ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2017 р. Справа № 5015/7368/11

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- Г.Г. Якімець

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Львівської області від 28.03.2017р.

у справі № 5015/7368/11

за заявою: Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс"

до: ТзОВ "Львівська гарнізонна база"

про: банкрутство

З участю представників :

від апелянта - ОСОБА_4 - представник (довіреність №б/н від 23.06.2015р.)

від кредитора - ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - представник (довіреність №б/н від 16.05.2016р.)

від боржника - не з'явився.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.03.2017р., суддя Цікало А.І., вимоги ОСОБА_5 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" було визнано на суму 11020326 грн. 84 коп. Судовий збір в розмірі 1073 грн. 00 коп., сплачений ОСОБА_5 за подання до суду заяви з вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" покладено на ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

2. Вимоги ОСОБА_5 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 2776273 грн. 30 коп. - відхилено.

3. Вимоги ОСОБА_2 визнано на суму 2787667 грн. 51 коп. Судовий збір в розмірі 1073 грн. 00 коп., сплачений ОСОБА_2 за подання до суду заяви з вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" покладено на ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

4. Затверджено реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" () у наступних розмірах:

4.1. Вимого першої черги:

- ОСОБА_5 на суму 1073 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору у справі про банкрутство.

- ОСОБА_2 на суму 1073 грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору у справі про банкрутство.

4.2. Вимоги другої черги - відсутні.

4.3. Вимоги третьої черги - відсутні.

4.4. Вимоги четвертої черги:

- Адвокатське об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" на суму 479939 грн. 67 коп.

- ОСОБА_5 на суму 11020326 грн. 84 коп.

- ОСОБА_2 на суму 2787667 грн. 51 коп.

4.5. Вимоги п'ятої черги - відсутні.

4.6. Вимоги шостої черги - відсутні.

Вимоги кредиторів, які виникли до дня порушення провадження у справі №5015/7368/11 про банкрутство ТзОВ "Львівська гарнізонна база" () і не заявлені протягом тридцяти днів від дня опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство (опубліковано в газеті "Голос України" від 18.01.2012 р. N 8-9) або заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, вважати погашеними.

Призначено проведення зборів кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" до 21.04.2017р.

Засідання суду, на якому буде розглядатись питання про можливість санації боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи про припинення провадження у справі про банкрутство, призначено на 25.04.17 р. о 12:00 год. Явку розпорядника майна та представників кредиторів в судове засідання визнано обов'язковою.

З даною ухвало не погодився кредитор ОСОБА_2 і оскаржив її в апеляційному порядку в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_5, оскільки вважає, що судом в цій частині неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального права. При цьому апелянт повністю заперечує як кредиторські вимоги ОСОБА_5 так і її право бути конкурсним кредитором боржника.

24.04.2017р. представник апелянта подав клопотання про повернення судового збору сплаченого при первісному поданні апеляційної скарги в сумі 1180,30 грн.

15.05.2017р. на адресу апеляційного суду надійшли письмові пояснення по суті апеляційної скарги від представника апелянта.

За клопотанням представника апелянта від 15.05.2017р. здійснювався звукозапис судового засідання.

15.05.2017р. представником апелянта було подано клопотання про витребування з Господарського суду Львівської області матеріалів справи №5015/2276/11.

15.05.2017р. представник кредитора ОСОБА_5 подав відзив не апеляційну скаргу в якому просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

29.05.2017р. представником апелянта було подано до апеляційного суду письмові пояснення по справі.

29.05.2015р. на адресу апеляційного суду надійшло повідомлення про відеозйомку у судовому засіданні від громадської організації «Центр журналістських розслідувань». З вказаної дати представником даної громадської організації здійснювався відеозапис усіх судових засідань.

29.05.2017р. представником апелянта було подано повторне клопотання про витребування з Господарського суду Львівської області матеріалів справи №5015/2276/11.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.05.2017р. було витребувано з Господарського суду Львівської області матеріали господарської справи №5015/2276/11.

07.06.2017р. від боржника - ТзОВ «Львівська гарнізонна база» на адресу суду надійшла заява про відвід судді Матущака О.І.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.06.2017р. було задоволено заяву ТзОВ «Львівська гарнізонна база» про відвід судді Матущака О.І. у справі №5015/7368/11.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду №255 від 12.06.2017р. було призначено проведення автоматизованої заміни судді-члена колегії Матущака О.І. у зв'язку з задоволенням заяви про відвід.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії від 12.06.2017р. було замінено суддю Матущака О.І. суддею Якімець Г.Г.

29.06.2017р. від боржника надійшли письмові пояснення по суті доводів апеляційної скарги в яких він просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, що підтверджується списком згрупованих рекомендованих відправлень Львівського апеляційного господарського суду від 05.07.2017р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Львівської області від 28.03.2017р. у справі №5015/7368/11 змінити в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_5, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2011р. до господарського суду Львівської області за вх. № 7858 від Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" поступила заява про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівська гарнізонна база" (вул. Маринецька, 7, м. Львів, 79039; ).

Ухвалою суду від 15.12.2011 р. прийнято заяву до розгляду, порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено підготовче судове засідання на 22.12.2011 р.

Ухвалою суду від 22.12.2011 р. визначено розмір вимог ініціюючого кредитора- Адвокатського об'єднання "Адвокатська компанія "Укрзахідюрсервіс" до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 479939 грн. 67 коп., введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Івасько Святослава Миколайовича та попереднє засідання суду призначено на 28.02.2012 р.

Оголошення про порушення провадження у даній справі опубліковано в газеті "Голос України", N 8-9 від 18.01.2012 р.

16.02.2012 р. до суду за вх. № 665 від ОСОБА_5 поступила заява з вимогами до боржника на суму 13796600 грн. 14 коп. Ухвалою суду від 17.02.2012 р. зазначену заяву прийнято до розгляду.

22.02.2012 р. до суду за вх. № 771 від ОСОБА_2 поступила заява з вимогами до боржника на суму 9052995 грн. 36 коп. Ухвалою суду від 23.02.2012 р. зазначену заяву прийнято до розгляду.

26.03.2012 р. до суду за вх. № 6486/12 від головного редактора журналу "Кримінальне чтиво. Захід" поступив лист, в якому він просить надати можливість знімальній групі журналу "Кримінальне чтиво. Захід" вести зйомку судового засідання у справі № 5015/7368/11, яке відбудеться 03.04.2012 р.

06.09.2012 р. до суду за вх. № 19766/12 від представника ОСОБА_2 поступило клопотання, в якому він просить суд зупинити провадження у справі та направити матеріали даної справи до прокуратури Шевченківського району м. Львова щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

20.09.2012 р. до суду за вх. № 21055/12 від представника ОСОБА_2 поступила заява, в якій він просить суд зупинити провадження у справі та направити матеріали даної справи до відділу з питань банкрутства ГУЮ у Львівській області для проведення експертизи щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства.

20.09.2012 р. до суду за вх. № 21057/12 від представника ОСОБА_2 поступила заява, в якій він просить суд розглянути подані ним та податковою службою процесуальні документи.

08.10.2012 р. до суду за вх. № 1305/12-01 від представника ОСОБА_2 поступила апеляційна скарга на ухвали господарського суду Львівської області від 15.12.2011 р. та від 22.12.2011 р. у справі № 5015/7368/11

09.10.2012 р. до суду за вх. № 22666/12 від представника ОСОБА_2 поступило клопотання, в якому він просить суд залучити до розгляду даної справи посадових осіб ДПІ Шевченківського району м. Львова і аудитора аудиторської фірми "Дайм", ОСОБА_9 та відкласти розгляд справи.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2012 р. відмовлено ОСОБА_2 у відновленні пропущеного строку на оскарження ухвал господарського суду Львівської області від 15.10.2011 р. та від 22.12.2011 р. у справі № 5015/7368/11.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.10.2012 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвали господарського суду Львівської області від 15.10.2011 р. та від 22.12.2011 р. у справі № 5015/7368/11 повернуто заявнику без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2012 р. залишено касаційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 17.10.2012 р. у справі № 5015/7368/11 без змін.

06.02.2013 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 163/13-01 від представника ОСОБА_2 поступила апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Львівської області від 15.12.2011 р. у справі № 5015/7368/11.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2013 р. відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Львівської області від 15.12.2011 р. у справі № 5015/7368/11 про банкрутство ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2013 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2012 р. у справі № 5015/7368/11 без змін.

07.06.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Львівської області із заявою про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 15.12.2011 р. у справі №5015/7368/11 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.06.2013 р. відхилено клопотання ОСОБА_2 про відновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд ухвали господарського суду Львівської області від 15.12.2011 р. у справі № 5015/7368/11 за нововиявленими обставинами та повернуто таку заяву заявнику.

27.06.2013 р. справу № 5015/7368/11 передано судді Цікало А. І. для подальшого розгляду.

03.07.2013 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 918/13-01 від ОСОБА_2 поступила апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.06.2013 р. у справі № 5015/7368/11.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 р. у справі № 5015/7368/11 в задоволенні вимог апеляційної скарги відмовлено, а ухвалу господарського суду Львівської області від 12.06.2013 р. у справі № 5015/7368/11 залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.11.2013 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.06.2013 р. та на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 р. повернуто скаржнику.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2014 р. у справі № 5015/7368/11 касаційну скаргу ОСОБА_2 б/н від 18.11.2013 р. задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2013 р. у справі № 5015/7368/11 змінено, виклавши її резолютивну частину у наступній редакції: "Відмовити ОСОБА_2 у прийнятті заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Львівської області від 15.12.2011 року у справі № 5015/7368/11".

01.04.2014 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 361/14-01 від ОСОБА_2 поступила апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2012 р. у справі № 5015/7368/11.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 р. відмовлено ОСОБА_2 в клопотанні про відновлення пропущеного строку на оскарження ухвали господарського суду Львівської області від 17.02.2012 р. у справі № 5015/7368/11.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Львівської області від 17.02.2012 р. у справі № 5015/7368/11 повернуто заявнику без розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.06.2014 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 09.04.2012 р. у справі № 5015/7368/11 повернуто скаржнику.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.08.2014 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 09.04.2012 р. у справі № 5015/7368/11 залишено без змін.

Учасники провадження у справі просили суд затвердити реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

Розгляд справи відбувається у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до набрання чинності з 19.01.2013 р. змін, внесених Законом України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень України від 22.12.2011 р. № 4212-VI.

Частиною першою статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Львівська гарнізонна база" опубліковано в газеті "Голос України" від 18.01.2012 р. N 8-9.

В межах строку, встановленого ч. 1 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до суду надійшли заяви з вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від ОСОБА_5 на суму 13796600 грн. 14 коп. та від ОСОБА_2 на суму 9052995 грн. 36 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обгрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд.

Частиною четвертою стаття 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

ОСОБА_5 заявлено вимоги до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 13796600 грн. 14 коп. Зазначені вимоги складаються із частки в статутному капіталі ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у зв'язку з виходу з числа учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у розмірі 13340215 грн. 63 коп., судових витрат згідно рішення господарського суду Львівської області від 04.08.2011 р. у справі № 5015/2276/11 у розмірі 8138 грн. 00 коп., а також із неповернутої безвідсоткової позики у розмірі 448246 грн. 51 коп.

ОСОБА_2 заявлено вимоги до ТзОВ "Львівська гарнізонна база", з урахуванням заяви про уточнення кредиторських вимог від 01.03.2017 р. (вх. № 940/17 від 01.03.2017 р.), на суму 2787667 грн. 51 коп. Зазначені вимоги складаються із частки в статутному капіталі ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у зв'язку з виходу з числа учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" у розмірі 1323308 грн. 00 коп., 25% річних за невчасну виплату частки у розмірі 992481 грн. 00 коп., інфляційних втрат за несвоєчасну сплату частки у розмірі 445486 грн. 67 коп., а також судових витрат у справах позовного провадження (витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення судових експертиз) у розмірі 26391 грн. 84 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Львівська гарнізонна база" було створено в грудні 2002 року, його державна реєстрація була здійснена виконавчим комітетом Львівської міської ради 23.12.2002 р. Відповідно до статуту ТзОВ "Львівська гарнізонна база" в редакції, затвердженій загальними зборами учасників товариства 22.10.2004 р., його учасниками були ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Статутний капітал товариства був сформований за рахунок вкладів учасників товариства де частка ОСОБА_2 склала 25% статутного капіталу, а частка ОСОБА_5 - 75% статутного капіталу.

01.07.2005 р. ОСОБА_2 звернувся до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" із заявою, посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, якою повідомив загальні збори учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" про свій вихід із числа учасників товариства. Разом з тим, просив провести з ним розрахунки в порядку ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" і ст. 148 ЦК України, шляхом передання йому майна товариства в натурі, відповідно до його частки в статутному капіталі, розрахованої на момент виходу з товариства.

На загальних зборах учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база", які відбулися 05.07.2005 р., було прийнято рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 про вихід з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" та вирішено провести виплату вартості частини майна товариства, яка пропорційна його частці в статутному фонді, грошовими коштами. Вказаним рішенням загальних зборів учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" ОСОБА_2 у виплаті вартості частини майна товариства, яка пропорційна його частці в статутному фонді, шляхом передання майна в натурі, було відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 в липні 2005 року звернувся в Шевченківський районний суд м. Львова з позовом до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" та ОСОБА_5 про скасування рішення загальних зборів товариства в частині відмови йому у виплаті вартості частини майна шляхом передання майна в натурі і про виплату частки в грошовому виразі та спонукання до виділення і передання частини майна товариства в натурі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 27.12.2005 р., яке залишено без змін судами апеляційної і касаційної інстанції, в задоволенні зазначеного позову було відмовлено.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 06.06.2012 р. стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_2 5830615,80 грн. вартості частини майна товариства, належної йому до виплати при виході зі складу учасників товариства 05.07.2005 р. відповідно до частки в статутному фонді в розмірі 25 %, з врахуванням 25 % річних за прострочку виплати частки майна, індексу інфляції та 3 % річних нарахованих з 05.07.2006 р. по 24.05.2012 р., 1700 грн. витрат по сплаті державного мита та 56125,81 грн. витрат на проведення експертиз та експертної оцінки.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2014 р. рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06.06.2012 р. скасовано, прийнято нове рішення про стягнення з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_2 1323308 грн. вартості частини майна товариства, 1700 грн. судового збору та 12908,84 грн. витрат на проведення судових експертиз.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.10.2014 р. касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2014 р. та рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 06.06.2012 р. у справі № 2-11/11(2/1328/11/12) в частині вимог ОСОБА_2 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" про стягнення 25 % річних та інфляційних втрат, а також в частині розподілу судових витрат скасовано, справу № 2-11/11(2/1328/11/12) в зазначеній частині передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області. В решті постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.2014 р. у справі № 2-11/11 (2/1328/11/12) залишено без змін.

При новому розгляді спору, рішенням господарського суду Львівської області від 13.01.2015 р., котре залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 р., стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_2 1949613,36 грн. 25% річних, 919699,05 грн. інфляційних втрат, 1701,28 грн. судового збору, 55194,07 грн. витрат за проведення судових експертиз. Крім того, стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_2 34977,68 грн. судового збору за подання касаційної скарги. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.08.2015 р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 р. та рішення Господарського суду Львівської області від 13.01.2015 р. у справі № 2-11/11 (2/1328/11/12) скасовано, справу № 2-11/11 (2/1328/11/12) передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області в іншому складі суду.

При новому розгляді справи, рішенням господарського суду Львівської області від 29.02.2016 р. у справі № 2/11/11 (2/1328/11/12) у задоволенні позову, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, про стягнення 25% річних та інфляційних нарахувань відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 28693 грн. за подання касаційної скарги.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 р. у справі № 2-11/11 (2/1328/11/12), котра залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2016 р., рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016 р. у справі № 2-11/11(2/1328/11/12) скасовано, прийнято нове рішення, яким позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, про стягнення 25% річних та інфляційних нарахувань задоволено, стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_2 992481,00 грн. 25% річних та 445486,67 грн. інфляційних втрат, стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 28693,12 грн. за розгляд касаційної скарги, стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_2 1700 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 1870 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги у Львівському апеляційному господарському суді.

Відповідно до статуту ТзОВ "Львівська гарнізонна база", затвердженого загальними зборами засновників товариства 24.03.2010 р. (протокол №1) та зареєстрованого 25.03.2010 р., засновниками ТзОВ "Львівська гарнізонна база" являлись ОСОБА_5 та ОСОБА_10. Частки у статутному капіталі товариства було розподілено наступним чином: ОСОБА_5 належало 99 % статутного капіталу, а ОСОБА_10 належало 1 % статутного капіталу.

ОСОБА_5 звернулась до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" із заявою від 31.03.2010 р., посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, якою повідомила загальні збори учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" про свій вихід із числа учасників товариства (т.11, а.с. 123).

Загальними зборами учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" розглянуто заяву ОСОБА_5 про вихід з учасників товариства та вирішено прийняти заяву ОСОБА_5 про вихід з числа учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" і виплатити їй частку відповідно до вимог ст. 54 Закону України "Про господарські товариства". Зазначене рішення оформлено протоколом загальних зборів учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" від 31.03.2010 р. № 2 (копію долучено до матеріалів справи -т.11, а.с. 122).

Оскільки протягом року після виходу ОСОБА_5 з числа учасників товариства її частка не була виплачена, ОСОБА_5 звернулась про визначення та стягнення частки в судовому порядку, виходячи з розміру частки 99% в статутному капіталі товариства та дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Рішенням господарського суду Львівської області від 04.08.2011 р. у справі № 5015/2276/11 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_5 в частині зобов'язання ТзОВ "Львівська гарнізонна база" провести розрахунок вартості частини майна товариства відповідно до частки ОСОБА_5 (99%) у статутному капіталі товариства, виходячи з ринкових цін та стягнення з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" вартості належної ОСОБА_5 частини майна товариства, що пропорційна частці ОСОБА_5 в статутному капіталі розміром 99%.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 р., яку залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2012 р., рішення господарського суду Львівської області від 04.08.2011 р. у справі № 5015/2276/11 частково скасовано: п.2 резолютивної частини рішення суду скасовано; п.3 резолютивної частини рішення суду викладено в новій редакції, згідно якого, стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на користь ОСОБА_5 вартість частини майна товариства відповідно до належної частки (99%) у статутному капіталі товариства в розмірі 13359747,84 грн., 7902 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з ТзОВ "Львівська гарнізонна база" в дохід державного бюджету 17598 грн. державного мита. В решті рішення господарського суду Львівської області від 04.08.2011 р. залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету 30580,5 грн. судового збору.

При розгляді справи № 5015/2276/11, Львівський апеляційний господарський суд, у постанові від 11.07.2012 р., послався на висновок № 2077 економічного експертного дослідження, складений 12.06.2012 р. експертом ОСОБА_11 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, відповідно до якого вартість належної до виплати ОСОБА_5 частини майна ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 31.03.2010 р. становить 13359747,84 грн., оскільки така сума відповідає її частці в розмірі 99% статутного фонду ТзОВ "Львівська гарнізонна база" з врахуванням вартості переданого транспортного засобу в розмірі 50000,16 грн. При цьому, апеляційний суд зазначив, що при визначенні дати, станом на яку обчислювалась вартість чистих активів було враховано, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу, та скоригована до ринкової вартості.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2016 р. задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 р. у справі № 5015/2276/11. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 р. у справі № 5015/2276/11 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

При перегляді за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 р. у справі №5015/2276/11, Львівським апеляційним господарським судом, у постанові від 14.11.2016 р., зазначено, що при проведенні судово-економічної експертизи, не було враховано того факту, що за товариством числяться невиконані зобов'язання по виплаті частини майна товариства (у розмірі, пропорційному частці у 25% статутного капіталу) колишньому учаснику - ОСОБА_2 відповідно до судового рішення у справі № 2-11/11(2/1328/11/12). Враховуючи те, що єдиним матеріальним активом товариства є його нерухоме майно, товариство неспроможне через свій фінансовий стан провести розрахунки з ОСОБА_2 будь-яким іншим чином, ніж у примусовому порядку, в ході виконавчого провадження. В свою чергу, виконавче провадження передбачає примусову реалізацію майна на прилюдних торгах, витрати на які, будуть здійснюватись виключно за рахунок майна товариства, оскільки інші джерела грошових надходжень у товариства відсутні. Відтак, тільки після реального виконання судового рішення у справі № 2-11/11(2/1328/11/12) на користь ОСОБА_2 можна буде визначити вартість чистих активів товариства, за рахунок яких можливе задоволення позовних вимог ОСОБА_5, у пропорційному відношенні до її частки в статутному капіталі.

Частинами 1 та 2 статті 148 ЦК України встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент виходу учасника з товариства) при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі та частина прибутку, одержаного товариством у відповідному році до виходу учасника. При цьому, виплата повинна здійснюватися після затвердження звіту за рік, в якому учасник вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

При визначенні способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході з товариства, а також порядку і строків їх виплати, повинні застосовуватись відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу. Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу з товариства.

Отже, відповідно до наведених правових норм ОСОБА_5, як колишній учасник ТзОВ "Львівська гарнізонна база", має право на одержання частини вартості майна товариства, пропорційно її частки у статутному капіталі товариства (99%).

Під час розгляду справи №5015/2276/11 за позовом ОСОБА_5 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" про визначення та стягнення вартості частки в статутному капіталі товариства, шляхом проведення судової експертизи було встановлено вартість майна ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на дату виходу ОСОБА_5 з числа учасників товариства та визначено частку ОСОБА_5 у розмірі 13256391,00 грн.

Кредиторська заборгованість перед ОСОБА_5 у розмірі 13256391,00 грн. відображена в даних бухгалтерського обліку ТзОВ "Львівська гарнізонна база", що вбачається із фінансових звітів (балансів) ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на 31.12.2011 р. та на 31.12.2016 р.(т.11, а.с. 124-132).

Апелянт ОСОБА_2 подав 01.03.2017р. до місцевого господарського суду клопотання про уточнення кредиторських вимог, в якому просив суд застосувати правову позицію Верховного Суду України про те, що дія норми ст..1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не поширюється на вимоги осіб, які на момент їх виникнення вже не є учасниками(засновниками) юридичної особи, підтверджені судовими рішеннями, а тому мають бути зараховані до грошових зобов'язань боржника, викладену у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015р. у справі №5021/1506/12 і в силу ст..111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права(т.11, а.с. 84-90).

Однак, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 повністю заперечуються кредиторські вимоги учасника ОСОБА_5, яка також вийшла з товариства до порушення провадження у справі про банкрутство і має право на отримання своєї частки. Таким чином, апелянт фактично просить застосовувати до нього практику Верховного Суду України, але не застосовувати її до ОСОБА_5, що порушує принципи рівності учасників судового процесу. Апеляційний суд вважає недопустимим такий підхід до вирішення спору.

Відповідно до норми ст..14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції до 10.01.2013р., вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними. Таким чином, відмова у визнанні кредиторських вимог ОСОБА_5 в межах справи про банкрутство ТзОВ "Львівська гарнізонна база", як на тому наполягає апелянт, позбавить ОСОБА_5 можливості стягнути вартість її частки в товаристві в судовому порядку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що скасування судових рішень, якими було стягнуто вартість частки ОСОБА_5, не позбавляє ОСОБА_5 права, встановленого ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 148 ЦК України, одержати вартість частини майна, пропорційну її частці у статутному капіталі товариства.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 виключено з числа учасників ТзОВ "Львівська гарнізонна база" 05.07.2005 р., а ОСОБА_5 - 31.03.2010 р., з метою уникнення накладення грошових вимог двох учасників на одні і ті ж активи товариства, відображена в бухгалтерському обліку ТзОВ "Львівська гарнізонна база" кредиторська заборгованість перед ОСОБА_5 підлягає зменшенню на суму заборгованості ТзОВ "Львівська гарнізонна база" перед ОСОБА_2

Відповідно до судових рішень у справах № 2-11/11 (2/1328/11/12) та № 5015/2276/11, які набрали законної сили, заборгованість ТзОВ "Львівська гарнізонна база" перед ОСОБА_2 становить 2787667 грн. 51 коп. (з яких: 1323308,00 грн. - розмір частки майна, що підлягає виплаті як колишньому засновнику; 13483,00 грн. - витрати по сплаті судового збору у позовному провадженні; 12908,84 грн. - витрати на проведення судових експертиз в межах справи позовного провадження; 992481,00 грн. - 25% річних за несвоєчасну виплату частки; 445486,67 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну виплату частки).

Таким чином, кредиторська заборгованість перед ОСОБА_5 щодо вартості частки в статутному капіталі товариства підлягає зменшенню на суму заборгованості ТзОВ "Львівська гарнізонна база" перед ОСОБА_2 у розмірі 2787667 грн. 51 коп.

Крім того, між ОСОБА_5 та ТзОВ "Львівська гарнізонна база" укладено угоди про надання безвідсоткової позики від 10.01.2011 р., від 24.09.2009 р., від 21.01.2010 р., від 28.08.2008 р. та від 01.03.2011 р. із відповідними змінами (копії долучено до матеріалів справи - т.11, а.с. 135-174).

Відповідно до умов зазначених угод про надання безвідсоткової позики, ОСОБА_5 надано ТзОВ "Львівська гарнізонна база" кошти у розмірі 777849,62 грн., що підтверджується відповідними прибутковими касовими ордерами, квитанціями та банківськими виписками по рахунку ТзОВ "Львівська гарнізонна база" ( т.11, а.с. 135-174).

ТзОВ "Львівська гарнізонна база" частково повернуто ОСОБА_5 отриману позику у розмірі 329603,11 грн.

Таким чином, заборгованість ТзОВ "Львівська гарнізонна база" перед ОСОБА_5 щодо повернення отриманої позики становить 448246,51 грн.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушення зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, підлягають визнанню судом вимоги ОСОБА_5 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 11098203 грн. 67 коп. (з яких: 10649957,16 грн. - розмір частки майна, що підлягає виплаті як колишньому засновнику; 448246,51 грн. - заборгованість щодо повернення позики).

За подання заяви з кредиторськими вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база", ОСОБА_5 сплачено судовий збір у розмірі 1073,00 грн., що підтверджується квитанцією від 16.02.2012 р. № ПН62712 (долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суму судового збору, сплачену ОСОБА_5 за подання до господарського суду Львівської області заяви з вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база", слід покласти на ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

Також, підлягають визнанню судом вимоги ОСОБА_2 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 2787667 грн. 51 коп. (з яких: 1323308,00 грн. - розмір частки майна, що підлягає виплаті як колишньому засновнику; 13483,00 грн. - витрати по сплаті судового збору у позовному провадженні; 12908,84 грн. - витрати на проведення судових експертиз в межах справи позовного провадження; 992481,00 грн. - 25% річних за несвоєчасну виплату частки; 445486,67 грн. - інфляційні втрати за несвоєчасну виплату частки).

За подання заяви з кредиторськими вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база", ОСОБА_2 сплачено судовий збір у розмірі 1073,00 грн., що підтверджується квитанцією від 15.02.2012 р. № 36/1 (долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суму судового збору, сплачену ОСОБА_2 за подання до господарського суду Львівської області заяви з вимогами до ТзОВ "Львівська гарнізонна база", слід покласти на ТзОВ "Львівська гарнізонна база".

Частиною другою статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів.

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" підлягає затвердженню.

При цьому апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про те, що при визначенні розміру кредиторських вимог ОСОБА_5 суд першої інстанції зіслався на висновок судової експертизи за 2012 рік у справі №5015/2276/11. З мотивувальної частини ухвали господарського суду Львівської області від 28.03.2017р. вбачається, що при визначенні розміру кредиторських вимог ОСОБА_5 суд першої інстанції керувався виключно даними фінансових звітів ТзОВ "Львівська гарнізонна база" станом на 31.12.2011р. та на 31.12.2016р.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Львівської області від 28.03.2017р. по справі №5015/7368/11 в частині визнання кредиторських вимог ОСОБА_5 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування. Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що в розрахунках суду першої інстанції щодо кредиторських вимог ОСОБА_5 вкралась арифметична помилка, а саме вимоги ОСОБА_5 слід визнати в розмірі 11098203,67 грн., а не 11020326,84 грн., як зазначив суд першої інстанції. Відповідно резолютивна частина ухвали суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу кредитора ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу господарського суду Львівської області від 28.03.2017 року у справі №5015/7368/11 частково змінити, а саме п. 2 резолютивної частини ухвали викласти в наступному вигляді:

« 2. Вимоги ОСОБА_5 до ТзОВ "Львівська гарнізонна база" на суму 2698396,47 грн. - відхилити.»

Внести зміни до пункту 4.4. резолютивної частини даної ухвали стосовно вимог четвертої черги ОСОБА_5 до боржника - ТзОВ "Львівська гарнізонна база" і викласти в наступному вигляді:

«Визнати вимоги ОСОБА_5 на суму 11098203,67 грн.»

В решті ухвалу господарського суду Львівської області від 28.03.2017 року у справі №5015/7368/11 залишити без змін.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: Н.М. Кравчук

Г.Г. Якімець

«Повний текст постанови виготовлено 20.07.2017р.»