ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" серпня 2017 р.Справа № 922/2390/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м.Харків, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантандер Фінанс", м.Київ,
до Приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м.Львів,
про визнання недійсним договору
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 01-16/260 від 13.01.2017р.);

відповідача - не з'явився;

третьої особи - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго", м.Харків, звернулась до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним з моменту укладення Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4/20/08/2015 від 20.08.2015р., укладеного між позивачем та Приватним акціонерним товариством "Львівобленерго", м.Львів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.07.2017р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/2390/17 та розгляд справи призначено на 01.08.2017р. об 11:00 год. Даною ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантандер Фінанс", м.Київ.

31.08.2017р. до канцелярії господарського суду надійшла заява ПрАТ "Львівенерго" про передачу позовних матеріалів за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Розглянувши вищевказану заяву відповідача, суд не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, свою заяву відповідач обґрунтовує приписами Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", а саме пунктом 20.3., у якому визначено, що спори, пов'язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник. Тому, на думку відповідача, оскільки АК "Харківобленерго" звернулась з позовом до ПрАТ "Львівобленерго" і місцезнаходженням відповідача є м.Львів, вул.Козельницька, 3, дана позовна заява за територіальною підсудністю повинна бути направлена до Господарського суду Львівської області.

Відповідач зазначає, що дана правова позиція узгоджується з правовою позицією Господарського суду Харківської області, який вже передавав за підсудністю позовні матеріали АК "Харківобленерго" до ПАТ "Львівобленерго" про визнання недійсним цього ж договору, який є предметом позову у даній справі (ухвала Господарського суду Харківської області від 29.01.2016р. у справі № 922/191/16) та в аналогічній справі (ухвала Господарського суду Харківської області від 25.01.2016р. у справі № 922/158/16).

Також відповідач в обґрунтування своєї заяви посилається на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 11.05.2016р. у справі № 922/543/16, в якій з посиланням на правову позицію Вищого господарського суду України від 02.08.2011р. у справі № 5005/2198/2011-27/56 зазначено: "оскільки позивач оспорює договір на його початковій стадії, то стає зрозумілим, що визначити однозначно підсудність даної справи до її вирішення по суті за правилами ч. 1 ст. 15 ГПК України неможливо, а тому слід застосовувати правила ч. 2 ст. 15 ГПК України, що і було зроблено місцевим господарським судом".

Суд вважає вищевказані доводи відповідача безпідставними, враховуючи наступне. У п. 20.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", на яку посилається відповідач, крім іншого зазначено, що у питаннях визначення підвідомчості і підсудності справ зі спорів про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними слід враховувати також викладене у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Так, відповідно до приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", у пункті 1.2. якої зазначено, що за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 15 ГПК України, територіальна підсудність господарським судам справ у спорах про визнання договорів недійсними визначається за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити кошти тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4/20/08/2015 від 20.08.2015р., яким передбачено взаємні права та обов'язки сторін.

Так, відповідно до п. 1.2. даного Договору, відповідач, як продавець, зобов'язався передати у власність позивача, як покупця, цінні папери, а позивач зобов'язався прийняти їх та оплатити на умовах, передбачених даним договором.

З матеріалів справи вбачається, що станом на даний час спірний договір є частково виконаним, а саме відповідачем, як продавцем, передано у власність позивача, як покупця, цінні папери на умовах, передбачених даним договором.

Проте, в порушення умов договору, позивачем не виконано обов'язку щодо оплати отриманих цінних паперів.

Таким чином, зобов'язаною стороною за спірним договором, у розумінні ч. 1 ст. 15 ГПК України, слід вважати позивача - АК "Харківобленерго".

Відтак, посилання відповідача на правову позицію Вищого господарського суду України від 02.08.2011р. у справі № 5005/2198/2011-27/56 є недоречним, оскільки у вказаній справі позивач оспорює договір на початковій стадії, тобто до початку вчинення сторонами будь-яких дій, спрямованих на його виконання , в якій неможливо визначити зобов"язану сторону. Натомість, договір, що є предметом розгляду у справі № 922/2390/17, є частково виконаним лише однією стороною, що свідчить про наявність на даний час у іншої сторони договору зобов'язання перед стороною, що належним чином виконала свої обов'язки . Таким чином чітке визначення зобов"язаної сторони унеможливлює застосування інших ніж ч.1 ст. 15 ГПК норм процесуального законодавства та може свідчити про грубе порушення правил підсуднності.

Крім того, суд не приймає посилання відповідача на судову практику господарського суду Харківської області щодо передачі за підсудністю позовних матеріалів АК "Харківобленерго" до ПАТ "Львівобленерго" про визнання недійсним цього ж договору, зокрема, у справах № 922/191/16 та № 922/158/16, оскільки кожна справа є індивідуальною за своїм правовим характером, та, приймаючи рішення у кожній окремій справі, суд керується своїм внутрішнім переконанням на підставі поданих сторонами доказів. Тобто, висновок щодо необхідності передачі позовних матеріалів за підсудністю у вищевказаних справах є суб'єктивною думкою суддів, що їх розглядали з урахуванням конкретних матеріалів справи.

З урахуванням викладеного, керуючись приписами чинного законодавства, а також судовою практикою, що застосовується на даний час (зокрема, позицією Вищого господарського суду України у постановах від 10.03.2017р. у справі № 904/43/16, від 08.02.2017р. у справі № 922/3018/16, від 05.04.2017р. у справі № 922/2981/16), суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду господарським судом Харківської області за правилами ч. 1 ст. 15 ГПК України, а саме за місцезнаходженням зобов'язаної сторони, якою є позивач - АК "Харківобленерго".

Приймаючи до уваги, що оскарження ухвали про відмову у передачі справи за підсудністю не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, відповідач має право оскаржити даний висновок суду разом з кінцевим процесуальним документом, прийнятим за результатами розгляду справи № 922/2390/17.

У судовому засіданні, яке відбулося 01.08.2017р., представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та на підтвердження повноважень представника АК "Харівобленерго" ОСОБА_2 на підписання спірного договору надав копію довіреності № 01-42юр/4503 від 18.06.2015р., видану в.о. голови правління ОСОБА_3

Наданий представником позивача документ був долучений судом до матеріалів справи.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не зявились; витребувані судом документи не надали; про причину неявки суд не повідомили

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Доказів отримання третьою особою ухвали про порушення провадження у справі на час даного судового засідання до суду не надійшло.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання представників відповідача та третьої особи, враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, ч. 1 ст. 15, ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви відповідача про передачу позовних матеріалів за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

2. Розгляд справи відкласти на "09" серпня 2017 р. о 12:00 год.

3. Зобовязати учасників судового процесу виконати вимоги попередньої ухвали господарського суду, а саме надати до суду:

- позивачу: правове обґрунтування позовних вимог; за наявності: докази виконання відповідачем зобов'язань за Договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4/20/08/2045 від 20.08.2015р.; за наявності: усі додаткові угоди та додатки до договору; довідку за підписом головного бухгалтера про поточні рахунки позивача і відповідачів у фінансових установах банку;

- відповідачу: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на липень-серпень 2017 року стосовно відповідача за підписом державного реєстратора; відзив на позовну заяву з документами в його обґрунтування; докази повного або часткового виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу цінних паперів № БВ-4/20/08/2045 від 20.08.2015р.; установчі документи; довідку про номери поточних рахунків, відкритих в установах банків;

- третій особі: письмові пояснення щодо заявленого позову;

- всім учасникам судового процесу: оригінали документів, копії яких додані в обґрунтування позовних вимог та заперечень на позов, надати в судове засідання для огляду.

4. Попередити сторони, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_4