РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2017Справа №910/6866/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ РЕНТАЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРОНА ГРУП"

про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Фізична особа-підприємець ОСОБА_3

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

2) ОСОБА_4;

3) ОСОБА_5

Суддя О.М. Ярмак

Представники:

від позивача: Данилів М.М. (за довіреністю)

від відповідача: Герасимов Д.О. (за довіреністю)

від третіх осіб: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ РЕНТАЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРОНА ГРУП" про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/6866/17 та призначено до розгляду на 30.05.2017.

Ухвалою суду від 30.05.2017 залучено до участі у справі третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Фізичну особу-підприємця ОСОБА_3, а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розгляд справи відкладено на 27.06.2017.

Ухвалою від 27.06.2017 судом продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 18.07.2017.

17.07.2017 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 18.07.2017 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

Треті особи в засідання суду не з'явилися, уповноважених представників не направили, пояснення по суті спору не надали.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.07.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 49/К-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії, згідно з умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну відкличну кредитну лінію в еквіваленті 6 565 000,00 гривень на строк та на умовах визначених у договорі.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено іпотечний договір № 49/Zkin-07, за умовами якого предметом іпотеки є адміністративна будівля (літ А-2) площею 561,9 м2, гараж (літ. Б) площею 16,2 м2, магазин (літ. А1-3) площею 1 188,8 м2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, та належать на праві власності іпотекодавцяю.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.2010 у справі №25/184-09 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Промисловий Банк" в особі Дніпропетровської філії до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_9, Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Будівел" та Приватного підприємства "Стройсервіс - 2000" задоволено та стягнуто солідарно з відповідачів грошові кошти у сумі 10 984 303,17 грн.

24.11.2010 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області №25/184-09 від 02.08.2010 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №22844169.

У зв'язку із невиконанням боржниками рішення суду в добровільному порядку, державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду, а саме, проведено опис та арешт майна, зокрема: нежитлових приміщень будівлі, загальною площею 1766,90 кв.м: адміністративна будівля (літ. А-2) площею 561,9 кв.м., гараж (літ. Б) площею 16.2 кв.м., магазин (літ. А-3) площею 1 188,8 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП №22844169 від 29.11.2012 Товариство з обмеженою відповідальністю "Оціночна компанія "ВЕГА" призначено суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні.

01.07.2013 між Державною виконавчою службою України та Приватним підприємством "Нива-В.Ш." (організатор) було укладено Договір про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки) №13/27 (надалі - Договір).

22.07.2013 Приватним підприємством "Нива-В.Ш." було проведено прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 1 766,90 кв.м, а саме: адміністративна будівля, літ. "А-2", площею 561,9 кв.м, гараж, літ. "Б", площею 16,2 кв.м, магазин, літ. "А-3", площею 1 188,8 кв.м. яке належить ОСОБА_3. За наслідками проведення прилюдних торгів було складено протокол №13/27/1.

26.07.2013 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України складено акт 245/12 про реалізацію предмета іпотеки.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.03.2015 у справі № 910/17564/13 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 визнано недійсними та скасувано результати прилюдних торгів, які проведені 22.07.2013 приватним підприємством "Нива-В.Ш" з реалізації нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а саме: нежитлових будівель загальною площею 1 766,90 м 2 (адміністративна будівля, літ.А-2, інвентарний номер 066, гараж, літ.Б, інвентарний номер 067, магазин, літ.А-3, інвентарний номер 066), яке належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), які оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 13/27/1 від 22.07.2013 та актом державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_10, прийнятого за результатами проведення прилюдних торгів нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, від 22.07.2013.

Вказані обставини підтверджується матеріалами справи та встановлені в межах розгляду справи №25/184-09 Господарським судом Дніпропетровської області та № 910/17564/13 Господарським судом міста Києва.

Також на підставі поданих позивачем документів судом з'ясовано, що внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги 25.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТ РЕНТАЛ", Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ РЕНТАЛ" набуло право вимагати від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 належного виконання зобов'язань за кредитним договором № 49/К-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 11.07.2007 та права іпотекодержателя за іпотечним договором № № 49/Zkin-07.

За твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ РЕНТАЛ", 01.08.2013 приватним нотаріусом Запорізького міського видано свідоцтво № 2224 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, а саме: нежитлових будівель загальною площею 1 766,90 м 2 (адміністративна будівля, літ.А-2, інвентарний номер 066, гараж, літ.Б, інвентарний номер 067, магазин, літ.А-3, інвентарний номер 066), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

За переконанням позивача, вказане свідоцтво, видане за результатами недійсних торгів, порушує його права як власника права вимоги за кредитним договором № 49/К-07 на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 11.07.2007 та іпотекодержателя за іпотечним договором № 49/Zkin-07, тому має бути визнаним недійсним, щоб позивач мав можливість звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

При цьому, положеннями ст. 16 ЦК України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У свою чергу, згідно зі змістом ч. 2 ст. 19 ЦК України встановлено, що способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням.

Таким чином, звертаючись з позовом до суду за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який узгоджується з двома критеріями: (1) має відповідати змісту права, що порушене й здатний таке право відновити, а також (2) має бути передбачений приписами ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами Договором.

В той же час, слід враховувати, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб'єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з'ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, а також те, чи може відповідний спосіб захисту бути реалізованим у спірних правовідносинах між сторонами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, за матеріально-правовою вимогою про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки позивач вказав відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРОНА ГРУП".

Проте, у тексті позовної заяви та з усних пояснень представника позивача не вбачається обґрунтувань порушення вказаною особою суб'єктивного права позивача.

Наявність у позивача прав кредитора Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 та іпотекодержателя переданого ним в іпотеку нерухомого майна відповідач не оспорює та не спростовує.

Позивач не наводить обставин, які свідчать про перешкоджання відповідачем реалізації суб'єктивних прав позивача, зокрема, в частині звернення стягнення на вказане вище нерухоме майно.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено перед судом наявності у нього суб'єктивного права, яке було порушено відповідачем шляхом вчинення ним неправомірних дій, не описано характеру цих дій, не підтверджено їх неправомірність відповідними доказами, тому підстав для захисту прав та інтересів позивача, які на його думку порушені відповідачем, у обраний ним спосіб у суду немає.

Оскільки судом встановлено, що позовні вимоги необґрунтовані, вони не підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Що стосується заяви відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог, суд вказує, що позовна давність не застосовується з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.07.2017

Суддя О.М. Ярмак