповідачу послуги на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №76-01.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 11.01.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №103-17 від 11.01.2017р.; на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №162-01.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 17.01.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №240-17 від 16.01.2017р.; на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №195-01.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 18.01.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №259-17 від 17.01.2017р.; на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №379-01.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 25.01.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №508-17 від 24.01.2017р.; на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №430-01.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 26.01.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №509-17 від 25.01.2017р.; на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №52-02.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 02.20.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №774-17 від 02.02.2017р.; на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №89-02.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №817-17 від 03.02.2017р.; та на суму 5000,00грн., що підтверджується актом №102-02.17АТЕ прийому виконаних робіт (наданих послуг) від 03.02.2017р., підписаним представниками сторін та скріпленим їхніми печатками; на їх оплату виставлено рахунок №775-17 від 03.02.2017р.

Укладаючи вказаний договір сторони погодили, що вартість наданих експедитором транспортно-експедиторських послуг узгоджується сторонами в заявках або в додатку про тарифи (п.4.2). Платежі та взаємні розрахунки між сторонами здійснюються на підставі рахунків (п.4.3). Розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі у національній грошовій одиниці України шляхом переказу коштів на поточний рахунок експедитора впродовж 5-ти календарних днів з дати відправлення належним чином оформлених документів (рахунку експедитора, товарно-транспортної накладної (CMR), акту виконаних робіт та податкової накладної), якщо в заявці не зазначені інші умови оплати за кожне окреме перевезення (п.4.5).

Проаналізувавши долучені до матеріалів справи заявки про надання транспортних послуг за цим договором, суд зазначає, що послуги надано у визначених ними межах, їх вартість відповідає заявленій та ними не встановленого іншого порядку оплати, аніж погоджений у договорі.

Попри це, надані послуги відповідачем оплачено лише частково на суму 15000,00грн. платежем від 27.01.2017р. та на суму 3000,00грн. платежем від 31.03.2017р., що підтверджується банківськими виписками про рух коштів по рахунку позивача.

11.04.2017р. сторонами підписано й скріплено печатками акт звірки взаємних розрахунків за послуги, надані згідно вказаних актів. Цією звіркою встановлено сальдо на кінець 11.04.2017р. на користь ПТЕП «Автотрансекспедиція» в розмірі 36900,00грн.

Оскільки ЖБК «Апартаменти-Захід 15» взяті на себе за договором зобовязання із оплати за отримані послуги належним чином не виконано, ПТЕП «Автотрансекспедиція» звернулось до суду із позовом, в якому окрім 36900,00грн. основного боргу, до стягнення також заявлено 4150,52грн. пені, 1548,37грн. 10% річних та 2016,51грн. індексу інфляції.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Як встановлено ч.1 ст.909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.1 ст.916 ЦК України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до ст.929 ЦК України та ст.316 ГК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Згідно зі ст.931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд звертає увагу на те, що у своєму відзиві ЖБК «Апартаменти-Захід 15» не заперечує та не спростовує факт укладення договорів із позивачем та отримання послуг, наданих ПТЕП «Автотрансекспедиція» на їх виконання у встановленому порядку та визначеному обсязі, натомість стверджує, що надані ним акти прийому виконаних робіт (наданих послуг) не можуть вважатись належними та допустимими доказами. Зокрема, зазначає, що у трудових відносинах із ЖБК «Апартаменти-Захід 15» перебуває тільки голова кооперативу, підпис якого не відповідає тим, що виконані на зазначених актах. Відтак, відповідачем заявлено клопотання про проведення судової експертизи для встановлення відповідності підпису на вище перелічених актах прийому виконаних робіт підпису голови кооперативу ЖБК «Апартаменти-Захід 15» - ОСОБА_2

Оцінюючи такі твердження щодо невідповідності підписів уповноваженої особи ЖБК «Апартаменти-Захід 15» на актах прийому виконаних робіт (наданих послуг), суд звертає увагу на те, що кожен із таких актів засвідчений печаткою відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити як: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно ст.58-1 ГК України, субєкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки, однак її використання не є обовязковим.

Наявність у ЖБК «Апартаменти-Захід 15» печатки з повним найменуванням та ідентифікаційним кодом юридичної особи, і її використання у господарській діяльності відповідачем не заперечено. Аналізуючи умови укладених між сторонами договорів та зважаючи на надані ними пояснення, суд приходить до висновку, що використання печатки для надання юридичної значимості вчинюваних ними правочинів може вважати усталеним звичаєм ділового обороту.

Із комплексного аналізу укладених між сторонами договорів та норм ч.2 ст.207 ЦК України, та ч.1 ст.181 ГК України вбачається, що підпис сторони на правочині підтверджує лише форму, в якій його вчинено (письмово), а відповідно сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, що має письмову форму. Наявність печатки на правочині свідчить про скріплення відповідачем самого документа, а не підпису особи. Такий висновок суду відповідає висновкам Вищого господарського суду України, викладеним у його постановах від 01.11.2011р. по справі №21/235-09 та від 29.05.2013р. по справі № 18/37/2012/5003.

Відповідач не заперечує проти того, що документах, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, в тому числі й на актах прийому виконаних робіт (наданих послуг), проставлено печатку ЖБК «Апартаменти-Захід 15». Інструкцією про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1893 від 27.11.1998р. (що діяла до 19.10.2016р.), обов'язковою для усіх підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, обов'язковому обліку підлягають печатки і штампи з повним найменуванням організацій, контроль за виготовленням, зберіганням та використанням яких покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство (п.64). Особи, що персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій (п.65). Перевірка наявності печаток, штампів і бланків здійснюється щорічно комісією, призначеною наказом керівника організації. Про перевірки наявності печаток, штампів і бланків робляться відмітки у журналах обліку за формами 11 і 12 після останнього запису. У разі порушення правил обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків комісія проводить службове розслідування, результати якого оформляються актом довільної форми та доводяться до відома керівника організації. У разі втрати печаток і штампів керівники організацій зобов'язані негайно повідомити про це органи МВС та вжити заходів для їх розшуку. В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що печатку ЖБК «Апартаменти-Захід 15» втрачено чи вона використовувалась поза волею власника. Ані матеріалів відповідного службового розслідування за фактом втрати печатки, ані доказів звернення до компетентних правоохоронних органів із відповідним повідомлення відповідачем не надано.

Натомість, до матеріалів справи долучено копію довіреності за підписом голови кооперативу ОСОБА_2, скріпленої печаткою ЖБК «Апартаменти-Захід 15», якою п.Заяць Н.Я. уповноважено укладати та підписувати від імені кооперативу договори, предметом яких є придбання товарів, робіт та послуг, зміни та доповнення до зазначених договорів, а також акти щодо приймання-передачі товарів/робіт/послуг за вказаними договорами, накладні та будь-які інші документи щодо підтвердження приймання-передачі товарів/робіт/послуг за відповідними договорами. Зазначене спростовує твердження відповідача про те, що єдиною уповноваженою особою на підписання правочинів від імені ЖБК «Апартаменти-Захід 15» є голова кооперативу.

За таких обставин, суд вважає, що факт надання ПТЕП «Автотрансекспедиція» послуг ЖБК «Апартаменти-Захід 15» на виконання укладених між ними договорів підтверджується належними та допустимими доказами, відтак, у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи (вх.№2815/17 від 26.06.2017р.) слід відмовити, за відсутності питань, розяснення яких для вирішення спору потребує спеціальних знань.

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги здійснені відповідачем часткові оплати наданих послуг, проведення яких ЖБК «Апартаменти-Захід 15» не заперечується, суд приходить до висновку, що на момент вирішення цього спору неоплаченими залишаються надані позивачем послуги на суму 36900,00грн. Відтак, позов в цій частині обґрунтований матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає до задоволення.

В решті позовних вимог суд звертає увагу на те, що порушенням зобовязання, згідно зі ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобовязання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобовязаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст.230 ГК України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із долученого до заяви про збільшення позовних вимог розрахунку вбачається, що нарахування пені, процентів річних та індексу інфляції проведено ПТЕП «Автотрансекспедиція» лише за несвоєчасно виконаним відповідачем зобовязанням із оплати за послуги, надані на підставі укладеного сторонами договору транспортного експедирування №1753/16 від 29.12.2016р. Так, у п.5.3.6 вказаного договору сторони погодили, що у разі несвоєчасних розрахунків клієнт зобовязується оплатити експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день протермінування платежу, а також сплатити 10% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Штрафні санкції за несвоєчасні розрахунки нараховуються з моменту виникнення в експедитора права для їх нарахування до моменту повного погашення клієнтом заборгованості.

Проаналізувавши долучений до матеріалів справи розрахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 4150,52грн. пені, 1548,37грн. 10% річних та 2016,51грн. індексу інфляції підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Апартаменти-Захід 15» (м.Львів, вул.Наливайка, буд.3, кім.9; ) на користь Приватного транспортно-експедиційного підприємства «Автотрансекспедиція» (АДРЕСА_1; ) 36900,00грн. основного боргу, 4150,52грн. пені, 1548,37грн. 10% річних, 2016,51грн. індексу інфляції та 1600,00грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 02.08.2017р.

Суддя Щигельська О.І.